Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 31.01.2014р., 18.02.2014 р., будучи належним чином сповіщена, не явилася, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача - ПАТ «Дельта Банк» - Романченко А.С. проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія договору №003-15975-260208 від 26.02.2008 р. на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки; копія анкети позичальника; копія розрахунку заборгованості за кредитним договором № 003-15975-260208 від 26.02.2008 р. станом на 20.10.2013р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним зобов'язанням в розмірі 5818 грн. 03 коп., зазначивши, що 26.02.2008 р. із відповідачкою [PERSON] був укладений договір № 003-15975-260208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно із яким позичальнику було надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховувався Банком самостійно. Внаслідок цього відповідачка отримала у своє розпорядження кредитну картку та повинна була, згідно умов договору, повернути кредит та плату за його користування (відсотками). Таким чином, відповідачка прийняла на себе зобов'язання в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки ті інші передбачені платежі у встановлених розмірах, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином виконав, надав кредит відповідачці, перерахувавши на картковий рахунок кошти в розмірі 3000 грн. (кредитний ліміт, встановлений Банком на день підписання кредитного договору), надані на підставі заяви відповідачки про надання кредиту шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, а відповідачка (Боржник), тим самим, отримала можливість використовувати кошти на свій розсуд. В той же час, у порушення умов кредитного договору, відповідачка (Боржник) не виконала належним чином свої зобов'язання, в результаті чого має прострочену заборгованість на загальну суму 5818 грн. 03 коп., яка складається з: тіла кредиту - 4190 грн. 32 коп.; заборгованості за простроченим тілом кредиту - 58 грн. 59 коп.; заборгованості за відсотками - 565 грн. 98 коп.; заборгованості за комісіями - 1003 грн. 14 коп. У зв'язку із невиконанням відповідачкою (Боржником) умов Кредитного договору та несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, на адресу відповідачки (Боржника) були направлені повідомлення з вимогою про погашення боргу, які були залишені нею без задоволення, внаслідок чого позивач був вимушений звернутися до суду із вищезазначеними вимогами. Заподіяння відповідачкою матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність банківської установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Між позивачем та [PERSON] 26.02.2008 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п.п. 2, 3 Договору), які позичальник порушив. Загальна сума заборгованості, з урахуванням заборгованості за відсотками та комісіями, тіла кредиту, простроченого тіла кредиту складає - 5818 грн. 03 коп. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобов'язання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобов'язань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати - 229 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved