Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В заяві до суду позивач [PERSON] вказала, що 19.02.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. У шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO]. Перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на позивача, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. У звязку із доглядом дитини і вагітністю позивач не може працевлаштуватись, а відтак не має доходу на своє утримання. А тому звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частки всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання жодного разу не зявився без поважної причини, причину неявки не вказав, був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується поштовими повідомленнями. Позову не оспорив. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного. 18.02.2012 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 154870 виданого Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області 03.02.2015 року. Вони ж є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії І-АМ № 227902 виданого Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області 31.07.2012 року. Дитина знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою виконкомом Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області № 37 від 04.02.2015 року. Позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка знаходиться на її утриманні. У звязку із доглядом дитини позивач не може працевлаштуватись, а відтак не має доходу на своє утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу суду відповідачем надані не були. Проте судом встановлено, що відповідач добровільно не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial