Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 26 липня 2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1469. Від шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає з ними та перебуває на їх утриманні. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Позивач зазначає, що він постійних суперечок та скандалів погіршується його самопочуття, він перебуває в стані постійного стресу. В нього порушився сон і погіршилася працездатність. З квітня 2017 року сторони спільного господарства не ведуть та припинили фактичні шлюбні відносини.Позивач зазначає, що він бажає створити нову сім'ю. Суперечок про місце проживання дитини і розподіл спільного мана в сторін немає. Оскільки збереження сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26.07.2009 року, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєструвано шлюб 26 липня 2009 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1469 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER], видане 06.09.2011 року відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 11). Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з квітня 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання залишитись на прізвищі чоловіка, то суд залишає за нею шлюбне прізвище - [PERSON]. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved