Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старосинявської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 02 .04.2012 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 квітня 2012 року померла його мати [PERSON], спадкова справа після смерті матері не відкривалась. Після смерті матері він вступив у володіння спадковим майном шляхом користування та догляду за житловим будинком та обробітком земельної ділянки, але спадщину належним чином не оформив. Мати була зареєстрована [INFO] та проживала одна. А в листопаді 2017 року йому надійшов лист від в.о. старости сіл Бабине та Дубова Старосинявського району, через який позивачу стало відомо, що його мати [PERSON] була власником земельної ділянки (паю) та їй видавався Державний акт на право приватної власності на землю, який знаходиться в обробітку СФГ «Вікторія», з яким матірю був укладений договір оренди землі і вказану землю мати заповіла позивачу. Звернувшись із заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендувала звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю та просив задовольнити. Представник відповідача Старосинявської селищної ради направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла 02 квітня 2012 року в с. Бабине, Старосинявського району, Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 5, згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 183814, виданого виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області 02 квітня 2012 року. Позивач [PERSON], [INFO], являється сином померлої [PERSON], що підтверджується даними його свідоцтва про народження серії V-УР № 1111343, виданого Бабинською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області 31.08.1962 року. Як вбачаються із заповіту нотаріально, посвідченого виконкомом Бабинської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області за реєстраційним №8 22 січня 1988 року, складеного померлою [PERSON], вона все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося, а саме, житловий будинок з погосподарськими будівлями, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право заповіла своєму сину [PERSON] Також в матеріалах справи наявний заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Бабинської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області за реєстраційним №11 13 квітня 1999 року, яким [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] право на належний їй Державний акт на право приватної власності на землю та сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53214465 від 07.09.2018 року, сформованої приватним нотаріусом Старосинявської районної нотаріальної контори [PERSON] спадкова справа не заводилася. Листом - відмовою приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу [PERSON] від 21.08.2017 року № 858/01-16 позивачу рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 02.04.2012 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивач юридично не був обізнаний з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, вказує, що не знав про наявність спадкового майна, враховуючи те, що позов визнається відповідачем ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved