overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Відділ державної виконавчої служби Балтського районного управління юстиції Одеської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу чи без такого громадянина України [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], просить розглянути справу без участі його представника, стверджуючи, що на виконанні у відділі ДВС Балтського районного управління юстиції Одеської області знаходиться виконавче провадження по виконанню вимоги №146, виданої 21.03.2011 року Управлінням пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області, про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Балтському районі Одеської області боргу у сумі 890,34 грн., виконавчого збору у сумі 89,03 грн., виконавчих витрат у сумі 40,00 грн., а всього - 1019,37 грн., але боржник рішення суду не виконує, ухиляється від сплати боргу. [PERSON] у судовому засіданні не визнав заявлених в поданні вимог і зазначив, що він сплатив борг у повному обсязі, в підтвердження викладеного надав суду банківські квитанції від 03.12.2014 року та від 04.12.2014 року. Розглянувши подання відділу ДВС Балтського районного управління юстиції Одеської області, надані документи, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадянами України» підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є неврегульовані аліментні, договірні чи інші зобов'язання - до виконання зобов'язання, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Згідно вимоги про сплату боргу №146 від 21.03.2011 року, виданої Управлінням пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області, з [PERSON] стягнуто борг зі сплати страхових внесків у сумі 890,34 грн., суд критично відноситься до ствердження заявника про те, що заборгованість складає 1019,37 грн., оскільки [PERSON] сплатив борг у повному обсязі, що підтверджується наданими ним банківськими квитанціями від 03.12.2014 року та від 04.12.2014 року, законом не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав, ст.33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, відповідно до ст. 2 протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відділ державної виконавчої служби Балтського районного управління юстиції Одеської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу чи без такого громадянина України [PERSON], [INFO], який мешкає по вул. Ялтинська,14 в м. Балта Одеської області, просить розглянути справу без участі його представника, стверджуючи, що на виконанні у відділі ДВС Балтського районного управління юстиції Одеської області знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №б/н, виданого 14.06.2006 року Балтським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], але боржник рішення суду не виконує, ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2013 року складає 19782,20 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні [PERSON] викладені у поданні обставини заперечив, пояснив, що з дня винесення рішення суду про стягнення аліментів і до сьогоднішнього дня ніколи не мав і не має заборгованості по сплаті аліментів, в підтвердження чого надав суду платіжні доручення, квитанції про сплату аліментів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення [PERSON], розглянувши надані ним докази, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає, оскільки [PERSON] не мав і не має заборгованості по сплаті аліментів, що підтверджується платіжними дорученнями установ банків, квитанціями «Укрпошти», а відтак відсутні підстави для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Відділ державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області в особі виконуючого обов'язки начальника ВДВС Дергачівського РУЮ Мєрємєря В.П. звернувся до Дергачівського районного суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, посилаючись на те, що 22.11.2011 року, ними був направлений виконавчий лист № 2-979/2009, виданий 29.04.2009 року Дергачівським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі - 20193,80 гривень, а також судові витрати: судовий збір у сумі 201,94 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі - 30.00 гривень разом із постановою про повернення, згідно п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», але [PERSON] виконавчий документ не отримав. Вважають, що виконавчий лист № 2-979/2009, виданий 29.04.2009 року Дергачівським районним судом було втрачено при пересилці. В судове засідання належним чином повідомлені сторони про час і місце розгляду справи - не з'явилися. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення даного питання. Згідно ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа. Тому суд вважає, що заява відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Івано-Франківську звернулося до суду з позовом до територіального управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -ПП «Альфа-Гарант», ТзОВ «Торговий Сервіс», [PERSON] про оскарження Актів за формою Н-5 та Н-1 про нещасний випадок. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, вважаючи такі вимоги безпідставними. Представники третьої особи заперечили щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення здійснених витрат в порядку зворотної вимоги у розмірі 75 918,14грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.04.2008 року о 15.30 годині [PERSON], керуючи автомобілем «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі сполученням Київ - Чоп у напрямку Києва, порушив правила дорожнього руху України, виїхав на крайню ліву смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Дачія - Логан», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який прямував у відрядження. В результаті зіткнення обидва транспортні засоби отримали технічні пошкодження, [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті. Відповідач за вищезазначеними обставинами притягнутий до кримінальної відповідальності та засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України. Сім'я загиблого [PERSON] звернулась до Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Львові із заявою про призначення страхових виплат в зв'язку з нещасним випадком на виробництві. Оскільки, потерпілий [PERSON] на момент нещасного випадку працював старшим прокурором Львівської Обласної прокуратури та знаходився у відрядженні і відповідно до законодавства був застрахований від нещасного випадку на виробництві, Відділення ВД ФССНВ у м. Львові,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Відділ культури і туризму Зборівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків. Позивач посилається на те, що [PERSON] працювала бухгалтером централізованої бухгалтерії. В її посадові обов'язки входило нарахування заробітної плати, утримання обов'язкових платежів працівників відділу. Проведеною ревізією встановлено, що [PERSON] в порушення вимог законодавства невірно визначила базовий місяць для проведення індексації заробітної плати, чим заподіяла збитки установі в сумі 521583,35 грн., які підлягають нею відшкодуванню. Представник позивача позовні вимоги підтримала та зіслалася на обставини викладені в позову. Відповідач позову не визнала та пояснила, що порушення нею допущено не навмисно, внаслідок незнання змін законодавства щодо нарахування індексації заробітної плати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з квітня 2011 року по березень 2014 року працювала на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму Зборівської РДА. В її посадові обов'язки входило нарахування заробітної плати, утримання обов'язкових платежів, податків працівників відділу. Як видно з акту ревізії [PERSON], в порушення вимог п.п. 1,4,5 Постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення», при нарахуванні індексації заробітної плати особисто допустила невірне визначення базового місяця (місяці, у яких грошові доходи працівників збільшувались за рахунок виплат на постійній основі, не вважались базовими), в результаті чого працівникам відділу було зайво нараховано індексацію грошових доходів на суму 521583,35 грн. Згідно ст..132 КЗпП України за шкоду заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків працівники, крім працівників, що є посадовими особами з вини яких заподіяно шкоду несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої, дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. [PERSON] працювала бухгалтером централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму Зборівської РДА і її середньомісячний заробіток становив 2095 грн., які суд вважає слід стягнути на відшкодування заподіяної шкоди.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Відділ культури і туризму Зборівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків. Позивач посилається на те, що відповідач працює директором Зборівської державної музичної школи. Проведеною ревізією встановлено, що за період з 01 квітня 2010 року по 31 грудня 2013 року працівникам, які знаходились на лікарняному безпідставно нараховувалась заробітна плата, чим заподіяно установі збитки в сумі 4032,84 грн., які підлягають ним відшкодуванню. Представник позивача позовні вимоги підтримала та зіслалася на обставини викладені в позову. Відповідач позову не визнав та пояснив, що працівники школи, щодо яких встановлено, що вони перебували на лікарняному фактично знаходились на своїх робочих місцях, що було зазначено в табелі обліку робочого часу. Лікарняні листи ними по місці роботи не подавались. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Згідно ст..130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі організації, внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбечених законодавством, і за умови коли така шкода заподіяна підприємству, установі організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Судом встановлено, що [PERSON] працює директором Зборівської державної музичної школи. Як видно з витягу акту ревізії за період з 01 квітня 2010 року по 31 грудня 2013 року проведено виплату заробітної плати п'яти працівникам, які перебували на лікарняному, що призвело до зайвого нарахування заробітної плати в сумі 2676 грн. та зайво нарахованих та виплачених внесків до державних цільових фондів в сумі 971,74 грн. Відповідно до ст..138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов передбачених ст..130 цього Кодексу. Позивачем не представлено доказів про те, що працівники, які знаходились на лікарняному були відсутні по місцю роботи. Також як видно з акту ревізії факт перебування працівників на лікарняному встановлено в ході зустрічних взаємозвірок з лікувальними закладами, що свідчить про те, що лікарняні працівниками по місці роботи не подавались. Зазначена обставина ставить під сумнів зроблені висновки в акті КРУ про те, що має місце заподіяна шкода установі в розмірі 4032,84 грн., в зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між сторонами згідно актового запису № 52 від 15.10.2005 року. Сімейні стосунки подружжя почали погіршуватися з часом все більше і проявлялися в образах, приниженнях гідності дружини, що впливало на психологічний стан дружини та дітей, які були свідками цих суперечок між батьками. Порозуміння не було і ситуація стала вже нестерпною, а тому подружжя припинило проживати разом. Шлюб залишився тільки юридично зареєстрований, але фактично розпався і його збереження вже неможливе. Під час шлюбу у подружжя народилося дві доньки 14.11.2006 року і 04.06.2013 року які після припинення подружніх стосунків залишилися проживати біля матері [PERSON]. Батько дітей [PERSON] після фактичного припинення спільного проживання матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а мати [PERSON] сама не має матеріальної можливості утримувати двох дітей. При викладених обставинах [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позов підтвердила та просить задовільнити згідно вимог, відповідач позов визнав і в частині розірвання шлюбу і стягнення аліментів. Суд, ознайомившись з наданими доказами, приймаючи до уваги викладені згоди сторін, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Адже подружжя разом однією сім»єю не проживають, втратили один до одного інтерес, їх шлюб залишився існувати тільки з правової точки зору, а фактично розпався і вони його відновити та зберегти не виявляють бажання. В даному випадку такий шлюб вже в якійсь мірі порушує права кожного з подружжя, а тому є всі підстави для його розірвання. Як зазначено в позовній заяві діти після припинення спільного проживання батьків залишилися проживати біля матері і перебувати на її утриманні. Батько дітей не заперечує проти стягнення з нього аліментів згідно заяви. Таким чином подружжя визначилося з порядком утримання дітей. Крім того згідно письмових доказів свідоцтв про шлюб, про народження дітей подружжя перебуває у шлюбі і є батьками дітей. Довідками про склад сім»ї, про заробітну плату, про утримання дітей матір»ю, що одна з доньок має захворювання підтвердженні позовні вимоги. При стягненні аліментів судом враховані вимоги ст. 182 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Від заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі: Моложавської сільської ради Городнянського району Чернігівської області надійшла заява про визнання спадщини відумерлою після смерті гр. [PERSON], яка померла 28 листопада 2003 року. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина в тому числі і на земельну частку (пай). У судовому засіданні \~прокурор підтримав подану заяву про визнання спадщини відумерлою, наполягає на її задоволенні, оскільки після смерті [PERSON], ніхто з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, і є усі правові підстави передати право на земельну частку (пай) у власність до територіальної громади. У судове засідання представник Моложавської сільської ради Городнянського району Чернігівської області не зявився, згідно листа, сільський голова просить справу розглянути без участі представника сільської ради, і підтримує заяву прокуратури району. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Як встановлено з досліджених у судовому засіданні документів, [PERSON] померла 28 листопада 2003 року. За життя на її ім'я був виданий сертифікат про право на земельну частку(пай) серії ЧН № 0149431. Згідно повідомлення\~Городнянської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] спадкова справа до майна не відкривалась, про що свідчать дані Єдиного реєстру спадкових справ. Відповідно до положень ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування \~за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається \~після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що спадкоємці за законом та заповітом після смерті [PERSON], відсутні, з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця 28 листопада 2003 року, сплинуло більше одного року, і таким чином заява прокурора в інтересах держави в особі Моложавської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання спадщини відумерлою, яка є органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

від заявника надійшла заява у якій він вказує, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності від 26.08.1994 року виданого відділом приватизації Андрушівської районної ради. Спадкоємців 1-5 черги після смерті [PERSON] не залишилось. Враховуючи викладене заявник просить визнати відумерлою спадщину, що залишилась після померлої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання заявник не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить заяву задовільнити. Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, а саме із актового запису про смерть №113, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки, яка видана КП «Бердичівське МБТІ», 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] зареєстроване право власності за громадянином [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 26.08.1994 року виданого відділом приватизації Андрушівської районної ради (а.с.6). Інформаційною довідкою із спадкового реєстру підтверджується те, що до майна полого [INFO] [PERSON], спадкова справа не заводилась(а.с.21,22). Відповідно до положень ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved