Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Селянського товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукове племінне господарство по розведенню свиней - агрофірма «Маяк» в якій просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, скасувати наказ генерального директора Селянського товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукове племінне господарство по розведенню свиней - агрофірма «Маяк» (далі СТОВ «Агрофірма «Маяк») №76 від 11 серпня 2014 р. про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани та відшкодування матеріальної шкоди в розмірі, що не перевищує його середньомісячного заробітку, зобов'язати СТОВ «Агрофірма «Маяк» виплатити йому незаконно вирахуваний середній місячний заробіток та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1000 грн. та судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що спірним наказом на нього було накладено дисциплінарне стягнення за те, що 9 серпня 2014 року йому - як інженеру-будівельнику було надано наряд на виконання робіт по підсипанню землею цистерн для зберігання паливно-мастильних матеріалів, які знаходяться на території машинно-тракторного парку господарства, для виконання яких йому було виділено трактор з причіпом, автомашину МАЗ-5551 д.н. [NUMBER] та навантажувач. Окрім цього того ж дня він також відповідав за виконання робіт по ремонту огорожі майданчика по вигулу коней та відлучався на вказаний об'єкт для виконання вказаних робіт. Вважає накладення дисциплінарного стягнення неправомірним. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечив та пояснював, що стягнення накладено на позивача правомірно. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 139, 149 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Так із пояснень сторін у справі, наданих матеріалів та доказів суд встановив наступні обставини. 11 серпня 2014 р. СТОВ «Агрофірма «Маяк» видано наказ відносно [PERSON] № 76 про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, та зобов'язано його відшкодувати нанесену товариству шкоду в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку. Проте, в цьому наказі відповідачем не конкретизовано вини позивача, обставин невиконання ним своїх трудових обов'язків. Із змісту наказу не видно, які конкретні дії чи бездіяльність вчиненні були [PERSON], які із них, на думку керівника господарства є протиправними, які саме пункти посадової інструкції позивачем не виконані чи не належно виконані. Підставами ж для юридичної відповідальності особи є: вина особи; протиправність дій; причинний зв'язок між дією (бездіяльністю); наявність шкоди. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оскільки, в силу вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях позов підлягає задоволенню. Між тим, вимога позивача про стягнення на його користь судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судові витрати, відповідно до ст. 79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, відповідно до ст. 84 того ж кодексу, несуть сторони. Як вбачається з договору про надання правової допомоги, від 11 листопада 2014 року, складеного між [PERSON] та адвокатом [PERSON], позивач доручає повіреному представляти його інтереси позивача у даній справі. Крім того, квитанція про сплату позивачем коштів за правову допомогу не відповідає вимогам викладеним відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». За таких обставин, позов в частині стягнення витрат за правову допомогу підлягає залишенню без задоволення. Також суд вважає, що накладення дисциплінарного стягнення завдало позивачеві моральних страждань. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з вимог розумності і справедливості.

Outcome: approved