Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

В жовтні 2016р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Служба у справа дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила суд: позбавити відповідача батьківських прав стосовно дочки - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Після того, як дитині виповнився один місяць відповідач забрав свої речі, і залишив родину, дитиною не цікавиться, з нею не спілкується, тобто, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає матеріальну допомогу на дитину, має заборгованість зі сплати аліментів. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити. Наголошуючи, що з народження дитини, вихованням та її утриманням займається позивачка та її родичі, відповідач не цікавиться вихованням та розвитком дитини, при цьому йому та його родичам не чиняться жодних перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. надіслав на адресу суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що жодним чином не ухиляється від своїх батьківських обов'язків, проте позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Також звертав увагу суду, що він звернувся до державного виконавця з заявою про перерахунок суми заборгованості по аліментам, оскільки вони сплачуються в добровільному порядку, просив суд позов залишити без задоволення. Представник третьої особи, заявлений позов підтримала в повному обсязі, надавши суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, та звертала увагу суду, що розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації за № 503 від 18 вересня 2015р. «Про встановлення громадянину [PERSON] графіка побачень з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]» не виконується саме відповідачем, який самоусунувся від виховання дитини. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є сусідкою позивачки, разом проживають в будинку [ADDRESS], і знайома зі сторонами, які проживали разом в цьому в будинку. Через кілька місяців після народження у сторін дитини, відповідач припинив проживати разом з позивачкою, свідок після цього його не бачила. Свідку не відомо, щоб відповідач відвідував дитину і піклувався про неї, дитина перебуває або з матір'ю або з бабусею. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є матір'ю позивачки, і постійно допомагає донці у вихованні та утриманні дитини. Після погіршення між сторонами стосунків, і подальшого розірвання шлюбу, відповідач перестав проживати разом з родинною і не цікавиться донькою взагалі. Коли він дізнався, що позивачка звернулась з позовною заявою про стягнення з нього аліментів, він звернувся в позасудовому порядку про встановлення йому графіку відвідувань дитини, проте жодного разу до дитини не навідувався і не поцікався станом здоров'я останньої. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, представника третьої особи, оголосивши письмові заперечення на позов подані стороною відповідача, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони з 09 вересня 2014р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2016р. (справа № 761/10315/16-ц, провадження № 2/761/4429/2016). В шлюбі у сторін народилася, [INFO] донька - [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015р. по цивільній справі № 761/15640/15-ц, провадження № 2/761/6189/2015, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 30 % всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28 травня 2015р. та до повноліття дитини ([INFO].), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання позивачки у розмірі 20 % всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28 травня 2015 р. та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] З матеріалів справи вбачається, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою. Розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації за № 503 від 18 вересня 2015р. «Про встановлення громадянину [PERSON] графіка побачень з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]» відповідачу було встановлено наступний графік побачень з донькою, а саме щопонеділка з 10:00 год. до 13:00 год. Судом встановлено, і це підтвердили в судовому засіданні допитані свідки, що відповідач не дотримується, зазначеного графіка побачень взагалі, оскільки не навідує дитину. Відповідно до висновку третьої особи від 10 лютого 2017р. № 109/02/40-1091 (протокол засідання Комісії № 3 від 01 лютого 2017р.) було встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов'язками: не виявляє турботи щодо дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров'ям та вихованням. Згідно педагогічної характеристики ДНЗ № 434 Шевченківського району м. Києва, за період перебування дитини сторін в дитячому закладі батько дитини жодного разу не приходив та не цікавився життям та здоров'ям дитини. У зв'язку з даними обставинами, Комісія вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини: [PERSON], [INFO]. За змістом ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, нехтує батьківськими обов'язками, не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться її життям і здоров'ям, не піклується про дочку та не відвідує її. Утриманням, вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивачка. Доводи відповідача, що він немає заборгованості зі сплати аліментів, судом оцінюються критично, оскільки стороною взагалі не надано доказів протилежного, повідомлення роботодавця, щодо здійснення щомісяця відрахувань не свідчить про відсутність заборгованості, з урахуванням того, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти з усіх видів його заробітку /доходу/. З урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки: [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що з відповідача вже стягуються аліменти за рішенням суду, суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 2, 3 ст. 166 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Outcome: approved