Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

В вересні 2017 року [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , Сичавської ради Лиманського району Одеської області, третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог - Лиманська районна державна нотаріальна контора Одеської області про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом. У подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, якими просив суд визнати свідоцтво про право на спадщину недійсним та визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини, [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач послався на наступне. [INFO] померла його дружина, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина: право на земельну частку (пай) розміром 1,124 в умовних кадастрових гектарах, яке належало згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0253224, в АРКП ім. М. Горького, виданого 08.09.1997 року на підставі рішення Комінтернівської райдержадміністрації від 3 квітня 1997 року №229, зареєстровано 8 вересня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1967, виданого на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] ; житловий будинок загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., з надвірними господарчими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , спадкоємицею якого була його донька, [PERSON] , померла [INFO] , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав З питання оформлення спадщини, що залишилася після смерті дружини позивач звернувся до Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно не отримав через те, що неможливо визначити спадкове майно, яке б належало [PERSON] , тому нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду. Позивач, посилається, на те що [PERSON] , яка є рідною сестрою померлого [PERSON] , та згідно ст. 1262 ЦПК України є спадкоємицею другої черги, не мала право отримувати свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 19.11.2002 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, а саме, право на земельну частку (пай) розміром 1,124 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у АРКП ім.. М. Горького в с. Сичавка Комінтернівського району Одеської області, що належало [PERSON] , на підставі сертифікату серії ОД №0253224, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області 08 вересня 1997 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1967 того ж року, оскільки його донька, [PERSON] (нині померла) прийняла спадщину, як спадкоємиця першої черги майна за законом. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.09.2017 року відкрито провадження по справі . Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.11. 2017 року витребувано в Лиманській районній державній нотаріальній конторі Одеської області копію спадкової справи [PERSON] , померлого [INFO] , для огляду в судовому засіданні. Представником відповідача адвокатом Коноваловим Д.Ю. було подано відзив на позовну заяву, у кому він позовні вимоги повністю не визнавав та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, пославшись на необґрунтованість позовних вимог. Відповідачем [PERSON] було подано заяву про застосування строку позовної давності. Представник Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи був сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 257 ЦК України, який набув чинності 01 січня 2004 року (ст. 71 ЦК України в ред.. 1963 року) встановлений трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права. Початок перебігу строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналася про порушення свого права. 07.06.2009 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок, загальною площею 42,9 кв.м., житловою 28,9 кв.м., з надвірними господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; право на земельну частку (пай) розміром 1,124 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі( на місцевості) у АРКП ім. М. Горького в с. Сичавка Комінтернівського району Одеської області, котре належало [PERSON] , померлому [INFO] , на підставі сертифікату серії ОД №0253224, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області 08 вересня 1997 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1967 того ж року. Позивач звернувся до Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини, але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав, оскільки неможливо визначити спадкове майно, яке б належало його дружині. [INFO] помер [PERSON] , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.05.2002 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради, Комінтернівського району, Одеської області, актовий запис про смерть №18. [PERSON] приходиться батьком [PERSON] , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.11.1981 року Сичавською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис про народження №39 від 09.11.1981 року. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його донька - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який значився за покійним згідно запису в погосподарській книзі №8 сторінка, 106, особовий рахунок № [NUMBER] Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області та розташований на земельній ділянці загальною площею 0,20 га та право на земельну частку (пай) розміром 1,124 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі( на місцевості) у АРКП ім. М. Горького в с. Сичавка Комінтернівського району Одеської області, котре належало [PERSON] , померлому [INFO] , на підставі сертифікату серії ОД №0253224, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області 08 вересня 1997 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1967 того ж року, спадкоємицею першої черги за законом якого була його донька, [PERSON] , померла [INFO] , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно довідки Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області №762 від 28.08.2017 року [PERSON] до дня смерті [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті [PERSON] за вказаною адресою була зареєстрована його донька [PERSON] . Визначаючи якими правовими нормами слід керуватися при вирішенні зазначеного спору (зокрема, нормами ЦК Української РСР в редакції 1963 року чи ЦК в ред. 2004 року) суд виходить з наступного. Відповідно до п. 4 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовується до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. На підставі ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частиною 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно вимог ст. 1268 п.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у точу числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. В силу ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] звернулася відповідач [PERSON] , яка є рідною сестрою покійного. Державним нотаріусом Комінтернівської районної нотаріальної контори Одеської області 19.11.2002 року було видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 1,124 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі( на місцевості) у АРКП ім. М. Горького в с. Сичавка Комінтернівського району Одеської області, котре належало [PERSON] , на підставі сертифікату серії ОД №0253224, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області 08 вересня 1997 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1967 того ж року . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області № 504/1939/17 від 19 липня 2017 року за [PERSON] визнано право приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею - 28,9 кв.м., з надвірними господарчими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою апеляційного суду Одеської області від 05.02.2018 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 липня 2017 року було скасовано та в задоволенні позову [PERSON] до Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом відмовлено. Відповідач [PERSON] , приходиться рідною сестрою [PERSON] . Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування майна за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. В силу ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, такі дії мають бути вчиненні протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР). На підставі довідки Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області №762 від 28.08.2017 року встановлено, що [PERSON] після смерті батька [PERSON] , проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем та вступила в управління та володіння спадковим майном, що за змістом п.1 ч.1 та ч. 2 ст. 549 ЦК України є свідченням прийняття спадщини. Позивач, [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування майна за законом після смерті дружини [PERSON] , як спадкоємець першої черги, яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька, [PERSON] , але за життя не оформила своїх спадкових прав. Саме дата смерті [PERSON] [INFO] є початком перебігу строку позовної давності, а тому суд вважає, вимоги відповідача про застосування строку позовної давності та обставини на які посилається відповідач - необґрунтованими. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного, ст. 116 ЗК України, ст.ст. 1216 -1220, 1225 ч.1, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved