Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

В грудні 2016 року Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася до суду із позовом [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказала, що 24 жовтня 2008 року між Хмельницькою ощадною спілкою та [PERSON] був укладений кредитний договір №112-08, згідно умов якого Хмельницька ощадна кредитна спілка надала позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 13000,00 гривень із сплатою 48% річних на строк 24 місяці. Однак, відповідач [PERSON] порушив виконання зобов»язань за договором щодо своєчасної сплати суми позики, і заборгованість по простроченому кредиту станом на 23.12.2016 року складає 77638,26 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 24 жовтня 2008 року між Хмельницькою ощадною спілкою та [PERSON] був укладений кредитний договір №112-08, згідно умов якого Хмельницька ощадна кредитна спілка надала позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 13000,00 гривень із сплатою 48% річних на строк 24 місяці. Засобом забезпечення виконання умов кредитного договору №112-08 від 24.10.2008р. є договір поруки №112-08 від 24.10.2008р. укладений з [PERSON] Згідно договору поруки, в разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування коедитом та штрафних санкцій, передбачених кредитним договором №112-08 від 24.10.2008 року в повному обсязі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2011р. по справі №2/2218/6392/11 стягнено з [PERSON] та [PERSON] на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки заборгованість, яка склалась за кредитним договором №112-08 від 24.10.2008р. в сумі 21556,18грн., з яких ; - 13000,00грн.- тіло кредиту; - 7486,80грн.- плата за користування кредитом; - 1069,38грн.- інфляційні втрати; - 343,00грн. - судові витрати. Станом на 23.12.2016 року рішення суду не виконано і заборгованість відповідачів станом на 23.12.2016р. складає 77638,14грн., з яких: - 56211,29грн. - проценти за договором; - 21426,85грн. - інфляційні витрати від несвоєчасного виконання рішення суду. Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Рішення суду, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором, не припинило зобов'язань відповідачів за кредитним договором Разом з тим, щодо о стягнення відсотків за період з 23.12.2013 року в розмірі 144% річних, то судом враховано наступне. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору сторони передбачили сплату процентів за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних. Згідно з п. 3.5. кредитного договору при порушення сплати кредиту та/або процентів спілка має право подвоїти проценту ставку вказану в п. 3.1. до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Відповідно до п. 6.1. передбачено збільшення відсоткової ставки визначеної в п. 3.1 кредитного договору в три рази. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Вказана правова позиція висловлена в постанові ВСУ від 07.09.2016 року № 6-1412цс16, яка є обов'язковою для судів. Враховуючи встановлений строк повернення процентів до 25 жовтня 2010 року (пункт 2.4 кредитного договору) та той факт, що договором не встановлено розмір процентів після спливу вищезазначеного строку, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно п.7.4 кредитного договору внесення змін та доповнень до договору здійснюється за взаємною згодою сторін у вигляді укладення додатків до договору. Вбачається, що позивачем підвищено процентну ставку з 48% до 144% з 23.12.2013 року в односторонньому порядку, і про таке підвищення відповідач не був повідомлений. Додаткові угоди між сторонами про підвищення відсоткової ставки не укладалися. Станом на 23.12.2013 року заборгованість по тілу кредиту становить 13000грн. Таким чином, починаючи з 23.12.2013 року відсотки за користування кредитом розраховуються на рівні облікової ставки НБУ в наступному розмірі: з 23.12.2013р. по 14.04.2014р. - 6,5*4*13000/ 365*112 = 239,34грн. з 15.04.2014р. по 16.07.2014р. - 9,5*92*13000/ 365*100 = 294,90грн. з 17.07.2014р. по 12.11.2014р. - 12,5*118*13000/ 365*100 = 504,33грн. з 13.11.2014р. по 05.02.2015р. - 14,0*84*13000/ 365*100 = 418,85грн. з 06.02.2015р. по 03.03.2015р. - 19,5*25*13000/ 365*100 = 169,18грн. з 04.03.2015р. по 27.08.2015р. - 30*145*13000/ 365*100 = 1549,32грн. з 28.08.2015р. по 24.09.2015р. - 27*27*13000/ 365*100 = 259,64грн. з 25.09.2015р. по 21.04.2016р. - 22*209*13000/366* 100=1637,64грн. з 22.04.2016р. по 26.05.2016р. - 19*34*13000/366* 100=230,08грн. з 27.05.2016р. по 23.06.2016р. - 18*27*13000/366* 100=173,10грн. з 24.06.2016р. по 28.07.2016р. - 16,5*34*13000/366* 100=193,75грн. з 29.07.2016р. по 15.09.2016р. - 15,5*48*13000/366* 100= 256,44грн. з 16.09.2016р. по 27.10.2016р. - 15*41*13000/366* 100= 219,04грн. з 28.10.2016р. по 23.12.2016р. - 14*56*13000/366* 100= 279,23грн., а всього 6424,84грн. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. Обґрунтовуючи позов ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач посилався на тривале невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2011р. та зазначав як підставу свого позову саме невиконання рішення суду, у зв'язку з чим нарахував інфляційні втрати на суму 21556,18грн. (13000,00грн.- тіло кредиту; 7486,80грн.- плата за користування кредитом; 1069,38грн.- інфляційні втрати; 343,00грн. - судові витрати). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів. Позивач просить стягнути кошти з урахуванням індексу інфляції, оскільки на його думку на підставі рішення суду від 25.11.2011р. виникло нове грошове зобов'язання. Разом з тим статтею 625 ЦК України регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто вимоги даної статті поширюються саме на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. Таким чином інфляційні втрати належить нарахувати на заборгованість по тілу кредиту за період з січня 2014 року по листопад 2016 року виходячи з наступного розрахунку : 20486,80грн.(13000грн.тіло кредиту+7486,80грн.проценти)х199,4/100-20486,80=20363,88грн. В силу вимог ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Хмельницької ощадної кредитної спілки підлягають задоволенню частково, а з відповідачів належить стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором № 112-08 від 24 жовтня 2008р. в розмірі 6424,84грн. відсотків, 20363,88грн.грн. інфляційних втрат, а всього 26788,72грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі по 237,74грн. з кожного (26788,72грн.х1378грн./77638,14грн.)/2).

Outcome: approved