Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

в жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з даним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі кредитного договору № IFXRFF10380447 від 08.11.2011 року «ПриватБанк» надав позичальнику [PERSON] споживчий кредит в розмірі 9028,26 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, відповідач порушив умови погашення заборгованості. Станом на 24.09.2015 року мав заборгованість 22475,02 грн., а саме: 8095,33 грн. заборгованість по тілу кредиту; 180,48 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 14199,21 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 559,24 грн. штраф (процентна складова). Оскільки зобовязання за вказаним кредитним договором не виконуються, то представник позивача просить стягнути з відповідача на користь «ПриватБанку» заборгованість у розмірі 12244,03 грн. за кредитним договором № IFXRFF10380447 від 08.11.2011 року і судові витрати, справу розглядати без їх участі. Відповідач будучи повідомленим по останньому відомому місцю проживання, про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ст.ст.1052, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Встановлено, що на підставі кредитного договору № IFXRFF10380447 від 08.11.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав позичальнику [PERSON] споживчий кредит в розмірі 9028,26 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив умови погашення заборгованості. Як вбачається з рішення Коломийського міськрайонного суду від 26.03.2014, у 2014 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № IFXRFF10380447 від 08.11.2011 року в розмірі 16678,78 грн. Позов задоволено частково, з [PERSON] стягнуто заборгованість, яка складається з 8339,33 грн. заборгованість за кредитом, 6,84 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1173,64 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 500 грн. штрафу (фіксована частина), 770,42 грн.- штраф (процентна складова). Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Крім того, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню також відповідальність за невиконання зобовязання, а саме- штраф процентна складова від ціни позову (пропорційно до задоволених позовних вимог), яка передбачена договором (а.с.10)., та пеня. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що пеня в розмірі 14199,21 грн. є такою, що значно перевищує завдані збитки, а тому її слід зменшити до 500 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8095,33 грн., оскільки рішенням від 26.03.2014 року Коломийським міськрайонним судом заборгованість по тілу кредиту вже було стягнуто з відповідача. Також суд відмовляє у стягненні 500 грн. штрафу (фіксованої частини), оскільки фіксована сума штрафу в розмірі 500 грн. вже була стягнута з відповідача рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26.03.2015. Згідно вимог ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Не підлягає до задоволення і позовна вимога про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом, оскільки відповідно до п. 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом не передбачено ст. 625 ЦК України. Таким чином з [PERSON] слід стягнути пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова від суми позову, яка складає 5%) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 25 грн. Судові витрати слід стягнути у відповідності до ст. 88 ЦПК України з урахуванням мінімальної ставки судового збору та пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551 610, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial