Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького району електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії на суму 1\~217,37 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами було укладено договір про користування електричною енергією № 4322759/18430 від 19 липня 2007 р. на житловий будинок за адресою: м. Володимирівське, вулиця Грушевського, 9, із відкриттям особового рахунку № 4322759. 13 жовтня 2014 р. в ході перевірки вказаного будинку було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі ПКЕЕН), а саме відсутність пломби з відбитками тавр електропередавальної організації, встановленої в місці, вказаному в акті про збереження пломб. Працівниками Запорізького РЕМ на підставі пункту 53 ПКЕЕН було складено акт № 00136520 від 13 жовтня 2014 р. про порушення ПКЕЕН побутовим споживачем. Споживач запрошувався на засідання комісії з розгляду цього акту, проте на засідання не прибув. За відсутності споживача було проведено засідання та складено протокол № 3420 від 11 листопада 2014 р., який було направлено споживачеві поштою разом із розрахунком вартості не облікованої електричної енергії, яка склала 1\~217,37 гривень. Посилаючись на вимоги Закону України «Про електроенергетику», Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь вартість не облікованої електричної енергії в сумі 1\~217,37 гривень та судові витрати (арк. справи 2). [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ВАТ «Запоріжжяобленерго», третя особа Запорізького району електричні мережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання недійсним акту про порушення Правил користування електричною енергією, в якому (з урахуванням усунення недоліків позовної заяви) зазначив, що ним сумлінно виконувались умови укладеного договору про користування електричною енергією № 4322759/18430 від 19 липня 2007 р. на житловий будинок за адресою: с. Володимирівське, вулиця Грушевського, 9. 13 жовтня 2014 р. під час технічної перевірки приладів обліку електроенергії, у відсутність [PERSON], працівниками Запорізького РЕМ було складено акт про виконання робіт, в якому вказано на відсутність пломби № 807234, а кабель до приладу обліку пошкоджень не має. Між тим, постачання електроенергії до його будинку не здійснювалося протягом 8-ми місяців у звязку з пошкодженням кабелю, подачу напруги було поновлено лише 16 червня 2015 р. Крім того, лічильник знаходиться із зовнішньої сторони будинку, і в звязку з дією атмосферного впливу протягом пяти років, дріт, на якому було встановлено пломбу, заїржавів і його було порушено. Про те, що працівниками Запорізького РЕМ було складено 13 жовтня 2014 р. акт про порушення ним правил користування електричною енергією він дізнався з матеріалів даної справи. При складанні цього акту він не був присутній, а також не була присутня його дружина [PERSON] Більш того, він не уповноважував свою дружину підписувати такий акт. Також зазначив, що [PERSON] не була присутня при перевірці, оскільки перевірку здійснювали лише [PERSON] та [PERSON], в той час як у акті міститься також підпис [PERSON] Вважає вказаний акт сфальсифікованим, свою вину у вчиненні порушення ПКЕЕН недоведеною. Також вказав, що його не було запрошено на розгляд акту до комісії, протокол № 3420 від 11 листопада 2014 р. складено за його відсутності. Просив визнати недійсним акт № 00136520 від 13 жовтня 2014 р. про порушення ПКЕЕН побутовим споживачем, стягнути з відповідача на його користь судові витрати (арк. справи 7477). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 р. первинний позов та зустрічний позов обєднані в одне провадження (арк. справи 112). У судовому засіданні представник позивача за первинним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) підтримала первинний позов, проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Відповідно до наданого суду відзиву на зустрічну позовну заяву, [PERSON] обрав невірний спосіб захисту порушеного права відповідно до статті 16 ЦК України. Також вважає недоведеним твердження позивача про відсутність напруги в період з 12 лютого 2014 р. по 16 червня 2015 р., оскільки не було встановлено відключення будинку споживача від напруги, подача електроенергії споживачу не припинялась. [PERSON] не звертався до Запорізького РЕМ із заявою про відсутність напруги на його будинку. Акт про порушення електроенергії складався в присутності дружини споживача [PERSON], яка є членом його сімї, і тому є споживачем електричної енергії у розумінні ПКЕЕН та статті 64 Житлового кодексу України, розяснень НКРЕ та судової практики (арк. справи 9093). Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення первинного позову з тих підстав, що протокол та розрахунок було складено на підставі сфальсифікованого акту про порушення, його вина ніяким чином не доведена. Крім того, він не користувався електричною енергією, оскільки було пошкоджено кабель та була відсутня напруга. Зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити. Представник третьої особи (за зустрічним позовом) у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, а також враховуючи, що представник позивача (як випливає з її довіреності) є працівником Запорізьких РЕМ, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог обох сторін, суд встановив наступне. 19 липня 2007 р. між Запорізьким РЕМ як енергопостачальником та [PERSON] як споживачем було укладено договір № 4322759/18430 про користування електричною енергією щодо постачання електроенергії до будинку 9 по вулиці Грушевського в с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області (арк. справи 3). 13 жовтня 2014 р. працівниками Запорізького РЕМ [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було складено акт № 00136520 про порушення, відповідно до якого встановлено порушення споживачем ПКЕЕН, яке виразилося у відсутності пломби з відбитками тавр електропередавальної організації, встановленої в місці, вказаному в акті збереження пломб. Також в акті вказано, що його складено за участі споживача [PERSON] (дружини [PERSON]М.), яка від підписання акту відмовилась (арк. справи 7). 11 листопада 2014 р. за наслідками засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН складено протокол № 3420, за яким комісією прийнято рішення про причетність споживача до виявленого порушення пункту 53 ПКЕЕН, а також вирішено предявити споживачеві розрахунок на сплату не облікованої електричної енергії в обсязі 3\~520 кВт/год в сумі 1\~217,37 гривень, який виконано на підставі п. 3.1.2 Методики, формула 3.1 на термін 183 календарних дні. З протоколу вбачається, що засідання проводилось за відсутності споживача (арк. справи 4). Відповідно до розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН до акту № 00136520 від 13 жовтня 2014 р., затвердженого заступником начальника Запорізького РЕМ [PERSON] 11 листопада 2014 р., сума до оплати складає 1 217,37 гривень, у тому числі ПДВ 202,89 гривень (арк. справи 5). Саме зазначену суму і просить стягнути з [PERSON] відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» у первинному позові. Оцінюючи надані ВАТ «Запоріжжяобленерго» акт про порушення правил користування електроенергією та протокол комісії з розгляду актів про порушення ПКЕНН як докази у даній справі, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення\~затверджуються Кабінетом Міністрів України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Відповідно до п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків,завданих порушеннями,допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Пунктом 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку. На підставі п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ. У разі відмови споживача відшкодувати збитки енергопостачальник передає справу до суду. Зазначеним пунктом Правил визначено подальшу процедуру розгляду зазначеного питання, яке здійснюється комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менше як з трьох уповноважених представників енергопостачання. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення ). Зі змісту п.п. 37, 53 ПКЕЕН випливає, що перевіряти справність приладів обліку, проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку енергопостачальник має право лише в присутності споживача і в разі виявлення порушення акт про порушення повинен складатися у присутності споживача або уповноваженого представника споживача. На зазначене особливу увагу звернула Національна комісія регулювання електроенергетики України прийнявши постанову від 14.10.2010 року № 1338, якою доповнена «Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем\~правил користування електричною енергією», яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562. Відповідно до п.п. 4.1, 4.5 зазначеної Методики акт про порушення складається у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень\~ПКЕЕ. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. З акту № 00136520 від 13 жовтня 2014 року про порушення випливає, що його складено у присутності споживача [PERSON], яка відмовилась від підписання акта, про що свідчить відповідна позначка в акті (арк. Справи 7). Вказаний акт має підписи трьох представників енергопостачальника [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В цей же час, як пояснила у судовому засіданні свідок [PERSON], вона не була присутня при складанні акта. Також, вона зазначила, що дійсно 13 жовтня 2014 р. [PERSON] та [PERSON] здійснювали перевірку лічильника на будинку 9 по вулиці Грушевського в с. Володимирське. [PERSON] при перевірці присутня не була. [PERSON] та [PERSON] надали їй на підпис інший акт про виконання робіт та збереження пломб (арк. справи 78). Не заперечувала проти того, що в подальшому відмовилась підписувати будь-які документи. Проте, з пояснень свідка [PERSON], наданих у судовому засіданні, випливає, що [PERSON] та [PERSON] 13 жовтня 2014 р. перевіряли непарні номери будинків вулиці Грушевського. Вона з іншим працівником парні. [PERSON] та [PERSON] сфотографували лічильник [PERSON] та пізніше у цей день 13 жовтня 2014 р. показали їй ці фотографії, з яких вона побачила відсутність пломби. Тому, вона у автомобілі заповнила акт про порушення (№ 00136520 від 13 жовтня 2014 року), який підписала разом із [PERSON] та [PERSON] Не заперечувала того факту, що вона особисто не була присутня при перевірці лічильника. Пояснила, що [PERSON] вона у цей день не бачила та з нею не спілкувалась. Позначку в акті про відмову від підписання [PERSON] свідок [PERSON] зробила зі слів [PERSON] та [PERSON], які їй повідомили, що [PERSON] підписувати будь-які документи відмовилась. У судовому засіданні представник позивача пояснила, що інші працівники, які складали акт, а саме [PERSON] та [PERSON], не зможуть зявитись до суду, оскільки один з них помер, а другий звільнився та виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Враховуючи зазначене, суд, з урахуванням власно наданих в судовому засіданні пояснень свідка [PERSON], дійшов переконання, що співробітник Запорізьких РЕМ [PERSON] не здійснювала перевірку лічильника, а також не пропонувала [PERSON] підписати акт після його складання. Цей висновок суду також підтверджується і тим, що відповідно до доданого