Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В заяві до суду [PERSON] вказала, що вона домовилася з відповідачем у справі [PERSON] про купівлю у неї житлового будинку [ADDRESS]. За придбане майно вона 12.07.2013 року заплатила відповідачу 3200 доларів США, про що остання надала розписку та зобов'язувалась оформити укладену угоду нотаріально. Однак, отримавши кошти умов домовленості не виконує, на звернення не реагує, ухиляючись таким чином від нотаріального оформлення купівлі-продажу нерухомого майна. Тому [PERSON] звернулась до суду та просить ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] дійсним та визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, однак подала суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути без неї. Відповідач у справі [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення, про що подала суду письмову заяву та просить справу розглянути без її участі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до домовленості сторін позивач заплатила відповідачу 3200 доларів США за придбане майно, а саме житловий будинок [ADDRESS]. Продавець надала відповідну розписку від 12.07.2013 року та зобов'язувалась оформити угоду нотаріально протягом місяця, але ухиляється від взятого на себе зобов'язання, що позбавляє позивача її права на вільне володіння та розпорядження придбаним майном. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 07.12.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу [PERSON], що підтверджується витягом КП «Барське районне бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав №29505217. Вартість даного житлового будинку, згідно звіту про незалежну оцінку, становить 37 800 гривень. В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Стаття 220 ЦК України зазначає, що у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі викладеного і

Outcome: approved