Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про припинення права особи на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності. Позивачі зазначили, що направі спільної часткової власності [PERSON] належить 7/12 частки квартири [ADDRESS], а [PERSON], належить 3/12 частки даної квартири. 2/12 частки має право спадкувати та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом відповідач [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 13 квітня 2009 року. Вважають, що частка [PERSON] в даній квартирі повинна бути припинена і перейти у власність позивачів з виплатою її вартості [PERSON] з підстав, що, вони та відповідач не є членами однієї сім'ї, не проживаємо спільно та не ведемо спільного господарства, відповідач в зазначеній квартирі не проживає вже багато років, його частка в право власності на квартиру є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне користування квартирою через неприязні стосунки між ними є неможливе, а також на те, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сімї, позивач просить припинити право власності відповідача на його частку з стягненням на його користь відповідної грошової компенсації. Представник позивача [PERSON] покликаючись на викладене, позов підтримує, просить його задовольнити з підстав ст.365 ЦК України. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить його задовольнити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився оскільки проживає в Російській Федерації, місто Москва, вул. Молодогвардійська, 11, корпус 1. Ухвалою Чортківського районного суду від 01 грудня 2014 року направлено до компетентного органу Російської Федерації судове доручення про вручення позовної заяви з додатками та допитати відповідача. Вказане судове доручення не було виконано з підстав неявки відповідача в судове засідання та повернуто назад до суду 22 вересня 2015 року без виконання. Відповідачем [PERSON] 03 липня 2015 року на адресу суду надіслано телеграму, в якій він просить суд справу слухати без його участі, проти позову не заперечує. Тертя особа подала заяву в якій просить суд справу розглядати без уасті представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, враховуючи телеграму відповідача якої він позов визнає, повно і всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивачів. Відповідно до положень ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що в поєднанні з положеннями ст.60 ЦПК України покладається на сторони і доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено що, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 1994 року Чортківським МБТІ, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира №2 по вуд. Івана Франка.24 в місті Чорткові. Квартира двокімнатна, загальною площею 46,3 кв,м.. Згідно рішення Чортківського районного суду від 23 жовтня 2013 року за [PERSON] визнано право власності на 4/12 частки вказаної квартири як на спадкове майно, після смерті батька-Забіяки [PERSON], який помер 27 червня 1990 року, після смерті бабв-Забіяки [PERSON], яка померла 13 квітня 2009 року, та після смерті діда-Забіяки [PERSON], який помер 24 листопада 2010 року. Таким чином частка [PERSON] ([PERSON]П.) в квартирі стала становити 3/12, а [PERSON] - 7/12, 2/12 залишається за відповідачем [PERSON], який прийняв спадщину своєї матері [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав, що підтверджується листом Чортківської райдержнотконтори за №603/02-14 від 25 червня 2011 року. Згідно висновку спеціаліста від 07 серпня 2014 року виконаного спеціалістом [PERSON], який має вищу будівельно-технічну освіту та кваліфікаційний сертифікат інженера-будівельника, експертного дослідження з будівельно-техічних питань, у відповідності до якого розподіл вказаної вище квартири в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 10/12 та 2/12 з технічної точки зору - не можливий. 2/12 частки [PERSON] становить - 7,80 кв.м. від загальної площі квартнри-46,70 кв.м., що говорить також про те, що вона є незначною і виділити яке-небуть приміщення таким розміром неможливо. Відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає в наслідок неприязних стосунківдекілька десятків років. Факт не проживання відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON], [PERSON], які вказали суду що бачили відповідача одного разу 28 років тому, відповідач не приїздив на похорони свого батька та мати, не бере участі в утриманні квартири.. Відповідно до ст.\~11\~та ст. ст.\~59,\~60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 ст. 113 Цивільного кодексу України передбачає, що володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх її учасників, тобто володіння, користування і розпорядження частковою власністю співвласники можуть здійснювати за загальною згодою, а в разі відсутності згоди спір вирішується судом.\~ Згідно\~ст. 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.квартира, як річ, за певних підстав є подільною річчю, однак враховуючи те, що в даному випадку частка співвласника квартири [PERSON] є-незначною, тобто становить менший розмір, ніж площа будь-якого із приміщення квартири, розподіл квартири в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 10/12 та 2/12 є з технічної точки зору - не можливий, а тому квартира, як річ, за наявності такого розміру часток співвласників є річчю неподільною, про що зазначено у вище вказаному висновку спеціаліста [PERSON]. В той же час у відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), (що можна по аналогії застосувати і до квартири), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки в натурі, або встановлення порядку користування ним. власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведення відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. При таких обставинах, Верховний суд України, в своїй Постанові Пленуму зазначив, що у разі неможливості з технічної точки зору поділу (виділу) житлового будинку у відповідності до ідеальних часток кожного із співвласника, тобто у випадку не можливості кожній із сторін виділити відокремлену частину будинку із самостійним виходом, встановлюється порядок користування житловим будинок, а якщо не можливо встановити порядок користування будинком, співвласнику присуджується грошова компенсація, за його згодою, а в окремих випадках, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею, - зобов'язати учасників спільної власності виплатити такому співвласнику грошову компенсацію за належну йому часку в спільному майні. \~\~Крім того, відповідно до п.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] спадщину [PERSON] прийняв, але за вказаним свідоцтвом на 2/12 частки квартири в Чортківську райдержнотконтору не звертається, що свідчить про непотрібність йому такого майна, а фактично, про відмову від спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Згідно висновку про вартість майна виданої субєктом оціночної діяльності № 16518 вд 05.06.2014 року [PERSON] вартість квартири [ADDRESS] становить 208 983 гривні, вартість 2/12 частки квартири становить 34\~831 гривню. Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для припинення права власності у відповідача на частку квартири. У той же час, визнання позову відповідачем, та відсутність заперечення щодо задоволення позовних вимог позивача дає підстави вважати, що відповідача не заперечує в отриманні компенсації за частину квартири. Враховуючи те, що частки відповідача у квартирі є незначними, не можливий ні його поділ в натурі між співвласниками, ні виділ частки у спільному майні співвласникам, ні встановлення порядку його користування між співвласниками, а також відповідач не проживає в квартирі, не утримує її, а відповідач проживає в іншому житлі, припинення за рішенням суду права відповідача на частку у спільному майні, яким є вказана вище квартира, не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для припинення права власності [PERSON] на 2/12 частки квартири №2, яка знаходиться в м. Чорткові по вул.. Івана Франка,24 зі стягненням на його користь зі співвласників [PERSON] та [PERSON] грошової компенсації у розмірі 34831 гривень компенсації які були нею попередьо внесенні на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області. Питання судових витрат відповідно до положень ст.88 ЦПК України не вирішувати, оскільки позивачем за вимогами, питання про їх відшкодування не ставиться. На підставі ст.ст. 328,365, 1218, 1297 ЦК України та

Outcome: approved