Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів доходу (заробітку) щомісячно,починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач в судовому засіданні зазначила, що з 29.06.2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] На даний час, шлюбні відносини між ними фактично припинені, відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та щомісячно отримує заробітну плату. Тому, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей, то з нього необхідно стягувати аліменти, з цих підстав вона і звернулась до суду. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на дитину, крім того зазначив, що дійсно офіційно працює в ТОВ «Технополіс» на посаді продавця-консультанта. Суд дослідив, проаналізував та оцінив у сукупності всі наявні письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи та дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що з 29.06.2012 р. сторони по спору перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час існування якого них народився син [PERSON] [INFO] Достовірність цих обставин підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.16) та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). На даний час відповідач проживає окремо, дитина знаходиться на утриманні позивача, дана обставина відповідачем не оспорюється, таким чином не потребує доказування в розумінні вимог ст.61 ЦПК України. У відповідності до ст.180 та ч.3 ст.181 СК України на кожного з батьків покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З того з батьків, який ухиляється від виконання цього обов'язку, за рішенням суду на утримання дитини присуджуються аліменти у частці від його заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір та спосіб стягнення аліментів визначається за правилами ст.ст.182, 183 та 184 цього ж Кодексу. Зокрема, враховується стан та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З даних відповідачем в судовому засіданні пояснень слідує, що на даний час він працює в ТОВ «Технополіс» на посаді продавця-консультанта. З огляду на те, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, разом з тим, він має для цього можливості, оскільки офіційно працює. Відомостей про те, що на його утриманні є інші непрацездатні члени сім'ї або неповнолітні діти, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд вважає, що для забезпечення належного утримання неповнолітньої дитини, з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі заявленому позивачем 1/3 частки від щомісячного заробітку (доходу) відповідача. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved