Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в квітні 2012 року померла її мати [PERSON], яка проживала в смт.Краснокутськ . На праві приватної власності матері належала : земельна ділянка площею 4,9802 га , з них 4,7723 га ріллі та 0,2079 га сіножатей , що знаходиться на території Краснокутської селищної ради та ? частина квартири [ADDRESS]. Оскільки позивач постійно проживала зі своє матір»ю, вона спадщину прийняла. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Прохала визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку та на ? частину квартири. У січні 2017 року позивач уточнила позовні вимоги , вказавши , що в свідоцтві про смерть , мати записана як [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про народження позивача - [PERSON] .Прохала встановити факт родинних відносин , а саме , що [PERSON] є матір»ю позивача та визнати за нею право приватної власності на спадкове майно. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував , прохав вирішити справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові матеріали справи , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець - [PERSON], яка проживала в смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18.04.2012 року. [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,9802 га , що знаходиться на території Краснокутської селищної ради, колишнього КСП « Маяк» , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , з них 4,7723 га ріллі та 0,2079 га сіножатей, що підтверджує державний акт на право власності на земельну серії [NUMBER]. Крім того, [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 10.11.2006 р. за № 322, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Краснокутського БТІ від 23.11.2006 року, довідка РКП Краснокутське БТІ від 28.12.2016 р. та довідка сектору державної реєстрації Краснокутської РДА від 19.01.2017 року. Про те, що квартира існує, стверджує технічний паспорт виданий РКП «Краснокутське БТІ». [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до довідки Краснокутської селищної ради від 28.07.2015 р. [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] з 1982 року до дня смерті разом з дочкою [PERSON] та онуками. Згідно розпорядження Краснокутської селищної ради від 09.02.2016 р.№ 16 « Про перейменування вулиць та провулків населених пунктів Краснокутської селищної ради, [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. Про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім»я[PERSON] втрачений , свідчить оголошення в районній газеті « Промінь» №1-2 від 05.01.2017 року. Довідкою виданою Краснокутським РВ ДРАЦСу ГТУЮ у Харківській області від 06.12.2016 року підтверджується , що ім»я [PERSON] являється варіантом імені [PERSON]. Відповідно до відповіді Краснокутської ДНК від 13.01.2017 року , після [PERSON] спадкова справа не заводилася , заяви про прийняття спадщини чи відмову від неї до нотаріальної контори не надходили , свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець ,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину , якщо протягом строку , встановленого ст. 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги і є такою, що прийняла спадщину . Оскільки у свідоцтві про народження позивача , її матір»ю записана [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про смерть -[PERSON] та відсутність оригіналів державного акту на право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право власності на житло , у позивача виникли перешкоди щодо отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину по закону. Згідно ст.1296 ч.3 КК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що передбачено ч.1ст.125 ЗК України. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено та доведений факт матеріалами справи , що [PERSON] є матір»ю [PERSON] . Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Право [PERSON] на земельну ділянку та частину квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав . В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON], до складу спадкового майна входять :1/4 частина квартири та земельні ділянки . Іншого шляху, ніж визнання права власності на ? частину квартири та земельні ділянки в судовому порядку, у позивача немає. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, позивач просить поновити строк звернення до суду , оскільки він пропущений з поважних причин . Суд ,розглянувши вказане клопотання , вважає задовольнити клопотання та поновити пропущений строк звернення до суду.

Outcome: approved