Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

В грудні 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, згідно якого просить суд: стягнути з Делдар Хумана матеріальну шкоду в розмірі 17 695,55 грн.; стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 03.09.2015 року по вул. Лагерна, 36/32, в м.Києві, з вини [PERSON], який керував автомобілем марки «Сhery», державний номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП). При цьому, на час вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальністі власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], який мала поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій стороні. У зв'язку з настанням страхової події, позивач здійснив виплату страхового відшкодування (за вирахуванням ПДВ) потерпілій особі в розмірі 16 836,55 грн. Також, позивачем було сплачено 859,00 грн. за послуги оцінювача. Після проведення виплати у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі понесених витрат, а саме, матеріальну шкоду в розмірі 17 695,55 грн., а також судовий збір за подання позову до суду у сумі 1 600,00 грн. Ухвалою судді від 31.01.2018 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання по справі. Ухвалою від 02.04.2018 року закрито підготовче засідання за позовною заявою Моторного (транспортного) бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, а справу призначено до судового розгляду по суті на 21.05.2018 року. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач при зверненні до суду з цим позовом, просив розгляд справи проводити в заочному порядку без участі його представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 03.09.2015 року о 14 год. 30 хв. Делдар Хуман, керуючи автомобілем марки «Чері», державний номерний знак [NUMBER], в м.Києві по вул. Лагерна, 36/32, перед початком руху не переконався у безпечності маневру, чим допустив зіткнення з автомобілем «Шевроле», державний номерний занк [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 ПДР України. При цьому, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30.12.2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи. Водночас, в результаті вказаної ДТП пошкоджено автомобіль марки «Сhevrolet», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 2115534, укладеним із страховою компанією - Приватне акціонерне товариство «СТ «Іллічівське», строк дії даного Поліса з 09.01.2015 року по 08.01.2016 року. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено у судовому засіданні, на день вчинення ДТП відповідач не мав чинного Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно Висновку експертного дослідження №9316 від 16.09.2015 року, який складений ФОП [PERSON] на підставі Доручення з МТСБУ №28092 від 10.09.2015 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Сhevrolet», державний номерний знак [NUMBER], складає 20 203,86 грн. При цьому, положеннями ст. 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Як передбачено п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (його представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином, згідно Висновку експертного дослідження №9316 від 16.09.2015 року позивачем було видано наказ 2185 від 18.03.2016 року, відповідно до якого позивач виплатив [PERSON] суму відшкодування у розмірі 16 836,55 грн. (страхове відшкодування за вирахуванням ПДВ), що підтверджується копією платіжного доручення № 2185рв від 21.03.2016 року, а також оплатив послуги аварійного комісара у розмірі 859,00 грн., про що свідчить копія платіжного доручення №244рв від 19.01.2016 року. В свою чергу, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про стягнення з [PERSON] витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та витрат, сплачених позивачем за послуги аварійного комісара у загальному розмірі 17 695,55 грн. (16836,55+859=17695,55), підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved