Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті [INFO] її батька [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що вона - [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO]. [INFO] її батько помер у м. Судак на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. Дата видачі медичного свідоцтва про смерть 20 лютого 2015 року ГБУЗ Республіки Крим ГБУЗ «Кримське республіканське бюро судово-медичної експертизи» за адресою: м. Сімферополь, вул. Олександра Невського, буд. 27. 20 лютого 2015 року Судакським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видане свідоцтво про смерть. Вона здійснила поховання свого батька на території Ряськівської сільської ради в с. Ряське Машівського району Полтавської області, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Ряськівської сільської ради Машівського району Полтавської області 18 березня 2015 року. Комісія встановила, що на території Московського кладовища дійсно здійснено поховання громадянина [PERSON] Нею було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 11 грудня 2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1\\3 частину квартири [ADDRESS] після померлого [INFO], [PERSON] У зв'язку із неможливістю реалізації свого права на отримання спадщини після свого померлого батька вона звертається з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав наведених у заяві. Представник заінтересованої особи - Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи ат оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], яке видано будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська 11 лютого 1973 року, актовий запис № 4448. Батьками заявника згідно свідоцтва про народження зазначені «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с. 32). Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], виданого Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 квітня 1999 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Лікнеп Солонянського району Дніпропетровській області та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20 вересня 1973 року (а.с.11). Факт реєстрації померлого [PERSON] підтверджується також довідкою від 07.04.2015 року, виданого КП «Жилсервіс-1» (а.с. 3). Як зазначила заявниця в своїй заяві, [INFO] [PERSON] помер на тимчасово окупованій території у м. Судак Автономної Республіки Крим, де 20 лютого 2015 року було видане свідоцтво про його смерть [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Враховуючи наведені приписи Закону суд не бере до уваги свідоцтво про смерть, оскільки воно не відповідає вимогам положень ст. 59 ЦПК України і є недопустимим доказом по справі. Судом встановлено, що поховання [PERSON] заявник здійснила на території Рясівської сільської ради в с. Ряське Машівського району Полтавської області, що підтверджується довідкою № 201 від 18.03.2015 року виконавчого комітету Ряськівської сільської ради (а.с. 9). Факт поховання [PERSON] підтверджується також актом встановлення факту поховання від 17 березня 2015 року, складеного комісією представників Рясівської сільської ради Машівського району Полтавської області, згідно якого померлого батька заявника поховано на Московському кладовищі в с. Ряське (а.с. 10). Враховуючи наведене суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] помер [INFO] на території м. Судак, Автономна Республіка Крим. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і заявник, як його дочка, яка є спадкоємцем за законом першої черги, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 11 грудня 2015 року заявнику [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON], у зв'язку з відсутністю документів, які належним чином підтверджують факт смерті спадкодавця (а.с.7). Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заявник звернулася до відділу ре державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції з заявою про реєстрації смерті. Згідно листа від 06.01.2016 року № 01/10-6-115 Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції відмовив заявниці у державній реєстрації факту смерті батька заявниці, та роз'яснив, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт смерті. За відсутності документа закладу охорони здоров'я, що підтверджує факт смерті або судово-медичною установою, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, що передбачено ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (а.с. 19-20). Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті батька необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав на нерухоме майно. Що залишилося після смерті її батька. Оскільки, від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення в заявника прав на спадкове майно, суд приходить до переконання про наявність підстав для встановлення зазначеного факту у судовому порядку. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], [INFO], дійсно помер [INFO], а тому заяву про встановлення факту смерті слід задовольнити, що надасть можливість заявнику [PERSON] належним чином оформити свої спадкові права на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved