Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання його повнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову до суду та до закінчення дитиною навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вони з відповідачем з 08 серпня 1992 року по 01 липня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі навчання в Дніпропетровському державному аграрно-економічному університеті, факультеті агрономії за комерційною формою навчання. Син проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій частково визнав позовні вимоги позивачки та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 250,00 грн., оскільки він офіційно ніде не працює, приватним підприємцем не являється та має мінливий дохід. Дану справу просив розглянути без його участі. Третя особа в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком повнолітнього: [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом та навчається на четвертому курсі денного форми навчання агрономічного факультету Дніпропетровського Державного Аграрно-Економічного Університету, на контрактному місці, що підтверджується довідкою Дніпропетровського Державного Аграрно-Економічного Університету від 09.12.2014 року за № 350/14 (а.с.6). Відповідач не надає належної матеріальної допомоги і ухиляється від покладеного на нього, у відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, обов'язку із утримання повнолітньої дитини віком до 23 років в разі, якщо дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач в своїх заяві не заперечував свого обов'язку утримувати свою дитину на час навчання. При цьому, заперечував тільки проти розміру стягуваних з нього аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачка не надала суду належних доказів, у встановленому законом порядку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1600,00 грн. Натомість відповідач надав довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26.01.2015 року за № 19964411, згідно якої він не є фізичною особою-підприємцем, та свою трудову книжку серії [NUMBER], згідно якої відповідач не працює офіційно з 31 травня 1993 року. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тому, з урахуванням вищевказаних обставин та положень ст. 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання його повнолітнього сина: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 16 грудня 2014 року і до закінчення дитиною навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до [INFO] року, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial