Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

В грудні 2017р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1, 2) до відповідача ФОП [PERSON], в якому просила суд: - розірвати договір про надання юридичних послуг, укладений 02 березня 2017р. між сторонами (далі по тексту - договір); - стягнути з відповідача на користь позивачки вартість ненаданих послуг у розмірі 150000,0 грн., судовий збір у розмірі 1280,0 грн. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що 02 березня 2017р. між сторонами було укладено вищезазначений договір, відповідно до якого відповідач зобов'язувався надати юридично - консультативні послуги щодо визнання недієздатним сина позивачки; оскарження судових рішень; представництво інтересів в суді; на виконання взятих зобов'язань нею була видана довіреність та сплачено за квитанцією від 02 березня 2017р. 15000,0 грн., однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконав. В досудовому порядку, позивач надіслала відповідачу заяву про розірвання договору та повернення сплачених коштів. Відповідач відмовив у розірванні договору та поверненні коштів, посилаючись на те, що ним була складена заява про визнання сина позивача недієздатним. 05 листопада 2018р. на адресу суду стороною відповідача було подано відзив на позов (а.с. 25-34), в якому сторона просила суд залишити позов без задоволення, зазначаючи, що на виконання договору, відповідачем та його працівниками були складені всі процесуальні документи, як було визначено сторонами в договорі, проте позивачка на виконання умов договору не склала та не надала нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів в суді працівниками відповідача, що унеможливило виконання договору в повному обсязі, зі сторони відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Представник позивача звертала увагу суду, що стороною позивача були виконанні всі умови договору, а саме здійснено повну оплату послуг, а також складено та надано стороні відповідача нотаріально посвідчену довіреність, з зазначенням всіх прізвищ представників - працівників відповідача. В судовому засіданні стороною позивача було надано для огляду зазначену довіреність. Крім того, представник позивача звертала увагу суду, що жодний процесуальний документ, який було виготовлено стороною відповідача, та додано до відзиву на позов не надався позивачці для ознайомлення та підпису, оскільки їх зміст не містить посилання та не зазначено прізвище, ім'я, по-батькові представника сторони позивача/відповідача/заявника. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов, просив суд позов залишити без задоволення. Під час огляду судом оригіналу нотаріально посвідченої довіреності, яка була надана стороною позивача, представник відповідача визнав той факт, що позивачкою було передано відповідачу зазначену довіреність, яка була складена на представництво її інтересів в судах на ім'я сторони відповідача та відповідних працівників останнього. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 02 березня 2017р. між сторонами було укладено договір, відповідно до п. 1 якого відповідач брав на себе наступні зобов'язання: надати юридично-консультативні послуги щодо визнання недієздатним [PERSON]; оскаржити ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2009р.; оскаржити рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2015р.; здійснити представництво в суді за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, поділ особового рахунку на сплату житлово-комунальних послуг та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою. Для виконання вказаних зобов'язань позивачкою була видана довіреність, що було визнано представником відповідача в судовому засіданні, та сплачено відповідачу 15000,0 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією від 02 березня 2017р. Відповідно до ст. ст. 626-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторонами було досягнуто згоди про здійснення відповідачем: юридично-консультативних послуг щодо визнання недієздатним [PERSON]; оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2009р.; оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2015р.; представництва в суді за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, поділ особового рахунку на сплату житлово-комунальних послуг та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою. У відповідності з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконав. Надані до відзиву, копії процесуальних документів (а.с. 28-34) не є належними і допустимими доказами, які свідчать про виконання стороною відповідача своїх зобов'язань, оскільки вони не містять відомостей особи, яка склала ці документи, відсутні відомості про дату їх складання, а також стороною відповідача не було підтверджено протягом всього часу розгляду справи в суді, що ці документи надавались позивачці, як і відсутні докази того, що вони були подані в установленому законом порядку, до відповідних судів. Також судом встановлено, що відповідачем не складався Акт виконаних робіт, який не було надано стороні позивача. У відповідності з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Частиною 4 цієї статті передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги) (ч. 8 цієї статті). За змістом ч. 2, 3, 5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 571, 572, 651, 653 ЦК України, а також те, що стороною відповідача не було надано суду належних і допустимих доказів на виконання ним своїх зобов'язань за договором, суд приходить до висновку, що укладений договір слід розірвати, та стягнути з відповідача на користь позивачки сплачену нею грошову винагороду за договором у розмірі 15000,0 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1280,0 грн.

Outcome: approved