Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Виконуючий обов`язки керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь комунального некомерційного підприємства Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня» витрати, понесені на лікування потерпілого від злочину, у сумі 13 681 грн. 62 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 06.05.2020 року, близько 21 год. 00 хв., водій [PERSON] , в темний час доби за не сприятливих погодних умов, вологому асфальтному покритті, керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем марки «Honda», модель «Сivic» реєстраційний номер республіки Литва [NUMBER] , із пасажирами [PERSON] та невстановленим чоловіком, рухався автомобільною дорогою «Дамбою», що сполучає м. Українка, Обухівського району, Київської області із автомобільною дорогою «Р-01» (сполученням «м.Обухів-м.Київ»), в межах заїзду до садового товариства «Мрія 1», який розташований поряд стовпа лінії електропередачі із маркування «Л 82-96», в напрямку від м. Українка, Обухівського району, Київської області до міста Київ, в межах в межах міста Українка, Обухівського р-ну., Київської області. Під час руху зазначеною автодорогою [PERSON] , не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, та допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини, виїхав на ліве по напрямку руху узбіччя, після чого з`їхав в кювет, де відбулося зіткнення автомобіля із перешкодою у вигляді стовпа лінії електропередачі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру автомобіля марки «Honda», модель «Сivic» реєстраційний номер республіки Литва [NUMBER] , [PERSON] , заподіяно тяжке тілесне ушкодження. Відповідно до висновку судомо-медичної експертизи № 127 від 10.09.2020 року встановлено, що у [PERSON] , виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою спинного мозку на рівні 12-го грудного - 1-го поперекового хребців, стенозу снинномозкового каналу на рівні 12-го грудного - 1-го поперекового хребців, компресійного перелому тіл 7-го грудного; 11-го грудного хребців, тип А, клінічна группа Frankel C-D, забою-розтягнення мязово-звязкового апарату грудного та попереково-крижового відділів хребта. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею. Виявленні у [PERSON] тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться: комплекс ушкоджень в області грудного та попереково-крижового відділів хребта - до тяжких тілесних ушкоджень, комплекс ушкоджень в області голови - до легких тілесних ушкоджень які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження могли утворитись при ДТП яка мала місце 06.05.2020 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вище вказаною ДТП. За даним фактом 07.05.2020 року розпочато кримінальне провадження № 12020110230000734 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно довідки КПП ОРР «Обухівська центральна районна лікарня» № 1056 від 01.07.2020 [PERSON] перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні з 06.05.2020 по 29.05.2020, що становить 23 ліжко-днів. Відповідно до розрахунку, КПП Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня», сукупна вартість лікування [PERSON] склала 13681,62 грн. Витрати, понесені КНП Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, залишилися невідшкодованими. Витрати до цього часу в добровільному порядку відповідачем лікувальному закладу не сплачені, а тому у відповідності до ст. 1206 ЦК України підлягають відшкодуванню в судовому порядку. З огляду на викладене, прокурор звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, здійснюючи надані законом функції, реалізує покладені на нього від імені держави повноваження по захисту державних інтересів та у зв`язку з бездіяльністю відповідного уповноваженого органу, яким до цього часу не вжито заходів щодо стягнення даних коштів. 23 квітня 2021 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення відкритого судового засідання. Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Представник комунального некомерційного підприємства Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня» в судове засіданні не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоч про день, час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся судом належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.2020 року водій [PERSON] , в темний час доби за не сприятливих погодних умов, вологому асфальтному покритті, керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем марки «Honda», модель «Сivic» реєстраційний номер республіки Литва [NUMBER] , із пасажирами [PERSON] та невстановленим чоловіком, рухався автомобільною дорогою «дамбою», що сполучає м. Українка, Обухівського району, Київської області із автомобільною дорогою «Р-01» (сполученням «м.Обухів-м.Київ»), в межах заїзду до садового товариства «Мрія 1», який розташований поряд стовпа лінії електропередачі із маркування «Л 82-96», в напрямку від м. Українка, Обухівського району, Київської області до міста Київ, в межах в межах міста Українка, Обухівського р-ну., Київської області. Під час руху зазначеною автодорогою [PERSON] , не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, та допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини, виїхав на ліве по напрямку руху узбіччя, після чого з`їхав в кювет, де відбулося зіткнення автомобіля із перешкодою у вигляді стовпа лінії електропередачи. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру автомобіля марки «Honda», модель «Сivic» реєстраційний номер республіки Литва [NUMBER] , [PERSON] , заподіяно тяжке тілесне ушкодження. Відповідно до висновку судомо-медичної експертизи № 127 від 10.09.2020 року встановлено, що у [PERSON] , згідно наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою спинного мозку на рівні 12-го грудного - 1-го поперекового хребців, стенозу снинномозкового каналу на рівні 12-го грудного - 1-го поперекового хребців, компресійного перелому тіл 7-го грудного; 11-го грудного хребців, тип А, клінічна группа Frankel C-D, забою-розтягнення мязово-звязкового апарату грудного та попереково-крижового відділів хребта. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею. Виявленні у [PERSON] тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться: комплекс ушкоджень в області грудного та попереково-крижового відділів хребта - до тяжких тілесних ушкоджень; комплекс ушкоджень в області голови - до легких тілесних ушкоджень які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження могли утворитись при ДТП яка мала місце 06.05.2020 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вище вказаною ДТП. Згідно довідки КПП ОРР «Обухівська центральна районна лікарня» № 1056 від 01.07.2020 [PERSON] перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні з 06.05.2020 по 29.05.2020, що становить 23 ліжко-днів. Відповідно до розрахунку, КПП Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня», сукупна вартість лікування [PERSON] склала 13681,62 грн. Вироком Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, та на підставі ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком три роки. Витрати, понесені КНП Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, залишилися невідшкодованими. За нормою ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 ст. 127 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Згідно із положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Статтею 128 КПК України встановлено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 за № 11 відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства. Згідно з п. З цієї постанови витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Витрати до цього часу в добровільному порядку відповідачем лікувальному закладу не сплачені, а тому у відповідності до ст. 1206 ЦК України підлягають відшкодуванню в судовому порядку. Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 роз`яснюється про те, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Вимоги позову про відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого від злочину, у сумі 13 681 грн. 62 коп. КНП ОРР «Обухівська центральна районна лікарня» внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є законними та обґрунтованими, оскільки позивачу дійсно завдано шкоду злочинними діями відповідача, що виразились витратах позивача на лікування потерпілого від злочину, що підтверджені відповідними належними та допустимими доказами. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Судові втирати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved