Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Виконуючий обов`язки головного лікаря КНП «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» звернувся до суду із заявою, в якій просив госпіталізувати до КНП «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» [PERSON]. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] з 06.03.2019 року перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні легеневого туберкульозу № 2 лікувально-діагностичного комплексу 2 КНП «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» з діагнозом: МРТБ (13.12.2018) верхніх часток легень (інфільтрований), Дестр.-, МБТ+, М+, МГ+, Риф +, К+, Резист.І+ (HRSE), Резист.П+ (Lfx Мх), Гіст. 0, кат. 4 (НЛІ курсу XT, І ряд), ког.4(2018). Пацієнтка вже перебувала в ізоляції в палатах примусового лікування (рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2019 року. [PERSON] є постійним бактеріовиділювачем, не має прихильності до лікування, систематично порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, а саме: самовільно залишала територію лікувального закладу, в тому числі через вікно;постійно не виконує «СТАНДАРТ інфекційного контролю за туберкульозом у лікувально - профілактичних закладах, місцях довготривалого перебування людей та проживання хворих на туберкульоз» затвердженого наказом МОЗ України №684 від 18.08.2010 року: порушує розподіл потоків хворих, тісно контактує із хворим, що має туберкульоз з розширеною резистентністю (наражає себе на загрозу зараженням іншими штамами мікобактерій туберкульозу), ходить по коридору відділення і по палатам без хірургічної маски (Кіровоградський облтубдиспансер стовідсотково забезпечує хворих хірургічними масками); на зауваження медичного персоналу не реагує;систематично вживає алкогольні напої. Представник заявника в судовому засіданні вимоги підтримав в повному обсязі. Посилається на обставини викладені в заяві. За даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби, є заразною та небезпечною для оточуючих, а тому суд, враховуючи вимоги ч.1 ст.345 ЦПК України, дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності хворого [PERSON] . Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву, з наступних підстав. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Згідно ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», в редакції закону № 4565-VI від 22 березня 2012 року, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває на стаціонарному лікуванні у КНП «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» з 06.03.2019 року з приводу активної, заразної форми туберкульозу легень, систематично порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу розповсюдження туберкульозу серед населення та потребує лікування в умовах стаціонару, що підтверджується висновком від 22.08.2019 р. лікаря вказаного закладу охорони здоров`я [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність обовязкової госпіталізації [PERSON] до КНП «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» для проходження безперервного лікування протитуберкульозними препаратами та ізоляції для усунення епідеміологічної загрози суспільству. Відповідно до ч.2 ст. 346 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved