Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу від 10.11.2017 року у розмірі 35\~000 грн., інфляційних нарахувань в сумі 2\~222,50 грн. та трьох процентів річних в сумі 1\~029,12 грн., а всього 38\~252,36 грн., обґрунтовуючи тим, що 10.11.2017 року між ним та [PERSON] був укладений усний договір купівлі-продажу печі автоматизованої вакуумної «Термодент Т-04» ПР7001.001 порядковий номер [NUMBER] . На виконання вказаного договору позивач передав [PERSON] піч, а [PERSON] зобов`язався сплатити грошові кошти в сумі 35\~000 грн. протягом 30 робочих днів, тобто до 22.12.2017 року, що підтверджується розпискою від 10.11.2017 року. Станом на 14.12.2018 року [PERSON] свої зобов`язання за договором купівлі-продажу не виконав. З урахуванням зазначеного, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором купівлі-продажу від 10.11.2017 року у розмірі 35\~000 грн., суму інфляційних нарахувань в розмірі 2\~222,50 грн., трьох процентів річних в сумі 1\~029,12 грн., всього 38\~252,36 грн., та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частинами 2,\~4\~ст.692\~ЦК України\~передбачено,\~що покупець\~зобов`язаний\~сплатити продавцеві\~повну ціну\~переданого товару.\~Договором купівлі-продажу\~може бути\~передбачено розстрочення\~платежу. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 10.11.2017\~року [PERSON] \~зобов`язався виплатити\~ [PERSON] \~грошові кошти\~в сумі\~35\~000\~грн.,\~або купити\~у замін\~піч «Термодент4», у строк протягом 30 робочих днів, що підтверджується розпискою від 10.11.2017 року (а.с.6). Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог щодо Кодексу. Із ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов`язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). У зв`язку з наявністю розписки у [PERSON] про зобов`язання виплатити грошові кошти, суд приходить до висновку щодо невиконання зобов`язань за вказаним договором в повному обсязі та наявності заборгованості в сумі 35\~000 грн. Отже, оскільки відповідач свої грошові зобов`язання перед позивачем не виконав, з останнього на користь позивача підлягає стягненню 35\~000 грн. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, суд приходить до наступного висновку. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора (замовника) вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора (замовника) від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника (виконавця) за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (замовникові). За таких обставин, тривале невиконання відповідачем свого зобов`язання дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних втрат за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми, оскільки їх стягнення передбачено ст.625 ЦК України та критерієм щодо стягнення індексації є підвищення вартості життя. Суд погоджується з розрахунком відсотків за користування грошовими коштами (а.с.13) та розрахунком інфляційних збитків (а.с.14), які підлягають поверненню, згідно яких: за період з 22.12.2017 року по 14.12.2018 року сума трьох відсотків річних за грошовими коштами складає 1\~029,86 грн. та сума інфляційних збитків за період з січня 2018 року по вересень 2018 року складає 2222,50 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків та трьох відсотків річних також підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. За таких обставин, суд приходить до висновку, щодо задоволення позову [PERSON] та стягнення на його користь з [PERSON] суми боргу в розмірі 35\~000 грн., інфляційних нарахувань в сумі 2\~222,50 грн. та трьох процентів річних в сумі 1\~029,12 грн., всього 38\~252,36 грн. За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved