Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовомдо [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму кредитної заборгованості в розмірі 3 135, 37 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.11.2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 403415511 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Крім заяви про приєднання між Банком та [PERSON] укладено Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] . Банком було встановлено [PERSON] кредит у сумі 1 500 грн., зі строком дії на відповідний період дії платіжної картки, зі сплатою 30% щомісячно. Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі - 1 500 грн., проте, відповідач став порушувати умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим у [PERSON] виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Сума заборгованості відповідача за Кредитним Договором станом на 21.07.2020 року становить 3 135, 37 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 1993, 23 грн.; процентів за користування кредитом 824, 86 грн.; комісії за розрахунково - касове обслуговування (прострочена) 0,00 грн.; загальної суми нарахованої пені 163, 67 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 42,10 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 32, 34 грн.; суми інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 37, 87 грн.; суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів 41, 60 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 3 135, 37 грн. та суму сплачених судових витрат у розмірі 2 102 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.10.2020 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 15 лютого 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14.11.2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 403415511 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Крім заяви про приєднання між Банком та [PERSON] укладено Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] . Підписання цього Договору є прямою та безумовного згодою позичальника на встановлені банком умови. Під час укладення угоди сторони керувались положеннями ст. 634 ч.1 ЦК України, а саме: договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконує, заборгованість останнього станом на 21.07.2020 року складає 3 135, 37 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 1993, 23 грн.; процентів за користування кредитом 824, 86 грн.; комісії за розрахунково - касове обслуговування (прострочена) 0,00 грн.; загальної суми нарахованої пені 163, 67 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 42,10 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 32, 34 грн.; суми інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 37, 87 грн.; суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів 41, 60 грн., що підтверджується розрахунком, долученим до матеріалів справи. В свою чергу банком свої зобов`язання, визначені в ст. 1054 ЦК України, а також Умовах та Правилах надання банківських послуг щодо надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, виконано. В зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобов`язання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачу в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, ним вимоги позивача ігнорувались, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь позивача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: approved