Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні 2016 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду із вказаною вище заявою. \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.1989 року помер чоловік заявниці - [PERSON], та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку за адресою: Донецька область, м. Торецьк, вул. Леваневського, 67. 22.11.1996 року заявник отримала свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді зазначеного вище будинку після смерті чоловіка, та на підставі зазначеного вище свідоцтва вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] Веклою Іванівною. У вересні 2016 року, при зверненні заявника до Дзержинської нотаріальної контори з метою укладення договору купівлі-продажу вказаного вище будинку, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо укладення такого договору, оскільки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.1996 року імя заявниці зазначено як «Векла» замість «Фекла». Таким чином, у звязку з відсутністю можливості продажу будинку, заявник вимушена звернутися до суду із вказаною заявою, в якій ставить питання про встановлення факту належності саме їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, виданого Дзержинською державною нотаріальною конторою 22.11.1996 року на імя [PERSON] Векли Іванівни. Представник заявника в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю, просив рішення ухвалити у відповідності з чинним законодавством. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно статей 256, 259 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, імя по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Так, згідно паспорту громадянина України а також пенсійного посвідчення та трудової книги, копії яких були оглянуті в судовому засіданні, імя заявника записано правильно, як «Фекла» (а.с. 6, 7,11).\~\~\~ Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом \~виданого Дзержинською державною нотаріальною конторою 22.11.1996 року, за реєстровим № 3843, спадкоємицею майна у вигляді жилого будинку по вул. Леваневського,67 в м.Дзержинську Донецької області є [PERSON] Векла Іванівна (а.с.9). Таким чином імя заявниці в зазначеному вище свідоцтві про право на спадщину, а також в реєстраційному посвідченні на будинок, зазначене як «Векла». Відповідно листа\~\~ ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~\~\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Дзержинською державною нотаріальною конторою 22.11.1996 року, за реєстровим № 3843, після смерті чоловіка [PERSON], який помер 18.06.1989 року, на житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, м.Торецьк (попередня назва м.Дзержинськ), вул. Леваневського, 67, належить [PERSON], [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved