Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 06.04.2009 року, укладений між [PERSON] і Володарсько-Волинським районним споживчим товариством, а також визнати за нею право власності на вказане житлове приміщення. В обґрунтування позову зазначила, що 06.04.2009 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу квартири в будинку [ADDRESS] , ними було погоджено всі умови даного договору, зокрема щодо предмету, ціни, передачі майна у власність, оформлення нотаріально, тощо, за вказану квартиру позивач сплатила обумовлену сторонами суму коштів, однак відповідач ухиляється виконати умову договору про його нотаріальне посвідчення. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.10.2020 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.07.1981 року [PERSON] звернулася до Володарсько-Волинського районного споживчого товариства із заявою про надання дозволу на вселення у відомчу квартиру, яка розташована в [ADDRESS] . У серпні 1981 року відповідачем видано ордер №1 на отримання [PERSON] квартири, яка знаходиться в [ADDRESS] . Вказане підтверджується копіями заяви позивача та ордеру (а.сп.14, 22). 17.12.2002 року Володарсько-Волинське районне споживче товариство на звернення [PERSON] щодо приватизації квартири [ADDRESS] , повідомило, що вона може купити частину будинку 1 після оформлення всіх необхідних документів володіти нею на правах приватної власності (а.сп.19, 23). 06.04.2009 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Згідно договору: загальна вартість складає 2800 гривень, оплата вартості основних засобів здійснена покупцем до 06.04.2019 року (а.сп.6). Квитанціями до прибуткового касового ордера №887 від 06.07.2009 року та №126 від 05.08.2015 підтверджується оплата позивачем повної суми коштів (2800 грн) за квартиру [ADDRESS] (а.сп.16-17). Згідно з довідкою №35 від 28.09.2016 року, виданою Володарсько-Волинським районним споживчим товариством, [PERSON] дійсно викупила в Володарсько-Волинському райСТ квартиру за адресою: [ADDRESS] (довідка - а.сп. 15). Факт проживання позивача в спірній квартирі підтверджується змістом позову, копіями квитанцій про оплату комунальних послуг (а.сп.20) та не спростовано відповідачем. Рішенням виконавчого комітету Новоборівської селищної ради від 23.09.2019 року №266 змінено адреси квартир: гр [PERSON] , з [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.сп.13). За замовленням позивача було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , а також проведено оцінку ринкової вартості квартири за вказаною адресою, що стверджується копією технічного паспорту на об`єкт нерухомості від 03.09.2019 року та звітом №191128/103-Л (а.сп. 7- 11). Згідно інформації від 27.11.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також довідки №324 від 17.09.2019, виданої КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , - не зареєстровано. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбаченими ч.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно з ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищезазначені положення цивільного законодавства, а також встановлені обставини у справі, зокрема те, що договір купівлі-продажу квартири від 06.04.2009 року містить усі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулось повне виконання договору шляхом оплати позивачем обумовленої в договорі суми за придбання майна, позивач проживає у спірному житлі з 1982 року, оплачує комунальні платежі, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, суд, враховуючи також визнання відповідачем позову у повному обсязі, приходить до висновку про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 06.04.2009 року, укладений між [PERSON] і Володарсько-Волинським районним споживчим товариством, а також вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказане житлове приміщення. Визнання права власності за позивачем на житло не порушить інтереси інших осіб та буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності законного набувача майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved