Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

В вересні 2020 року заявник [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: державний нотаріус Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області, мотивуючи тим, що вона, [PERSON] є донькою [PERSON] , що померла [INFO] . З метою оформлення спадкових справ після смерті матері, вона звернулася до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області. Звіривши подані нею документи, державним нотаріусом було виявлено невідповідність у її дошлюбному прізвищі « [PERSON] », з прізвищем матері « [PERSON] », що вказані у свідоцтві про народження та прізвищем покійної матері « [PERSON] », що вказане у свідоцтві про смерть. Таким чином, у документах, що підтверджують їх родинність була допущена помилка. Постановою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії від 21 липня 2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому просила суд встановити факт родинних відносин, між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] ( а. с. 1-2 ). Ухвалою судді від 07 жовтня 2020 року постановлено прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у вищезвказаній справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження( а. с. 20 ). В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, судом отримана заява 07.12.2020 року за вх. № 47845, в якій заявник просила суд розглядати справу у її відсутність. Заінтересована особа державний нотаріус Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася в законному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ, що мають юридичне значення» зазначено, зокрема, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 82 роки, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 18.12.2019 року ( а. с. 6 ). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а. с. 9 ). Згідно свідоцтва про шлюб від 06 листопада 1959 року вбачається, що дошлюбне прізвище [PERSON] є [PERSON] ( а. с. 12 ), яка народилася в селі Іванків Черняхівського району Житомирської області, шлюб укладено з [PERSON] . В паспортних даних прізвище батька [PERSON] зазначено, як [PERSON] , [INFO] ( а. с. 11 ), а матері, як [PERSON] , [INFO] ( а. с. 13 ). 31 травня 1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб ( а. с. 14 ). Згідно наявних свідоцтв про народження вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] та [INFO] [PERSON] , де батьками останніх є [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 7, 8 ). 21 липня 2020 року постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщук А.І. було відмовлено [PERSON] в оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] частці, після смерті [INFO] [PERSON] ( а. с. 15 ). Звертаючись до суду з відповідною заявою [PERSON] просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є її матір`ю. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних доказів, якіб спростовували доводи заявника по справі матеріали справи не містять. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом достовірно встановлений факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] , що належним чином підтверджується доказами, що знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин з метою оформлення своїх спадкових прав, встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право, оскільки, [PERSON] померла, факт родинних відносин із померлою документально остання не може підтвердити через розбіжності у написанні прізвищ, то встановити факт родинних відносин, окрім як зверненням до суду із такою заявою, вбачається неможливим та перешкоджає реалізації заявнику права на оформлення спадщини, у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Звертаючись до суду з відповідною заявою заявник [PERSON] була звільнена від сплати судового збору у зв`язку із наявністю у останньої другої групи інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 28.09.2020 року ( а. с. 16 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved