Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін; копія договору купівлі продажу від 15.03.2020р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2019р., зареєстрованого в реєстрі за № 559; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2019р., зареєстрованого в реєстрі за № 558; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2019р., зареєстрованого в реєстрі за № 557; копія витягу з Державного реєстру речових прпв на нерухоме майно від 11.05.2019р. і/н № 166230117; копія витягу з Державного реєстру речових прпв на нерухоме майно від 11.05.2019р. і/н № 166229902; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.05.2019р. і/н № 166229616; копія свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 31.12.1998р; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.05.2019р. та свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 31.12.1998р. 15.03.2020р. між позивачем [PERSON] (покупець) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (продавеці) була досягнута домовленість про купівлю-продаж вищезазначеної квартири. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як власники нерухомого майна, продали позивачу вищевказану квартиру передавши у володіння та користування належний їм об`єкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивач вступила у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Через деякий час позивач звернувся до відповідачів, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але останні відмовляються від зустрічі. Таким чином, відповідачі свідомо ухиляються від нотаріального посвідчення договору, тому позивач звернувся із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав. У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач [PERSON] , вважає, що має всі підстави для визнання за ним права власності на квартиру , оскільки правочин між сторонами відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ним. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, а продавці передали покупцю нерухомість в натурі. Позивач фактично вступив в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач запропонував відповідачам привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від нього обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідачі свідомо ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо квартири [ADDRESS] (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору вищезазначену квартиру, за позивачем. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved