Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Відповідач до судового розгляду справи надала заяву про визнання позову. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на спадщину за заповітом. В обґрунтування позову посилається на те, що він є сином [PERSON] та [PERSON], відповідач є його, позивача, донькою і залучена ним до участі у справі, оскільки згідно заповіту [PERSON], вона є потенційним спадкоємцем після смерті його матері в разі його, позивача, смерті. 11 травня 1962 року батькові [PERSON] рішенням виконкому Дніпродзержинської міської ради № 343 від 03 квітня 1962 року була надана у безстрокове користування земельна ділянка, площею 600 кв.м., для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підтвердження чого між батьком та Відділом комунального господарства виконкому Дніпродзержинської міської ради був укладений відповідний договір, посвідчений нотаріусом 1-ї, 2-ї Дніпродзержинської нотаріальної контори [PERSON] Після надання земельної ділянки батьки розпочали будівництво житлового будинку на вищезазначеній земельній ділянці, і в 1965 році батьками були збудовані: житловий будинок А-1, житловою площею 68,8 кв.м., загальною площею 110,9 кв.м., альтанка Б-1, вбиральня Д-1, сарай Ж-1, огорожа №1, огорожа № 2, водопровід № 3, хвіртка № 4, ворота № 5, огорожа № 6, зливна яма № 7, тротуар І. Після завершення будівництва, 11 серпня 1989 року приймальна комісія Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська прийняла створене нерухоме майно до експлуатації. [INFO] батько помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частки житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], оскільки інша 1/2 частка зазначеного житлового будинку належала його, позивача, матері, яка набула право власності на цю частку житлового будинку, як на майно, що було збудоване подружжям за час зареєстрованого шлюбу, і яке належало батькам на праві спільної власності подружжя. 01 червня 2007 року в Третій дніпродзержинській державній нотаріальній конторі на підставі заяви матері про прийняття спадщини була відкрита спадкова справа № 235/2007 після померлого [INFO] [PERSON] Одночасно з прийняттям спадщини мати подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя відповідно до ст. 60 СК України. Під час юридичного оформлення права на частку в спільному майні подружжя та права власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку по [ADDRESS] за заявою матері ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» провело технічну інвентаризацію житлового будинку, і 27 червня 2007 року видало технічний паспорт на житловий будинок із зазначенням технічних характеристик нерухомого майна. Після смерті батька, [INFO], мати [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, яким заповідала належне їй на день смерті майно йому, позивачу, а в разі його смерті або не прийняття спадщини - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, не встигнувши оформивши як право власності на частку майна подружжя, так і на спадщину після свого померлого чоловіка [PERSON] Протягом встановленого законом шестимісячного строку він, позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері у вигляді житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], 1/2 частка якого належала матері як спільне майно подружжя, а інша 1/2 частка - в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому, позивачу, було відмовлено, в зв'язку з тим, що його мати за життя не отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS], а тому видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері є неможливою, так як чинним законодавством не передбачений порядок видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у випадку смерті обох з подружжя, навіть, за наявності заяви одного з них, поданої за життя. І тому йому запропоновано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Вважає, що на момент смерті матері [PERSON] на праві власності належав в цілому житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки будинок був зведений батьками за час їх спільного подружнього життя та за спільні грошові кошти подружжя, і тому після завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію мати та батько набули право спільної власності на зазначене нерухоме майно у рівних частках, як на спільне майно подружжя. Таким чином, після завершення будівництва житлового будинку мати та батько, кожний, набули право власності на 1/ 2 частку житлового будинку, і мати правомірно після смерті батька звернулася із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на ? частку введеного в експлуатацію житлового будинку, як на частку у спільному майні подружжя. А отже, після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді іншої 1/2 частки будинку, яку мати прийняла у встановленому законом порядку, звернувшись протягом шести місяців після смерті батька із заявою про прийняття спадщини, і вона на момент смерті вважалася власником спадкового майна, так як незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Він, позивач, є спадкоємцем за заповітом після померлої матері [PERSON], і він своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, будь-які інші спадкоємці за законом або за заповітом до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися і фактично спадщину не приймали. Вважає, що він має всі підстави вважати себе власником спадкового майна після померлої матері [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS], як такого, що отримав в порядку спадкування за заповітом. Але в зв'язку в з тим, що своєчасно за [PERSON] не зареєстроване право власності на спадковий житловий будинок, не зважаючи на те, що право власності матері на цей будинок не оспорюється, він, позивач, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері, позбавлений можливості в повному обсязі здійснювати свої повноваження власника, розпорядитися спадковим майно, продати, подарувати та інше, i вимушений звернутися до суду з цим позовом, оскільки визнання за ним права власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], на цей час відповідає його інтересам, як спадкоємця та власника нерухомого майна, і право власності за ним на вищевказане майно повинно бути зареєстровано у Державному реєстрі прав речових прав на нерухоме майно. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок, який складається з житлового будинку А-1, житловою площею 68,8 кв.м., загальною площею 110,9 кв.м., альтанки Б-1, вбиральні Д-1, сараю Ж-1, огорожі №1, огорожі № 2, водопроводу № 3, хвіртки № 4, воріт № 5, огорожі № 6, зливної ями № 7, тротуару І, розташованого за адресою: [ADDRESS], що є підставою для реєстрації за ним права власності на зазначений житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов по суті та за обставинами справи підтримав в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов по суті та за обставинами справи визнала в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову. Представники третіх осіб - Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи від начальника Реєстраційної служби Кузьменко О.О. та завідуючої нотаріальної контори Бурдік С.С. надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, представника відповідача та представників третіх осіб згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копія паспорту позивача ( а.с.10), якою підтверджується його особа громадянина України; - Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 31 липня 2007 року (а.с. 11), яким підтверджується реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору про право забудови та акту прийому; - свідоцтво про народження [PERSON] (а.с. 12), яким підтверджується факт його походження від [PERSON] та [PERSON]; - договір від 11 травня 1962 року (а.с. 13-14), яким підтверджується факт укладення між Відділом комунального господарства Дніпродзержинської міської ради та [PERSON] договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва індивідуального жилого будинку, та його нотаріальне посвідчення; - Акт прийому індивідуального домоволодіння (а.с. 15-16), яким підтверджується факт прийняття 11 серпня 1989 року житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], що пред'явлений [PERSON], в експлуатацію; - свідоцтво про смерть [PERSON] ( а.с. 17), яким підтверджується факт і дата його смерті [INFO]; - технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 18-22), яким підтверджуються технічні характеристики житлового будинку, його загальна площа - 110,9 кв..м., його житлова площа - 68,8 кв.м.; - заповіт від 05 червня 2007 року (а.с. 23), яким підтверджується складення та нотаріальне посвідчення заповіту [PERSON] на користь позивача [PERSON], а в разі його смерті або неприйняття спадщини - на користь [PERSON]; - Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 24),, яким підтверджується факт реєстрації заповіту [PERSON]; - Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 25), яким підтверджується факт реєстрації 08 червня 2013 року спадкової справи після померлої [PERSON]; - свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 26), якою підтверджується факт і дата її смерті [INFO]; - роз'яснення нотаріуса щодо оформлення спадщини від 04 грудня 2013 року ( а.с. 27), яким підтверджується факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері [PERSON]; - свідоцтво про одруження (а.с. 29), яким підтверджується факт реєстрації шлюбу 07 вересня 1950 року, актовий запис № 1967, між батьками позивача - [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтво про народження [PERSON] (а..с. 30), яким підтверджується факт її походження від позивача [PERSON] Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпродзержинським міським бюро ЗАГС 26 червня 1951 року, актовий запис № 1866 ( а.с. 30). Відповідач [PERSON] є донькою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міським ЗАГС м. Дніпродзержинська 21 березня 1986 року, актовий запис № 909 (а.с. 30). Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1950 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим міським ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 1967 (а.с. 29). - 11 травня 1962 року батькові позивача [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 343 від 03 квітня 1962 року була надана у безстрокове користування земельна ділянка, площею 600 кв.м., для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підтвердження чого між [PERSON] та Відділом комунального господарства виконкому Дніпродзержинської міської ради був укладений відповідний договір, посвідчений нотаріусом 1-ї, 2-ї Дніпродзержинської нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 13- 14). На зазначеній земельній ділянці батьками позивача в 1965 році були збудовані: житловий будинок А-1, загальною площею 110,9 кв..м., житловою площею 68,8 кв.м., альтанка Б-1, вбиральня Д-1, сарай Ж-1, огорожа №1, огорожа № 2, водопровід № 3, хвіртка № 4, ворота № 5, огорожа № 6, зливна яма № 7, тротуар І. Зазначене домоволодіння 11 серпня 1989 року приймальною комісією Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська було прийняте до експлуатації, що підтверджується Актом прийому індивідуального домоволодіння [ADDRESS] до експлуатації ( а.с. 15 -16). Таким чином, суд вважає, що після введення збудованого будинку в експлуатацію, батьки позивача дійсно набули на нього право спільної власності подружжя в рівних частках. [INFO] [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частки житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. Судом встановлено, що 01 червня 2007 року в Третій дніпродзержинській державній нотаріальній конторі на підставі заяви матері позивача та дружини померлого [PERSON] - [PERSON] про прийняття спадщини була відкрита спадкова справа № 235/2007 після померлого [INFO] [PERSON], і одночасно [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у вигляді вказаного житлового будинку. Під час юридичного оформлення права на частку у спільному майні подружжя та права власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку по [ADDRESS], ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» провело технічну інвентаризацію житлового будинку, і 27 червня 2007 року видало технічний паспорт на житловий будинок. Крім цього, 31 липня 2007 року ОКП «Дніпродзержинське БТІ» на підставі договору про право на забудову від 11 травня 1962 року та Акту прийому будинку до експлуатації зареєструвало право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] за померлим [PERSON], номер витягу 15423650, номер запису 20197 в книзі 108 (а.с. 11). І приймаючи до уваги, що зазначене нерухоме майно належало батькам позивача на праві спільної власності подружжя, суд вважає, що на момент смерті [PERSON] йому належала 1/2 частка цього будинку, а власником іншої 1/2 частки вважалася мати позивача [PERSON] [INFO] [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, яким зробила таке розпорядження: всі належні їй права та обов'язки на все інше її майно: де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона буде мати право, вона заповідала позивачу [PERSON], а в разі його смерті або не прийняття спадщини - його доньці [PERSON] ( а.с. 23). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01 квітня 2013 року Дніпровським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 250 ( а.с. 26). Суд вважає, що після померлої [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді всього будинку, розташованого по [ADDRESS], право власності на який вона набула як на ? частку у спільному майні подружжя та в порядку спадкування за законом після свого померлого чоловіка у вигляді ? частки зазначеного будинку, не зважаючи на те, що вона не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після свого померлого чоловіка, так як спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], і він своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після померлої [PERSON] ( а.с. 25). Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Посипанко А.А. позивачу дійсно було відмовлено, оскільки, як зазначено в роз'ясненні нотаріуса від і 04 грудня 2013 року, [PERSON] за життя не отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS], а тому видача позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері є неможливою, так як чинним законодавством не передбачений порядок видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у випадку смерті обох з подружжя, навіть, за наявності заяви одного з них, поданої за життя, і для вирішення питання по суті позивачу рекомендовано звернутися до суду. Судом на підставі договору про забудову, акту про прийняття будинку в експлуатацію, Витягу про реєстрацію права власності на житловий будинок, встановлено, що батьки позивача правомірно набули право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], як на спільне майно подружжя. І після смерті свого чоловіка [PERSON] його дружина та мати позивача своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді 1/2 частки будинку після свого померлого чоловіка та про видачу їй свідоцтва про право власності а 1/2 частку будинку, як на частку спільного майна подружжя, вона не відмовилася від спадщини, а отже на момент її смерті вона була власником всього житлового будинку в цілому, і саме він є спадковим майном, яке позивач має право спадкувати за заповітом. А тому визнання за позивачем права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після своєї померлої матері [PERSON] направлене на захист прав позивача як спадкоємця за заповітом, не зважаючи на те, що власником спадкового житлового будинку, згідно Державного реєстру прав до цього часу залишаться батько позивача [PERSON] Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності….. і вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадщину за законом мають діти, батьки спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до частини 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, і тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved