Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору довічного утримання від 02.07.2014 року йому належить 1/2 частка житлового будинку садибного типу з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд у [ADDRESS] . [PERSON] інший співвласник, якому належить інша 1/2 частина даного житлового будинку. На даний час у позивача виникла потреба у приватизації належної йому земельної ділянки, проте відсутність згоди співвласника перешкоджає володіти та користуватися належною йому земельною ділянкою в повній мірі. У зв`язку з чим [PERSON] просить суд визначити порядок користування і розпорядження земельною ділянкою площею 558 кв.м., розташованою за адресою [ADDRESS] , яка перебуває у спільному користуванні позивача та відповідача [PERSON] , виділивши [PERSON] в фактичне користування 1/2 її частку. Ухвалою суду від 12.01.2021 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. Ухвалою суду від 01.03.2021 року було призначено судово-технічну експертизу, провадження у справі зупинене на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 23.04.2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 18.05.2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила визначити порядок користування і розпорядження земельною ділянкою площею 556 кв.м., розташованою за адресою [ADDRESS] . На задоволені уточнених позовних вимог наполягала, просила визначити порядок користування, який склався між співвласниками в повній відповідності порядку користування, а саме варіант 2 згідно висновку експерта №286 від 22.04.2021 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявою від 01.03.2021 року просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову, відзив на позов не подав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №212321015 від 12.06.2020 року житловий будинок на праві приватної спільної часткової власності належить двом співвласникам: 1/2 частка [PERSON] , на підставі Договору довічного утримання від 02.07.2014 року; 1/2 частка [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 29.04.1991 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (ч. 1 ст. 86 ЗК України). Відповідно до п. в ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає в тому числі при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Суд зазначає, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності є можливим якщо кожній із сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. З метою з`ясування технічної можливості поділу спірних земельних ділянок та визначення варіантів їх розподілу відповідно до часток співвласників, судом було призначено судову земельно-технічну експертизу. З висновку судової земельно-технічної\~експертизи №286 від 22.04.2021 року вбачається, що відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку р.н. №1840 від 16.05.1957 р. (Додаток №6) земельна ділянка виділялась в розмірі 522 м2, 16.06.1987 р. рішенням №310/8 Виконавчого комітету Каховської міської ради народних депутатів (Додаток №7) було затверджено самозахват земельної ділянки в розмірі 36 м2. Відповідно до правовстановлюючих документів загальна площа земельної ділянки становить 558 м2, така саме площа вказана в питанні на вирішення експерта стосовно визначення порядку користування земельною ділянкою. Проте, згідно плану поділу земельної ділянки розробленого сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] (Додаток №8) фактична площа ділянки становить 556 м2. В матеріалах інвентаризаційної справи №1550 відсутні плани земельної ділянки, акти погодження меж в натурі та плани відводу ділянки які відповідають правовстановлюючим документам. Без даної графічної документації та прив`язок до місцевості будівель, що проектувалися на виділеній земельній ділянці, встановити розташування недоїмки площі земельної ділянки в розмірі 2 м2 (558 м2 - 556 м2) встановити не уявляється можливим. Під час виконання експертизи досліджувалась можливість та встановлювався порядок користування земельною ділянкою за фактичною площею (556 м2) та конфігурацією відповідно до плану розробленого сертифікованим інженером- землевпорядником [PERSON] . Відповідно до існуючого порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями і спорудами, їх розташуванні на місцевості, пропонується два технічно можливих варіанта порядку користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] . Експерт запропонував суду два варіанти порядку користування земельною ділянкою: 1) відповідає ідеальним часткам співвласників (Додаток №1); 2) в повній відповідності порядку користування, який склався між співвласниками (Додаток №2). Відповідно до Варіанту №2. Ідеально, співвласникам на частку 1/2 припадає по 278 м2 (556 м2 х 1/2) земельної ділянки. За [PERSON] з часткою 1/2 виділяється в користування земельна ділянка площею 317 м2 (синім кольором на плані), що на 39 м2 (317 м2 - 278 м2) більше за ідеально належну. За [PERSON] з часткою 1/2 виділяється в користування земельна ділянка площею 239 м2 (червоним кольором на плані), що на 39 м2 (317 м2- 278 м2) менше за ідеально належну. У запропонованому варіанті розподілу земельної ділянки для виконання вимог п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» у разі необхідності обслуговування і ремонту сараю літ. «Ж», який знаходиться в користуванні [PERSON] , але межує із земельною ділянкою, що виділяється за [PERSON] , з боку [PERSON] необхідно забезпечити доступ [PERSON] до земельної ділянки шириною 1,0 м, площею 6,6 м2 (на плані заштрихована зеленою штриховкою). У разі необхідності обслуговування і ремонту літньої кухні літ. «В», яка знаходиться в користуванні [PERSON] , але межує із земельною ділянкою, що виділяється за [PERSON] , з боку [PERSON] необхідно забезпечити доступ [PERSON] до земельної ділянки шириною 1,0 м, площею 9,0 м2 (на плані заштрихована синьою штриховкою). У разі необхідності обслуговування і ремонту літньої кухні літ. «Б», яка знаходиться в користуванні [PERSON] , але межує із земельною ділянкою, що виділяється за [PERSON] , з боку [PERSON] необхідно забезпечити доступ [PERSON] до земельної ділянки шириною 1,0 м, площею 4,4 м2 (на плані заштрихована жовтою штриховкою). Забезпечення доступу до зазначених ділянок можливо шляхом встановлення земельного сервітуту. Границя та план порядку користування земельною ділянкою наведені в Додатку №2. Враховуючи те, що наданий експертом варіант №2 поділу земельної ділянки враховує ідеальні частки сторін у праві спільної часткової власності та відповідає їх розміру, зважаючи на те, що представник позивача не заперечував проти саме такого варіанту поділу земельних ділянок, суд вважає за можливе поділити спірні земельні ділянки за таким варіантом. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне виділити [PERSON] в натурі земельну ділянку із права спільної часткової власності, визначити її як самостійний об`єкт, припинити право спільної часткової власності на неї та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової земельно-технічної\~експертизи №286 від 22.04.2021 року.

Outcome: approved