Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Представник позивача [PERSON] - адвокат Дьорко А.М. звернувся в інтересах позивача до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, у якому просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність [PERSON] 1/2 частину жилого будинку загальною площею 80,9 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , та виділивши у власність [PERSON] 1/2 частину жилого будинку загальною площею 80,9 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 28.06.1977 року по 10.05.2017 року. У період перебування у шлюбі за договором купівлі-продажу від 25.06.1999 року зареєстрованого за № 1622 ними за спільні кошти був придбаний жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Після розлучення позивач та відповідач не можуть дійти згоди щодо розподілу зазначеного майна, а саме вказаного житлового будинку. Оскільки майно було придбане сторонами в період шлюбу, та належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, позивач має намір поділити вищевказане майно шляхом визначення за нею 1/2 частки житлового будинку в порядку поділу майна , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку із чим звернулася до суду із вказаним позовом та просить його задовольнити. Позивач чи її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Позивач та його представник подали до суду заяви, у яких просили суд розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач [PERSON] , належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.12.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 28.06.1977 року між сторонами було зареєстровано шлюб,актовий запис № 437, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 28.06.1977 року Палацом урочистих подій м. Олександрія Кіровоградської області. Відповідно до договору купівлі-продажу АВА № 970705 від 25.06.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Воротниковою П.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1662, та зареєстрованого Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації 30.06.1999 року за № 355/2, вбачається, що 25.06.1999 року [PERSON] придбав жилий будинок [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджується також довідкою № 1830, виданою 30.06.1999 року Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації. 27 лютого 2017 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.02.2017 року у справі № 398/3494/16-ц (провадження № 2/398/665/17), що набрало законної сили 10.05.2017 року. ОЦІНКА СУДУ Житловий будинок [ADDRESS] придбано 25.06.1999 року [PERSON] , який на той час перебував у шлюбі з позивачем [PERSON] . Тобто даний об`єкт нерухомості придбано під час шлюбу родини [PERSON] , що є спільною сумісною власністю. Таким чином, враховуючи, що спірний житловий будинок набутий сторонами за час шлюбу, то він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, тому необхідно виділити у власність позивачу 1/2 частину житлового будинку, та відповідачу 1/2 частину житлового будинку. НОРМИ ПРАВА Стаття 5 ЦПК України вказує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зі змісту ст. 81 ЦПК України вбачається, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Норми ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч. 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Ч. 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи той факт, що позивач довела факт права власності на будинок, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі сплаченого судового збору.

Outcome: approved