Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

В вересні 2017 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, що складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка не виконувала належним чином зобовязання, через що станом на 30.06.2017 року має заборгованість 13175,94 гривень, яка складається з наступного: - 1389, 20 гривень - заборгованість за кредитом; - 10683,12 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень - штраф (фіксована частина); - 603,62 гривень штраф (процентна складова), які просять стягнути з відповідачки, а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про виклик в судове засідання. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України та того, що відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до укладеного договору б/н від 23.10.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, що складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що відображено в статуті. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України. Згідно цієї статті Цивільного кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 3 п. 3 ст. 509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що у відповідачки виникла заборгованість по сплаті кредиту, яка підлягає стягненню станом на 30 червня 2016 року в розмірі 13175 (тринадцять тисяч сто сімдесят пять) гривень 94 копійки заборгованості за кредитним договором б/н від 23 жовтня 2007 року, з яких 1389,20 гривень - заборгованість за кредитом; 10683,12 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 603,62 гривень штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати по сплаті 1600,00 гривень судового збору.

Outcome: approved