Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В жовтні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], згідно з яким просила припинити право власності останніх на земельну ділянку площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку, розташованого по вул. Червоноармійська, буд. 69 в м. Новий Буг Миколаївської області, та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона придбала у вказаних відповідачів, на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ними 16.03.2000 року на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі, житловий будинок № 69 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Червоноармійська в м. Новий Буг, Миколаївської області. Згідно рішення Новобузького районного суду від 24.03.2003 року, зазначену угоду визнано дійсною з визнанням права власності на придбане нерухоме майно за покупцем [PERSON] Однак, вирішуючи питання про приватизацію земельної ділянки для обслуговування власного будинку, позивачка довідалася, що ця земельна ділянка перебуває не у комунальній власності Новобузької міської ради, а в приватній власності фізичної особи, - відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON], тому не може бути обєктом приватизації. Вважає, що у звязку з продажем їй відповідачами житлового будинку, останні автоматично відчужили їй також і земельну ділянку, яка нерозривно повязана з цим будинком, оскільки будинок безпосередньо розміщений на ній, тому, посилаючись приписи ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, просила припинити право власності відповідачів на вказану земельну ділянку і визнати таке право за собою. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, направила до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги до відповідача підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання на виклик суду не зявилися, проте направили на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнали повністю та не заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи без самостійних вимог - Новобузької міської ради Миколаївської області, [PERSON] в судове засідання також не зявився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між продавцями [PERSON] і [PERSON] та покупцем [PERSON], посвідчений Вознесенською універсальною товарно-сировиною біржею 16.03.2000 року за р./№ 116, що визнаний дійсний за рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.03.2003 року та зареєстрований в Новобузькій філії БТІ 05.05.2003 року за р./№ 929805, позивачка [PERSON], являється власником житлового будинку № 69 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Червоноармійська в м. Новий Буг, Миколаївської області. Однак, предметом вказаного договору слугував лише будинок, питання про передачу (відчуження) у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору не вирішувалося. Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,06 га, яка приватизована попередніми власниками домоволодіння відповідачами [PERSON] і [PERSON], та значиться за ними відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії І-МК №032838, виданого 03.11.1999 року Новобузькою міською радою Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за р./№ 3553. Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1991 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. З моменту передачі земельної ділянки у приватну власність відповідачів і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося. З огляду на викладене, у звязку з придбанням позивачкою [PERSON] у відповідачів [PERSON] і [PERSON] житлового будинку, до позивачки разом з правом власності на житловий будинок перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що автоматично припинило право власності відповідачів як на житловий будинок так і на земельну ділянку. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, дослідженні при судовому розгляді справи обставини, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про припинення права власності відповідачів на земельну ділянку площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по вул. Червоноармійська, 69 в м. Новий Буг та визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку. Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем у зв'язку з розглядом справи, останній не заявляв, тому суд відносить ці витрати на його рахунок.

Outcome: approved