Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Рогатинської центральної районної лікарні (далі Рогатинської ЦРЛ) в якому просила: зобов`язати відповідача скасувати наказ про її звільнення з посади від 01 липня 2017 року та змінити дату звільнення з 01 липня 2017 року на фактичний день видачі трудової книжки; зобов`язати відповідача видати належним чином оформлену трудову книжку; стягнути в її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення її з посади до дня видачі трудової книжки в розмірі 15\~163,20 грн; стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Протягом розгляду справу представником позивача було зменшено розмір позовних вимог. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2017 року позовну вимогу про витребування трудової книжки залишено без розгляду. А ухвалою суду від 25 жовтня 2017 року прийнято відмову від позову [PERSON] в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, провадження в справі в цій частині закрито. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з серпня 1988 року вона працювала у Рогатинській ЦРЛ на посаді фельдшера лаборанта клініко-діагностичної лабораторії. На підставі наказу головного лікаря від 03 липня 2017 року її було звільнено з роботи з 01 липня 2017 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. Після звільнення відповідач у порушення вимог закону не видав їй трудову книжку. Вона зверталася до відповідача з приводу невидачі трудової книжки і лише 27 вересня 2017 року їй було надіслано трудову книжку. Вважає, що відповідач порушив вимоги ст. 47 КЗпП України не здійснивши видачу трудової книжки саме в день звільнення. У зв'язку з невидачею трудової книжки, вона не мала можливості влаштуватися на нову роботу, а тому вважає, що відповідач зобовязаний виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу та змінити у трудовій книжці дату звільнення на день фактичного отримання трудової книжки. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі. Позивач додатково пояснила, що з 26 червня по 18 липня 2017 року перебувала на заробітках у [PERSON], а з 19 липня по 07 серпня 2017 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні ревматології Обласної клінічної лікарні. Після того як головний лікар Рогатинської ЦРЛ виявив її відсутність на робочому місці, за їх взаємною згодою, вона написала заяву про звільнення за угодою сторін. Дана заява фактично написана нею 08 серпня 2017 року, хоча в самій заяві вказано, що вона написана 01 липня 2017 року. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON]В \~в судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості. Вказали, що фактичною підставою для звільнення позивача не був п.1 ст.36 КЗпП України ( угода сторін), а прогул позивача, оскільки вона не перебувала на робочому місці, адже знаходилася на заробітках за межами України. Однак враховуючи, що позивач пропрацювала в Рогатинській ЦРЛ майже 30 років та зразково виконувала покладені на неї обовязки, а також повернула виплачену їй заробітну плату за час відсутності на робочому місці, головний лікар на її прохання погодився звільнити її за угодою сторін. В дійсності заява про звільнення написана була позивачем 08 серпня 2017 року. 15 серпня 2017 року з позивачем проведено розрахунок належних їй сум. Трудова книжка позивачу не була видана в день звільнення, оскільки вона була матеріально відповідальною особою, а тому зобовязана була передати матеріальні цінності. Вважають, що затримка видачі трудової книжки зумовлена лише бездіяльністю позивача, яка полягає у неявці за отриманням трудової книжки. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 3\~ст.10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1\~ст.179 ЦПК України). Частинами 1, 3 ст.58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Рогатинською центральною районною лікарнею з 30 серпня 1988 року та була звільнена на підставі наказу №25-о/1 від 03 липня 2017 року відповідно до п. 1\~ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. На підставі даного наказу про звільнення внесено відповідний запис в трудову книжку позивача . Згідно положень\~ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. За приписами ч.1\~ст.47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року (далі - Інструкція), у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Власник або\~\~уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним\~\~органу\~\~працівникові\~\~сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Згідно п.4.2 даної Інструкції якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Судом встановлено, що трудова книжка позивачу в день звільнення видана не була. Представниками відповідача не надано суду належних доказів про те, що відповідачем вчинялися дії спрямовані на повернення позивачу трудової книжки, зокрема підтвердження, що позивачу відправлялося поштовим засобом звязку повідомлення про необхідність зявитися до Рогатинської ЦРЛ та отримати трудову книжку. Суд не приймає до уваги доводи представників відповідача, про те, що поважною причиною невидачі позивачу трудової книжки у день звільнення було те, що вона як матеріально відповідальна особа зобовязана була передати матеріальні цінності, з огляду на наступне. Згідно Наказу Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року №879 «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобовязань» (далі-Положення) інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. Згідно п.7 Положення проведення інвентаризації є обов'язковим у разі зміни матеріально відповідальних осіб та проводиться в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні. Проведення інвентаризації забезпечується власником або уповноваженим органом (посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів ( п.4 Положення). З аналізу даного нормативного акту вбачається, що саме на роботодавця покладається обовязок щодо організації та проведення інвентаризації, а тому невиконання керівником Рогатинської ЦРЛ вказаних вище вимог не може судом розцінюватись, як поважна причина невидачі позивачу трудової книжки у день звільнення. У відповідності до ч.5 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. З письмових доказів вбачається, що трудова книжка була вручена позивачу 27 вересня 2017 року, що окрім цього підтверджується поясненнями представників відповідача, наданими у судовому засіданні. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (далі-Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п.5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період ( п.8 Порядку). Як вбачається із довідки Рогатинської ЦРЛ від 25 вересня 2017 року заробітна плата позивача у травні 2017 року складала 5 116,22 грн., а у червні 2017 року 4 992,48 грн. Таким чином заробіток позивача за останні два місяці роботи становив 10\~108,70 грн. (5 116,22+4 992,48 ) . Кількість робочих днів у травні червні 2017 року становила 40 днів. Середньоденна (годинна) заробітна плата становила 252,72 грн. ( 10 108,70 - заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні / на 40 - число робочих днів). Враховуючи обставини справи та дотримуючись принципу справедливості суд вважає, що першим робочим днем, який має бути оплачений за середнім заробітком є саме 08 серпня 2017 року, адже заява про звільнення в дійсності була написана позивачем саме у цей день. Дана обставина визнається сторонами по справі. Останнім днем, який має бути оплачений за середнім заробітком є 26 вересня 2017 року день, що передує дню отримання позивачем трудової книжки. Кількість робочих днів за період з 08 серпня 2017 року по 26 вересня 2017 року становить 35 робочих днів. Таким чином середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 8\~845,20 грн. ( 252,72 середньоденний (годинний) заробіток х 35 - число робочих днів). Згідно п.2.6 вказаної Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення ( п.2.10 Інструкції). Виходячи з того, що з позивачкою був проведений розрахунок 15 серпня 2017 року, а трудову книжку вона отримала 27 вересня 2017 року, суд приходить до висновку, що затримка видачі трудової книжки відбулась з вини відповідача, а тому позивач [PERSON] має право на виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу так як днем звільнення в такому разу вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення ( день видачі трудової книжки) видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, установленому п.п.2.6.,2.10. Інструкції. Крім цього, суд враховує положення ч.3\~ст.88 ЦПК України, де вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial