Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до Загінецької сільської ради Деражнянського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, що на території Загінецької сільської ради Деражнянського району. Позивач являється спадкоємцем до майна померлого [PERSON] за законом, проте при зверненні до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав їй було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно виданий після смерті спадкодавця, тому вона просить визнати в судовому порядку право на вказане спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення вимог позову не заперечує. Заслухавши представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 березня 2016 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області, серія [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON].) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно із ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Позивач є спадкоємицею до майна померлого [PERSON] за законом, що підтверджується свідоцтвом про одруження, з якого вбачається, що 04 лютого 1968 року у Загінецькій сільській раді було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном померлого [PERSON], що зокрема, підтверджується довідкою Загінецької сільської ради Деражнянського району №461 від 19 жовтня 2016 року. З метою прийняття спадщини [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу, проте згідно із письмовим повідомленням нотаріуса №146/01-16 від 21 березня 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] був виданий після смерті останнього. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах у землі, розташованій на території Загінецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, що перебувала у колективній власності спілки селянських господарств «Мир». Проте, як вбачається із вказаного сертифіката, він був виданий 20 червня 1997 року, тобто після смерті [PERSON] Судом встановлено, що 19 липня 1995 року Загінецькою сільською радою Деражнянського району був виданий державний акт на право колективної власності на землю спілці селянських господарств «Мир» с. Загінці, відповідно до якого вказаній спілці передано в колективну власність 1274,0 га землі в межах згідно з планом. Із Додатку №1 до вказаного державного акту вбачається, що [PERSON] був включений до списку громадян-членів вказаного підприємства. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що за життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала у колективній власності спілки селянських господарств «Мир» с. Загінці Деражнянського району Хмельницької області. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом 20 вересня 2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Враховуючи викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON] як спадкоємниці за законом до майна померлого [PERSON] на визнання за нею права на земельну часту (пай) в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON].

Outcome: approved