Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітної плати(доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та утримання дружини, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, в розмірі 1/4 частки від заробітної плати(доходу) відповідача щомісячно. Вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2014 року, шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Степанівської сільської ради Теплицького району. В шлюбі [INFO] народився син [PERSON], батьком якого записано відповідача. Дитина проживає разом з нею, а відповідач, проживаючи окремо, добровільно на утримання сина коштів не надає. Крім того, вона має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що в справі міститься відповідне свідоцтво. В шлюбі [INFO] народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, який визначено Законом України „Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 січня 2017 року становить 1 355 грн.. Відповідно до ст.182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення аліментів на малолітню дитину підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що позивач працює з неповним робочим днем, а відповідач має постійний дохід у вигляді грошового забезпечення, заперечень проти позову не подав, про матеріальне становище та стан здоров'я суду не повідомив, визначає розмір аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку(доходу), але не менше мінімального розміру аліментів. Щодо вимог позивача про стягнення коштів на своє утримання в розмірі 1/4 частки заробітку(доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з того, що позивач працює з неповним робочим днем, доглядає малолітню дитину, а відповідач має постійне місце роботи, однак, його середньомісячний дохід судом не встановлено, тому суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина. На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове - 2 - задоволення вимог в частині утримання дружини і визначає розмір такого утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку(доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial