Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування 24333 грн. майнової шкоди, 20000 грн. моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 10 липня 2020 року близько 20 год. 10 хв. на 204 км+450 м автодороги Н-03 Житомир Чернівці відповідач в порушення вимог п. п. 12.1, 13.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем Hyundai Getz, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення автомобілем Skoda Rapid, державний номерний знак [NUMBER] , під його керуванням, який зупинився попереду, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. На ремонтні роботи по відновленню свого автомобіля він витратив 89938 грн. 50 коп. Автомобіль відповідача не був застрахований, тому він звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України для виплати майнової шкоди, заподіяної даною дорожньо-транспортною пригодою, яке виплатило йому 65605 грн. 49 коп. Просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та виплаченим страховим бюро відшкодуванням в сумі 24333 грн. Крім того просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він зазнав внаслідок душевних страждань через пошкодження власного майна, погіршення його технічного та естетичного стану, неможливістю ним користуватися, стрес від пережитої дорожньо-транспортної пригоди. Заподіяну моральну шкоду з врахуванням характеру та тривалості завданих йому страждань, істотності вимушених змін у життєвих стосунках він оцінює в розмірі 20000 грн. В судовому засіданні сторона позивача підтримала позов за обставин на його обґрунтування. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, вважаючи відповідача неналежним відповідачем, з огляду на те, що автомобіль останнього на момент події не був застрахований, тому про відшкодування заявленої шкоди позивачу належить звернутися до Моторно (транспортного) страхового бюро України. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, було залучено Моторно (транспортне) страхове бюро України. Представник третьої особи направив до суду письмові пояснення, де просив справу розглянути без його участі, при цьому зазначивши правомірність дій страхового бюро щодо відшкодування потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди саме 65605 грн. 49 коп. на відновлення пошкодженого транспортного засобу позивача, вважаючи свій обов`язок виконаним. Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 13 жовтня 2017 року є власником автомобіля Skoda Rapid, державний номерний знак [NUMBER] . У відповідності до постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2020 року (справа № 689/1329/20, 3/689/508/20) встановлено, що 10 липня 2020 року близько 20 год. 10 хв. на 204 км+450 м автодороги Н-03 Житомир Чернівці відповідач в порушення вимог п. п. 12.1, 13.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем Hyundai Getz, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення автомобілем Skoda Rapid, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача, який зупинився попереду, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Як вбачається з висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження за № 222/20 від 20 серпня 2020 року, виконаного ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр «Експерт-Сервіс АВТО», в автомобіля Skoda Rapid, державний номерний знак [NUMBER] , встановлено кузов з аварійними пошкодженнями. Відповідно до рахунку № СЕК-W01655 від 24 липня 2020 року ПП «Торговий дім «Євромоторс» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda Rapid, державний номерний знак [NUMBER] , складає без ПДВ 74875 грн. 75 коп., ПДВ 14975 грн. 15 коп., всього з ПДВ 89850 грн. 90 коп. Згідно акту виконаних робіт ЕК-W01655 від 31 серпня 2020 року ПП «Торговий дім «Євромоторс» 89938 грн. 50 коп., в тому числі з ПДВ, були сплачені позивачем приватному підприємству, яке здійснювало ремонт автомобіля, що підтверджується відповідною відміткою підприємства на даному акту та платіжними дорученнями за № 30 від 24 липня 2020 року та за № 36 від 11 вересня 2020 року. Моторно (транспортне) страхове бюро України виплатило потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] 65605 грн. 49 коп., що підтверджується платіжкою від 06 жовтня 2020 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди 10 липня 2020 року застрахована не була, так як попередній договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів припинив свою дію по закінченню терміну на який був укладений. Статтею 1\~Закону України\~«Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980\~ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пункту39.1 статті 39ст.Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. За нормами пункту 41.1 ст. 41Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Статтею 1194\~ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть, якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі№ 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Аналогічний висновок у подібних правовідносинах з посилання на дану постанову Великої Палати зробив Верховний Суд упостановах від 10 квітня 2019 року у справі№ 127/7370/17-ц, від 10квітня 2019 року у справі №539/447/17, від 17 квітня 2019 року в справі № 500/3802/16, від 24 квітня 2019 року у справі № 279/96/17, який відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України враховує суд при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Як зазначено вище, цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована не була. За такої обставини суд вважає, що коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» порядку. В даному випадку за відсутності договору обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з певною страховою компанією згідно з нормами Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» відшкодування майнової шкоди, заподіяної потерпілому, покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України, яке замінює страховика в даних правовідносинах. Оскільки належним відповідачем щодо відшкодування майнової шкоди являється Моторно (транспортне) страхове бюро України, яке по справі являється третьою особою, тому позов в цій частині позовних вимог не підлягає задоволенню. У відповідності до ст.\~23\~Цивільного кодексу\~України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно ст.\~1167\~Цивільного кодексу\~України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Норами ст. ст. 1187, 1188\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 4 ст.\~82\~ЦПК передбачено, що обставини встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлено ці обставини. Як вбачається з постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від від 12 серпня 2020 року (справа № 689/1329/20, 3/689/508/20) [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, в результаті якого з вини відповідача було пошкоджено автомобіль позивача. За таких обставин суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.ст. 23, 1167\~Цивільного кодексу\~України з врахуванням характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок пошкодження його майна, пов`язаних з необхідністю проведення ремонту автомобіля, тривалості, тяжкості вимушених змін у його життєвих обставинах, викликаних неможливістю користування транспортним засобом для особистих потреб, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості правомірно задовольнив позовні вимоги частково і визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню (5000х100:44333=840,80х11,3%:100=95).

Outcome: partial