Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача та просив стягнути з нього суму основного боргу в розмірі 26586,00 грн., 3% річних в розмірі 1887,61 грн. та проценти за користування сумою позики в розмірі 23574,34 грн. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що 15.01.2014 року відповідач отримав від нього у позику 1000,00 дол. США. На підтвердження цього факту відповідач 07.11.2014 року надав позивачу розписку, в якій зазначив, що отримав від нього суму і зобов'язується її повернути частинами по 150,00 дол. США кожного місяця, починаючи з 30.11.2014 року до факту повного погашення. Однак, станом на 12.10.2017 року відповідач не здійснив повернення жодної частини боргу. Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань та у визначений строк борг не повернув, то відповідно є підстава для стягнення з нього у судовому порядку суми боргу, 3 % річних від простроченої суми та процентів за користування позикою. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що подав суду письмову заяву. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2014 року позивач [PERSON] надав, а відповідач отримав у борг грошові кошти в сумі 1000,00 дол. США та зобов'язався повернути борг частинами по 150,00 дол. США в місяць, починаючи з 30.11.2014 року, кожний місяць до факту виплати. Вказаною розпискою визначено, що відповідач зобов'язався повернути борг в тій самі валюті, що отримав. Однак, відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, у визначений у розписці строк та до цього часу борг не повернув. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.ст. 1046, 1047 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідну розписку, складену відповідачем, яка свідчить про те, що між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав, а відповідач отримав в борг грошові кошти та зобов'язався їх повернути у визначений строк у доларах США, однак свої зобов'язання за договором позики не виконав і борг до цього часу не повернув, що є підставою для задоволення позову. За таких обставин, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу в розмірі 1000,00 доларів США. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ураховуючи те, що відповідач прострочив повернення боргу за договором позики, то він повинен сплатити позивачу 3 % річних від простроченої суми. Оскільки заборгованість відповідача станом на 12.10.2017 року складає 1000,00 доларів США, за період з 30.05.2015 року по 12.10.2017 року (865 днів прострочення), 3 % річних складають (1000,00х3х865/365=71,00 долар США, які підлягають стягненню на користь позивача. Оскільки розпискою від 07.11.2014 року не встановлено розміру процентів, то згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на отримання процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У зв'язку із зазначеним, відповідач повинен сплатити проценти за користування сумою позики, що становить 866,72 доларів США за період з 31.05.2015 року по 12.10.2017 року. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. У зв'язку з вищевикладеним, станом на день звернення до суду відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 1000,00 доларів США - основного боргу, 71,00 долар США - 3% річних та 866,72 доларів США - процентів за користування позикою, що разом становить 1955,52 доларів США. Згідно зі ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно з офіційним курсом валют НБУ станом на 12.10.2017 року 1 долар США вартує 26,586 грн. У зв'язку із зазначеним відповідач повинен повернути суму, що становить 1955,52х26,586=51989,45 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved