Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

в жовтні 2013 р. ТОВ «Новобудова» (далі - позивач) звернулося в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, при цьому пояснив наступне. Відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Разом з цим відповідач отримала за адресою вищезазначеної квартири [ADDRESS] житлово-комунальні послуги, які було надано позивачем. Проте, за період листопада 2009р. по січень 2014р. у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 11427,92 грн. Вищезазначену заборгованість відповідач не сплатила позивачу. У зв'язку із зазначеним позивач просив стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості з оплати квартирної плати та житлово-комунальних послуг у розмірі 11427,92 грн., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 1438,98 грн., а також судові витрати з оплати судового збору. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги позовні вимоги повністю. Відповідач повідомлена про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, у судове засідання повторно не з'явилася, про поважність причин неявки не повідомила суд. Разом з цим представник позивача не заперечила проти заочного вирішення справи, у зв'язку з чим суд ухвалив проводити заочний розгляд справи згідно ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Врахувавши пояснення позивача у позові, з'ясувавши обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно відповідач придбав квартиру [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 21.04.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] В свою чергу згідно розрахунку позивача як балансоутримувача та обслуговуючої житлово-експлуатаційної організації [ADDRESS], несплачена відповідачем заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою квартири [ADDRESS] в період з жовтня 2009р. по січень 2014р. складає 11427,92 грн. Крім того, згідно наданої позивачем довідки-розрахунку від 30.01.2014р. заборгованість відповідача із сплати 3% річних за час прострочення оплати житлово-комунальних послуг складає 1438,98 грн. В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості та 3% річних. Разом з цим, згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. за № 1875-IV, позивач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Згідно положень ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того положеннями п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 р. за № 572, унормовано що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005р. за № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Крім того Верховним Судом України у положеннях постанови від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13 зазначено правову позицію згідно якої споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610. ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення від 23.05.2013р. за № 2220 та від 13.08.2013р. за № 3301 позивач здійснив витрати загальною сумою 229,40 грн. на оплату судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1.ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов.

Outcome: approved