до позовної заяви реєстру вихідної кореспонденції по Запорізькому РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго», цей акт було направлено [PERSON] та [PERSON] поштою за адресою: с. Володимирівське, вул. Грушевського, 9 (арк. справи 9), тобто вже після його складання. Тому, взагалі неможливо стверджувати, що цей акт надавався [PERSON] для ознайомлення та підписання саме після проведення перевірки 13 жовтня 2014 р. Крім того, також [PERSON] під час розгляду справи наполягав на тому, що він не уповноважував [PERSON] підписувати будь-які акти, власником будинку є особисто він, і інші особи, зокрема, його дружина [PERSON], в цьому будинку не зареєстровані та не проживають, оскільки цей будинок використовується ним як дача (що також не заперечувалось представником позивача та підтверджено свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М.), і там вони бувають рідко. Також, суд доходить висновку, що з боку ВАТ «Запоріжжяобленерго» було допущено порушення прав [PERSON] під час розгляду комісією позивача 11 листопада 2014 р. вищевказаного акта про порушення, за наслідками чого було складено протокол № 3420, виходячи з наступного. Так, у акті № 00136520 від 13 жовтня 2014 р. зазначено, що споживач запрошується на засідання комісії 4 листопада 2014 р., однак засідання комісії фактично відбулось 11 листопада 2014 р. В цей же час, в матеріалах справи наявний лист ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 15 жовтня 2014 р. б/н, за яким [PERSON] та [PERSON] запрошуються на засідання комісії на 11 листопада 2014 р. з 9 до 15 години. Проте, це повідомлення було спрямоване за адресою: с. Володимирівське, вул. Грушевського, 9, в той час як [PERSON] разом з дружиною проживають з 2001 р. за адресою: м. Запоріжжя, о. Хортиця, 7 (арк. справи 27). Будинок в м. Володимирівське вони використовують як дачу, перебувають там не постійно, проти чого не заперечувала і представник позивача, та це було підтверджено свідками у судовому засіданні. Також, суд зазначає, що наданий реєстр відправленої кореспонденції не підтверджує факту отримання споживачем запрошення на засідання комісії. Поштове повідомлення про одержання відправлення у позивача відсутнє. Наведене свідчить про те, що засідання було проведено з порушенням вимог п. 53 ПКЕЕН, згідно з яким споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Також, у судовому засіданні з показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами по дачі [PERSON], було встановлено, що на будинку [PERSON] була відсутня напруга у звязку із пошкодженням електричного кабелю з лютого 2014 р. В цей же час, як випливає з матеріалів справи (копій заяв) та оглянутих у судовому засіданні журналів реєстрації заяв Запорізького РЕМ, до Запорізького РЕМ [PERSON] із заявами щодо заміни кабелю звертався вже після перевірки 13 жовтня 2014 р. і кабель для заміни придбавав згідно наданого ним рахунку 15 грудня 2014 р. Проте, ураховуючи дані розбіжності, комісія з розгляду актів не зясувала ці обставини під час свого засідання, не надала їм відповідної оцінки, і провівши засідання за відсутності споживача, який не був належним чином про це засідання повідомлений, на підставі лише акта (щодо якого також були наявні порушення при його складанні) фактично позбавила його права надати свої пояснення та докази з обставин, які мають суттєве значення для розгляду цього акта та вирішення питання щодо стягнення з [PERSON] вартості не облікованої електроенергії. За таких обставин, суд дійшов переконання, що первинний позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» до [PERSON] не може бути задоволено, оскільки він ґрунтується на доказах (акті про порушення та протоколі комісії з розгляду актів), які одержані із порушенням встановленого законодавством порядку. Щодо вимог зустрічного позову [PERSON] до ВАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання недійсним акта про порушення від 13 жовтня 2014 р., то цей позов також не може бути задоволено судом, з огляду на таке. Судом встановлено, що правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357. Вказані (спірні) правовідносини є договірними. Підстави та порядок складання акта про порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі актів, що засвідчують факти її розкрадання, врегульовано, зокрема, п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357. З урахуванням положень статей 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи предявлення позову про визнання акта про порушення правил користування електричною енергією недійсним, зокрема, і у справах про стягнення збитків, завданих позаобліковим споживанням електричної енергії. Зазначений акт є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання зазначених вище Правил. Згідно зі ст. 57 ЦПК України такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 6 червня 2011 р. у справі № 6-4цс11, що з огляду на приписи положень ч. 2 ст. 214 ЦПК України є обовязковим для врахування судом при постановленні рішення. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] не вірно обрано спосіб судового захисту у зустрічному позові як визнання недійсним акта про порушення правил користування електроенергією, у звязку із чим його зустрічний позов задоволенню не підлягає. Підсумовуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні як первинного позову відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», так і у задоволенні зустрічного позову [PERSON]. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України, судові витрати в даному випадку стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed