Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Кам`янської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,що розташований за адресою [ADDRESS] До судового засідання позивач та його представник не з'явилися, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просять розгляд справи провести без їх участі, позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради, заперечень проти позовної заяви не мають. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району площею 5,8681 га. Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 03.07.2017 року підтверджено факт смерті [PERSON] смерть якого настала [INFO] року.(а.с.13) Завідувачем Ізюмської держнотконтори Зелінською Т.І. повідомлено, що видати свідоцтво [PERSON] не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа на вище вказаний житловий будинок. (а.с.14) Згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року був встановлений факт родинних відносин, а саме, що [PERSON],[INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] є сином [PERSON],[INFO],який помер [INFO] У спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, який збудовано у 1967-1975 роках, тобто до 05.08.1992 року (моменту прийняття нормативних актів щодо введення в експлуатацію закінченних будівництвом об'єктів) та до 01.01.2004 р. (моменту набрання чинності норм , які пов'язували набуття права власності з моментом державної реєстрації), враховуючи наявність записів у погосподарській книзі про належність домоволодіння [PERSON] відповідних довідок Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області а також, технічного паспорту, складеного за результатами інвентаризації після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді: житлового будинку під літерою «А-1» , загальною площею - 61,8 кв. м, в тому числі житлова - 43,5кв.м., господарські будівлі та споруди: сарай під літерою «Б», літня кухня під літерою «В», гараж під літерою «Г», сарай під літерою «Д», погріб під літерою «Е», убиральня під літерою «Ж», сарай під літерою «З»,паркан №1,ворота з хвірткою, вартістю 167025,00 грн.(сто шістдесят сім тисяч двадцять п'ять гривень). Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на майно мого померлого не може бути перешкодою в реалізації її права на спадщину. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Таким чином суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved