Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхньої відсутності. \~ \~ \~ \~Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер 04.11.2017р.; копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про народження відповідачки [PERSON]; копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON]; копія договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 20.05.2010р.; довідка Долинської сільської ради Ренійського району від 08.06.2018р. про склад сімї [PERSON]; копії інформаційних довідок від 18.05.2018р. зі Спадкового реєстру; копія заяви позивача від 17.04.2018р. про прийняття спадщини після смерті дядька; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], оформленого на імя [PERSON]; копія довідки КП «Ренійське бюро технічної інвентаризації» від 23.05.2018р.; звіт про проведення незалежної оцінки вартості квартири від 18.07.2018р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2018 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є племінником нині померлого [PERSON] За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 20.05.2010р. належала квартира [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Ренійське бюро технічної інвентаризації» від 23.05.2018р. вона є зареєстрованою на імя [PERSON] За життя [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 04.11.2017р. помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно (на квартиру). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини (17.04.2018р.) позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідачі (батьки та рідна сестра померлого) за прийняттям спадщини не зверталися, на неї не претендують. Незважаючи на своєчасне звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її було неможливо у звязку із тим, що в нього були відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів, про що 07.08.2018р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у звязку із тим, що дядько за життя не встиг оформити та зареєструвати право власності на квартиру у встановленому законом порядку. З вищенаведеного виходить, що після смерті [PERSON] вирішити питання про отримання оригіналу необхідного правовстановлюючого документу у позасудовому порядку неможливо, за визнанням права власності на квартиру, як на обєкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець в судовому порядку. Незважаючи на перешкоди, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі її не прийняли та на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, після смерті [PERSON] позивач у справі є спадкоємцем пятої черги за законом (ст. 1265 ЦК України). У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті [PERSON] у нього були відсутні належні правовстановлюючі документи на спадкову квартиру, у звязку із чим оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину після смерті дядька - юридично, оскільки він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на квартиру з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved