Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. На обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач є його батьком. Після розірвання шлюбу батьків, він залишився проживати разом з матір'ю, а батько виплачував аліменти до його утримання до повноліття відповідно до рішення суду. На даний час позивач досяг повноліття, проте продовжує навчатися у вищому навчальному закладі на денній формі навчання - у Верхівнянській філії Житомирського агротехнічного коледжу, термін навчання в якому закінчується 30.06.2019р., та, відповідно, потребує матеріальної допомоги. Проте батько в добровільному порядку відмовляється надати таку допомогу. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1000грн. щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду і до часу закінчення навчання - до 20.06.2019р. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій просить справуц слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, відносно заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Відповідно до ухвали суду від 19.12.2018р. проводився заочний розгляд справи на підставі наявних у справі письмових доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], який народився 20.12.1999 року(а.с.2, 4). 2 Відповідно до рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21.08.2006 року [PERSON] сплачував на утримання позивача аліменти в розмірі 65грн. щомісячно до досягнення ним повноліття(а.с.5-6). З 01 вересня 2015 року позивач навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання -у Верхівнянській філії Житомирського агротехнічного коледжу, термін навчання закінчується 30.06.2019 року (а.с.11). 20.12.2017року [PERSON] досяг повноліття, однак у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Мати позивача -[PERSON] працює прибиральницею в Крилівській ЗОШ І-ІІст., має на утриманні крім позивача ще четверо неповнолітніх дітей (а.с.9,10). Доказів щодо наявності на утриманні відповідача інших осіб, його стану здоров'я, місця роботи та отриманого ним доходу суду не надано . За правилами частини першої ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються гл.16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Пред'являючи позов, [PERSON] зазначив, що він потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати у зв'язку із навчанням. Суд, дослідивши вищевказані докази, вважає, що повнолітній син відповідача, який навчається у вищому навчальному закладі, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка має на утриманні крім нього ще четверо неповнолітніх дітей, потребує матеріальної допомоги, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов'язок з утримання дитини покладається на обох батьків. При визначенні розміру суд враховує те, що відповідач є чоловіком працездатного віку, не має тяжких захворювань, не є особою з інвалідністю, не має на утриманні інших осіб, заперечень відносно позову до суду не надав. Зазначені обставини свідчать про наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу своєму синові на час навчання. З врахуванням вказаного, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved