Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Виклад позиції позивача. 22 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку та від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2010 року народження. Позивач зазначає, що син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Батько - відповідач у справі здоровий і працездатний, який не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього [PERSON] , а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін (а.с.16-17). Позивач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі. Відповідач вказану ухвалу не отримав - до суду повернулось поштове відправлення, спрямоване на адресу його реєстрації, з відміткою поштового відділення зв`язку «За закінченням встановленого строку зберігання». Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, розглянувши позовну заяву позивача у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] народився [INFO] , в свідоцтві про народження якого батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини, в її утриманні шляхом стягнення аліментів. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України (далі Сімейного кодексу України), за змістом яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Позивач у позові зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання сина відповідач не надає. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Визначення розміру аліментів регулюється статтями 183 та 184 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ураховуючи позовні вимоги, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позову та вважає справедливим та законним стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред`явлено нею особисто до суду 22 травня 2019 року, тобто саме з цієї дати суд присуджує аліменти. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Згідно п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial