Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6452 га, що розташована на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,6452 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданим 29 вересня 2005 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження за № 83 від 19 квітня 2005 року. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений Вишнопільською сільською радою 14 листопада 2007 року, яким заповів їй усе належне йому майно. Вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, оскільки площа земельної ділянки, яка вказана в Державному акті на право власності на земельну ділянку, не відповідає площі згідно розрахунку вартості частки (паю) № 282, проведеної ПП «Єкзактом» в 2003 році на підставі Проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області та Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в натурі (на місцевості) на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району, розробник ПП «Земпроект», в зв'язку з чим їй було відмовлено у видачі Витягу з державного земельного кадастру. За таких обставин вона не може оформити свої спадкові права, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача - Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 08 лютого 2017 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце державної реєстрації: Вишнопільська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 29, згідно даних свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 15 грудня 2014 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району. У відповідності до даних довідки, виданої виконавчим комітетом Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району 15 травня 2015 року за № 241, померлий [INFO] [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Вишнопільської сільської ради Старокостятнинівського району 14 листопада 2007 року за р.№ 193, яким все своє майно заповів [PERSON] За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадові договори) № 40643022, виданої приватним нотаріусом Лавутою Т.О. 11 червня 2015 року, даний заповіт є чинним. Згідно матеріалів спадкової справи № 16/2015, заведеної приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Т.О. 11 червня 2015 року до майна померлого [INFO] [PERSON], єдиною спадкоємицею є позивачка [PERSON] Позивачка [PERSON], [INFO], є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER], повторно виданого Старокостянтинівським районним відділом ЗАГС Хмельницької області 12 грудня 1986 року. В зв'язку з одруженням 24 квітня 2004 року вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується даними свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 24 квітня 2004 року. Рішенням державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області № РВ-6800118432015 від 21 грудня 2015 року позивачці [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру через невідповідність поданих документів вимогам, встановленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: площа земельної ділянки, яка вказана в Державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 29 вересня 2005 року, не відповідає площі згідно розрахунку вартості частки (паю) № 282, проведеної ПП «Єкзактом» в 2003 році на підставі Проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області та Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в натурі (на місцевості) на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району, розробник ПП «Земпроект». Конфігурація та проміри земельної ділянки відповідно Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в натурі (на місцевості), розробник ПП «Земпроект», відповідає Державному акту на право власності на земельну ділянку. В зв'язку з цим постановою приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавути Т.О. від 18 листопада 2016 року № 381/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала померлому [PERSON] Відповідно до роз'яснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкові права позивачки підлягають захисту, оскільки вона являється спадкоємицею за заповітом після смерті батька [PERSON], який був власником заявленої земельної ділянки.

Outcome: approved