Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

В вересні 2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом відповідно до якого просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Мотивувала тим, що є власником 1/2 частки вищезазначеної квартири, в якій зареєстрований відповідач. Однак з 01.10.2018 [PERSON] в будинку не проживає, при цьому його реєстрація перешкоджає позивачу розпорядженню своєю власністю. Ухвалою суду від 24.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 05.10.2020 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги. Треті особи до судового засідання не прибули, однак подали до суду заяви відповідно до яких просили суд справу розглянути за їх відсутності та просили суд задовольнити повні вимоги. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , що є сусідкою позивача. [PERSON] в будинку не бачила з 2018. Іноді відвідує квартиру [ADDRESS] в якій крім [PERSON] проживають також її донька та онука. Чоловічих речей в квартирі не бачила. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] , власником іншої 1/2 частки є [PERSON] (на 10, 11 а.с.). В даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (на 12 а.с.). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2019 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (на 16 а.с.). [PERSON] в квартирі [ADDRESS] на проживає з жовтня 2018, що підтверджується актами про тимчасову відсутність особи та поясненнями свідка [PERSON] . Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача як власника порушуються, та враховуючи, що відповідач не проживає в квартирі позивача більше року, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 840,80 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved