Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

В грудні 2016 року до суду звернувся позивач з позовною заявою до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 91800 грн. та судових витрат в розмірі 1378,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2008 року між ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 008/834Кс, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 400 000,00 грн. на строк до 25.06.2023 року з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 23,00 %. З моменту отримання кредитних коштів відповідачем здійснено лише часткову оплату по кредиту та відсотках за його користування, та з 29.12.2012 року відповідач перестав виконувати свої зобов'язання взагалі, у зв'язку з чим, станом на 09.09.2016 року його заборгованість перед банком за кредитним договором становить 473439,20 грн., з яких: 252 483, 88 грн. - поточна заборгованість за кредитом; 125 671,52 - заборгованість за простроченим кредитом; 95 283,70 грн. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитними коштами. Однак, у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем, та з урахуванням ставки судового збору, позивач наполягає на стягненні з [PERSON] простроченого кредиту в розмірі 91800,00 грн. та судових витрат в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з тексту позовної заяви, відповідно до договору № 008/834Кс від 26.08.2008 року [PERSON] отримав кредит у сумі 400 000,00 грн., на строк до 25.06.2023 року з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 23,00 % . За об'єктивної причини, тобто у зв'язку з активною фазою проведення антитерористичної операції в Донецькій області, всі оригінали документів, які знаходилися у головному офісі позивача в м.Донецьку було втрачено, в тому числі і вказаний вище кредитний договір, укладений з [PERSON] Однак, з довідки про рух коштів по рахунку Відповідача за договором № 008/834Кс про надання кредиту від 26.06.2008 року вбачається, що останнім частково було сплачено суму коштів за кредитним договором, що надає суду можливість зробити висновок про часткове виконання ним зазначеного вище договору та визнання таким чином умов вказаного вище договору. Таким чином, судом встановлено, що в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього станом на 09.09.2016 року його заборгованість перед банком за кредитним договором становить 473439,20 грн., з яких: 252 483, 88 грн. - поточна заборгованість за кредитом; 125 671,52 - заборгованість за простроченим кредитом; 95 283,70 грн. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитними коштами. Однак в позовній заяві позивачем ставиться питання про стягнення з відповідача суми боргу в частині, яка складає 91800,00 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Вимогами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, беручи до уваги положення зазначених правових норм та вище зазначені обставини справи, вбачається, що Відповідач порушив зобов'язання - умови кредитного договору, щодо вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за кредитними коштами. Таким чином заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved