Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідної сестри [PERSON], яка померла 12 березня 2012 року в с. Деркачі Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 березня 2012 року померла його рідна сестра [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в с. Деркачі Старокостянтинівського району. Він являється єдиним спадкоємцем після смерті сестри, однак, через важкий матеріальний стан не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що [PERSON] померла 12 березня 2012 року в с. Деркачі Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 185157, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району 14 березня 2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,615 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в с. Деркачі поле № 19 а Старокостянтинівського району, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 142781, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 07 серпня 2008 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 22 травня 2008 року за № 172/2008-р. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 26 лютого 2018 року встановлено факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON], яка померла 12 березня 2012 року, як відповідно між рідними братом та сестрою. Листом - відмовою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 15 грудня 2017 року № 3889/01-16 позивачу рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом щодо майна після смерті [PERSON], яка померла 12 березня 2012 року, та встановлення факту родинних відносин. Спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 12 березня 2012 року, не заведена, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50296961 від 15 грудня 2017 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивач юридично не був обізнаний з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, вказує, що через важкий матеріальний стан вчасно не звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, враховуючи те, що позов визнається відповідачем, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved