Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON]., третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач не тільки не надає матеріальної допомоги по вихованню доньки, але й перешкоджає їй в здійсненні її прав як матері дитини. Так, останній не надавав згоду на реєстрацію дитини, в зв'язку з чим вона була вимушена звертатися до Служби у справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради, а також не надавав довідку з місця навчання для оформлення соціальної допомоги при народженні дитини. Крім того, з жовтня 2013 року в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.01.2014 року дану позовну заяву об'єднано в одне провадження з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства. Також, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.12.2014 року провадження по справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства закрито. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з підстав викладених в позовній заяві, але в останнє судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Захисник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, але в останнє судове засідання не з'явилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, але в останнє судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій вона відмовляється від позовних вимог [PERSON] про оспорювання батьківства, зазначає, що наслідки відмови від позову їй зрозумілі, визнає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та просить розглядати справу без її участі та участі [PERSON]. Захисник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримувала позицію представника відповідача [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON], але в останнє судове засідання не з'явилася не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради - Соловйова Л.М. в судовому засіданні пояснила, що дійсно [PERSON] зверталася до служби в справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради з проханням надати дозвіл на реєстрацію доньки за місцем її проживання посилаючись на те, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків відмовляючись надавати дозвіл на реєстрацію дитини за її місцем проживання. За наданими даними [PERSON] був викликаний до служби в справах дітей. [PERSON] прийшов за викликом разом з матір'ю та тіткою, в ході бесіди питання було вирішено позитивно, батько надав дозвіл на реєстрацію доньки за місцем проживання матері. Щодо вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] пояснила, що спочатку потрібно встановити факт батьківства, оскільки останнім оспорює даний факт. Допитана в якості свідка [PERSON] та свідок [PERSON] суду пояснили, що являються батьками відповідача, останній їх познайомив з [PERSON] в 2011 році коли вона була вже вагітною. Зважаючи на вагітність позивачки вони з сином вирішили зареєструвати шлюб, щоб на момент народження дитини була повноцінна сім`я, але навіть після реєстрації шлюбу спільне життя не складалося, вони проживали то в одних то в інших батьків. Позивачка постійно самостійно від'їжджала до м. Києва у власних справах, після чого між нею та відповідачем відбувалися сварки. Перед пологами, [PERSON] та їх син, вирішили заночувати в квартирі, яка дісталась позивачці у спадок, та в якій тривали ремонтні роботи. В цей вечір між ними виникла сварка, в ході якої їх син залишив позивачку в квартирі, а сам повернувся до батьків. Через кілька днів вони дізналися, що [PERSON] народила. Вони намагалися відвідати позивачку в пологовому будинку, але її батьки їх не пускали пояснюючи, що їм зараз не до них. Про виписку з пологового будинку їх не повідомляла а ні позивачка, а ні її батьки. Потім вони намагалися відвідати разом з сином позивачку в дома, але її батько їх не пустив пояснивши, що у [PERSON] є інший чоловік в м. Києві та просив не заважати їй влаштовувати особисте життя. Після закінчення навчання їх син виїхав до Російської Федерації, оскільки був призваний в армію, де і перебуває на даний час. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є далекою тіткою [PERSON], який перед весіллям з позивачкою познайомив їх. Зі слів батьків [PERSON] їй відомо, що позивачка разом з відповідачем після весілля ночували то в одних батьків, то в інших. Відповідач постійно сварився з [PERSON] та не хотів одружуватися з нею, але його мати наполягла на весіллі. Перед пологами [PERSON] посварився з [PERSON] та повернувся до батьків. Через кілька днів після сварки батьки [PERSON] повідомили, що в них народилася онука. Коли вони намагалися відвідати [PERSON] в пологовому будинку їх не пустили. Відповідача не пускали до дитини, пустили лише один раз коли він приїхав разом з батьком. На прохання матері [PERSON], вона дала останній в борг гроші, які вона планувала віддати [PERSON] для придбання необхідних речей для онуки. Коли батьки відповідача разом з ним приїхали відвідати [PERSON] та передати їй гроші їх не пустив її батько та пояснив, що у [PERSON] є інший чоловік в м. Києві та просив не заважати їй влаштовувати особисте життя. Крім того, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю [PERSON] і їй відомо, що в день коли у доньки почалися перейми [PERSON] її покинув забравши разом з собою телевізор та комп'ютер, про що їй донька повідомила в телефонній розмові. З пологового будинку відповідач її доньку не забирав, не надавав дозволу на реєстрацію доньки за місцем проживання позивачки, в зв'язку з чим вона була змушена звертатися до Служби в справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради. Більш того, коли необхідно було оформити матеріальну допомогу на дитину відмовився надати довідку з місця навчання. Також, зазначила, що вона не забороняла відповідачу та його батькам відвідувати доньку в пологовому будинку. Додому зять з батьками приходив один раз та приносив квіти, матеріальної допомоги не надавав. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року [PERSON], [INFO], уродженець м. Мегіон, Тюменської області, Російської Федерації та [PERSON], [INFO], уродженка м. Полтава зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 28.04.2012 року зроблено відповідний актовий запис № 241, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (том № 2 а.с.4). Також, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що в день початку переймів у [PERSON], між нею та її чоловіком, виникла сварка в ході якої він її залишив та повернувся до батьків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 липня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, батьками малолітньої - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). 16 липня 2012 року [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради з проханням надати дозвіл на реєстрацію доньки за місцем її проживання без дозволу батька посилаючись на те, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків відмовляючись надавати дозвіл на реєстрацію дитини за її місцем проживання, що підтверджується копією заяви останньої (том № 2 а.с.8) та не заперечувалось сторонами по справі. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 12.08.2013 року в справі № 553/2791/13-ц, провадження № 2/553/1106/2013, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON], дата народження не відома, який проживає за адресою: [ADDRESS], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2013 року, на користь [PERSON], 1984 року народження, яка проживає: [ADDRESS] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. (том № 2 а.с.6). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.08.2013 року в справі № 553/2792/13-ц, провадження № 2/553/1107/2013, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб, зареєстрований 28 квітня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 241, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано. Прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін - «[PERSON]» (том № 2 а.с.5). Після народження доньки [PERSON], [INFO], [PERSON] відвідував її лише один раз, добровільно матеріальної допомоги не надавав, почав допомагати матеріально лише після прийняття судом рішення про стягнення аліментів. При оформленні соціальної допомоги на дитину відмовився надати довідку з місця навчання, після чого позивачка була змушена самостійно отримувати дану довідку. Після закінчення навчання в Полтавському університеті споживчої кооперації [PERSON] виїхав до Російської Федерації у зв'язку з призовом в армію. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, відповідно до ст. 141 СК України. Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки або один із них може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], свідомо нехтує своїми обов'язками, не турбується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України щодо захисту прав та інтересів малолітніх, їх виховання, турботи про фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому повинний бути позбавлений батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved