Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Відповідно до умов кредитного договору № 787 від 11 вересня 2006 року, укладеного між ПАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ « Ощадбанк» та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн. на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 11.09.2009 року та сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 28% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 11.09.2009 року укладено договір поруки до кредитного договору № 787 з [PERSON]. Відповідно до п.п.3.2. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Банк належним чином виконав свої зобов'язання по кредитному договору № 787, здійснив видачу кредиту в сумі 5 000,00 гривень. 19 грудня 2008 року Фрунзівським районним судом Одеської області видано судовий наказ по справі № 2н-134/08 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі - 6 695, 57 грн. Проте в обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує. Сума заборгованості відповідно з розрахунку заборгованості станом на 23.12.2014 року складає 19 283,42 гривень, яка складається з: - прострочені проценти за користування кредитом - 1 043,76 грн.; - пеня за прострочений основний новий борг по кредиту - 2 232,86 грн.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 747,47 грн.; - інфляційні втрати від прострочених сум за кредитом - 9 985,43 грн.; - інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів - 275, 28 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 4 857,99 грн.; - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 140,63 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але попередньо надав заяву в якій вказав, що просить розглянути справу без його участі. Згоден на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Також, надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, яку просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позов не визнає оскільки стверджує, що ввесь борг сплатив. Що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позов не визнає оскільки стверджує, що ввесь борг сплачений, строк кредитного договору скінчився 11.09.2009 р. Розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що 11.09.2006 року сторони уклали кредитний договір № 787. 11.09.2006 року було укладено договір поруки до кредитного договору № 787 з [PERSON]. 19 грудня 2008 року Фрунзівським районним судом Одеської області видано судовий наказ по цивільній справі №2 н- 134/08 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі - 6 695,57 грн. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження виданої відділом державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській Області № 12243911 від 03 березня 2015 року, заборгованість - 6 695, 57 грн.; витрати на ІТЗ розгляду справи - 15 грн.; судовий збір - 63, 40 грн. перераховано на користь стягувача згідно наданих реквізитів, в повному обсязі. Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог в якій позивач вказує, що з моменту подачі заяви сума боргу зменшилась та станом на 17.03.2015 року складає 1 920,18 грн., з яких: - прострочені проценти за користування кредитом - 1 055,54 грн.; - пеня за прострочений основний новий борг по кредиту - 131,94 грн.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 273,57 грн.; - інфляційні втрати від прострочених сум за кредитом - 204,28грн.; - інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів - 67,51грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 187,34 грн. Згідно ст.509 ЦК України, одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) чи утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку . Згідно зі ст.1050 ЦК України боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дійшов висновку про те, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України), яка обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права, початком перебігу позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплати. Також зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а тому одночасне стягнення пені і штрафу призведе до притягнення відповідача до подвійної цивільно - правової відповідальності. Отже, суд вважає, що в частині позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ « Ощадбанк» про стягнення пені за прострочений основний борг, пені за прострочені проценти за користування кредитом, інфляційних витрат за основним боргом та за несвоєчасну сплату процентів та 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту, слід відмовити.

Outcome: partial