Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

В вересні 2015 року позивач через уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення нею прав позивача, а також зобовязань за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не прибув, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність, за змістом якого заявлений позов підтримано / а.с. 29, 30 /. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнала, не заперечувала факту одержання грошового кредиту в установі банку, просила зменшити розмір розрахованої позивачем пені, пояснивши, що грошові кошти позичала для ремонту помешкання, в якому проживає. [PERSON] тривалу і тяжку хворобу батька, своє травмування в дорожній пригоді, власне лікування, втрату постійної роботи, розлучення із чоловіком та перебування на її утриманні неповнолітньої дитини потрапила, у складні життєві умови, які не дають їй змоги одномоментно погасити наявний борг за договором. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 10 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством „Всеукраїнський [PERSON] та відповідачем по справі укладено кредитний договір за умовами якого відповідач одержала у позивача грошовий кредит в сумі 10000 гривень / а.с. 5 12 /. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно зі змісту позовної заяви, кредитор виконав свої зобовязання перед відповідачем, а остання належним чином своїх зобовязань за договором не виконує, графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами не дотримується / а.с. 13 14 /. Згідно розрахунків позивача, наведених у позовній заяві, станом на 15 серпня 2015 року та на час розгляду справи відповідач заборгувала йому 52477 гривень 58 копійок, які на засадах диспозитивності судового процесу і просить стягнути позивач. При цьому, вказана сума складається з: боргу за кредитом в сумі 7051,72 гривень; заборгованості за відсотками в сумі 2658,16 гривень; комісії за РО в сумі 3500 гривень; заборгованості за пенею в сумі 39267,70 гривень / а.с. 3 4 /. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з розрахунком заборгованості пеня в сумі 39267,70 гривень нарахована позивачем станом на 15 серпня 2015 року. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто, пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Згідно зі ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що розмір розрахованої пені за цим позовом є непропорційно великий, значно перевищує розмір збитків. Тому, виходячи із положень ст. 551 ч. 3 ЦК України, суд вважає за справедливе, заважаючи на сімейно майновий стан відповідача і ті життєві обставин, в які вона потрапила, зменшити нараховану пеню за несвоєчасне виконання зобовязання з 39267,70 гривень до 5000 гривень. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення на загальну суму заборгованості 18209,88 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 7051,72 гривень; заборгованості за відсотками в сумі 2658,16 гривень; комісії за РО в сумі 3500 гривень; заборгованості за пенею в сумі 5000 гривень. Судові витрати по розгляду даної справи, від сплати яких позивача було звільнено на стадії подачі позову, підлягають до стягнення з відповідача до спеціального фонду державного бюджету на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial