Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до Камінь-Каширського районного суду Волинської області з цим позовом 20 квітня 2021 року. У справі відкрито спрощене позовне провадження 23 квітня 2021 року. Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 червня 2021 року справу передано для розгляду Любешівському районному суду Волинської області. Справу розглянуто 13 липня 2021 року у відсутності позивача та відповідача. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову позивач [PERSON] покликається на те, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 листопада 2019 року з нього у користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки від його заробітку, починаючи з 12 вересня 2019 року, і до повноліття дитини. З цього часу у позивача змінився сімейний стан: [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] і у них народилася дочка [PERSON] . З 26 березня 2021 року позивач втратив роботу у Камінь-Каширському районному відділі поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області. У зв`язку із наведеним [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду у користь відповідача, до 1500 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У матеріально-правовому обґрунтуванні позову позивач покликається на статті 182, 192, 195 Сімейного кодексу України (далі - СК). Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] у письмовій заяві від 13 липня 2021 року позов визнала. Норми права, які застосував суд. Статтею 51 Конституції України, статтею 180 СК встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частин першої, четвертої статті 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Питання розподілу судових витрат. Позивач при подачі позовної заяви сплатив 908 гривень судового збору. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та повним його задоволенням судом, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта - стягнути з відповідача у користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved