Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

В грудні 2015 року до суду із вказаним позовом звернулася [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, на період навчання до 30.06.2019 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, попередньо направила заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України - за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, попередньо направила заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно було встановлено, що [PERSON] є рідною донькою відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. З 01.09.2015 року вона є студенткою першого курсу денного відділення комерційної форми навчання факультету філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету ім.. В.Г.Короленка. Термін навчання складає з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжує навчання в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання повнолітньої дитини визначаються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, тощо. Виходячи з положень закону та враховуючи надані докази, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний утримувати свою повнолітню доньку. Враховуючи все, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України. На підставі положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання сина слід стягнути з дати пред'явлення позову до суду, тобто з 18.12.2015.

Outcome: approved