Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

В заявленому позові позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей, пені та інфляційних. Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що з 05 травня 1996 року до 12 лютого 2014 роу вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. З кінця серпня 2012 року відповідач проживає окремо від сім'ї та добровільно коштів на утримання сім'ї не надає, чим ставить дітей в скрутне матеріальне становище. Рішенням Тисменицького районного суду від 28 січня 2014 вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі по 1 000 грн. на кожну дитину щомісячно. Окрім необхідних витрат на утримання та забезпечення належних умов проживання і харчування дітей, вона несе також додаткові витрати, пов'язані зі станом здоров'я дітей, тобто на їх лікування. Син [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному спостереженні з приводу хронічного захворювання у зв'язкку з чим потребує постійного лікування. Син [PERSON], [INFO], часто хворіє простудними захворюваннями: тричі за останні чотири місяці на ГРВІ з ускладеннями перебігу хвороби. В зв'язку з чим вона потратила 2 472 грн. на лікування. Оскільки виплату аліментів згідно рішення суду відповідач не здійснює та має заборгованість станом на 01.02.2015 року у сумі 27 600 грн., вважає, що він повинен брати участь у додаткових витратах на дітей та сплатити їй половину понесених витрат на лікування дітей, що становить 1236 грн. Також просить стягнути з відповідача з грудня 2013 року по січень 2015 року неустойку несплачених аліментів у сумі 8 300 грн. та 7 065 грн. 60 коп. індексу інфляції. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився, та не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення у пресі, в зв'язку з чим було ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Встановлено, що з 05 травня 1996 року до 12 лютого 2014 року позивачка з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. З кінця серпня 2012 року відповідач проживає окремо від сім'ї та добровільно коштів на утримання сім'ї не надає чим ставить дітей в скрутне матеріальне становище. Рішенням Тисменицького районного суду від 28 січня 2014 вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти у розмірі по 1 000 грн. на кожну дитину щомісячно. Окрім необхідних витрат на утримання та забезпечення належних умов проживання і харчування дітей, позивачка несе також додаткові витрати, пов'язані зі станом здоров'я дітей, тобто на їх лікування. Станом на 01.02.2015 року у відповідача утворилась заборгованість по аліментних платежах в розмірі 27 600 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментних платежах (а.с. 50). Син [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному спостереженні з приводу хронічного захворювання, в зв'язкку з чим потребує постійного лікування, що підтверджується довідкою ЦРП від 26.12.2014 р. №1 (а.с. 9). Син [PERSON], [INFO], часто хворіє простудними захворюваннями: тричі за останні чотири місяці на ГРВІ з ускладеннями перебігу хвороби, що підтверджується довідкою (а.с. 10). В зв'язку з чим позивачка потратила 2 472 грн. на лікування, що підтверджується касовими чеками (а.с. 33-47). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] добровільно не бере участі в утриманні дітей. Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного із батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Станом на 01.02.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів становила 27 600 грн. згідно розрахунку відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції. Частиною 1 статті 196 СК України передбачено стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на користь одержувача аліментів. За таких обставин, враховуючи стан здоров'я сторін по справі, матеріальне становище, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1236 грн. додаткових витрат на дітей, 8 300 грн. неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, 7 065 грн. 60 коп. в зв'язку із збільшенням індексу інфляції споживчого ринку України та 250 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: approved