Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Великобурлуцька районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. На обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] записані батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . З 22 жовтня 2014 року по 14 грудня 2016 року дитина [PERSON] перебував у службі у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. З 26 березня 2015 року по 14 травня 2015 року [PERSON] перебував у КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія», на той час заклад мав назву КЗ «Великобурлуцький районний центр соціально - психологічної реабілітації дітей». З 22 липня 2019 року по даний час [PERSON] вдруге перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 02 листопада 2020 року [PERSON] був доставлений до КНП «Великобурлуцька центральна районна лікарня» на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. [PERSON] під час зливи був без верхнього одягу. Пояснив, що не хоче йти додому, оскільки його дядько вживає горілку та ображає його і бабусю. Також, дитини вказала, що у нього болить живіт бо за цілий день вранці випив чаю і більше нічого не їв. У зв`язку з чим 09 листопада 2020 року [PERSON] тимчасово влаштований до КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де виховується по даний час. Мати хлопчика, [PERSON] - відповідач по справі, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою проживає брат відповідачки [PERSON] та мати [PERSON] . Ніхто з них не працює, але всі дорослі зловживають спиртними напоями, проживають за рахунок пенсії останньої. Періодично в сім`ї виникають сварки та бійки. [PERSON] зловживає алкогольними напоями з моменту народження дитини, палить цигарки, не має необхідних речей для догляду за дитиною. За вмовлянням та направленням соціальних служб [PERSON] з 01 квітня 2015 року по 10 квітня 2015 року пройшла амбулаторний курс лікування від алкогольної залежності, але у своїх письмових поясненнях за 2019 рік підтверджує, що знову вживає горілку і неодноразово обіцяє пройти лікування від алкогольної залежності. Таким чином, [PERSON] не може кинути вживати алкоголь ні самостійно, ні після лікування та є хронічним алкоголіком. З 28 березня 2013 року по даний час сім`я [PERSON] перебуває на обліку Великобурлуцького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах через алкогольну залежність матері, низький батьківський потенціал та антисанітарний стан житла. В ході роботи були надані послуги консультування щодо лікування алкогольної залежності, працевлаштування, відповідального батьківства, та інші, але [PERSON] ігнорувала всі рекомендації, як наслідок складні життєві обставини в сім`ї не подолано. Відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дитини та за появу в громадському місці у нетверезому стані. Представниками служби у справах дітей районної державної адміністрації спільно з представниками районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з представниками Великобурлуцького відділу поліції Вовчанського відділу поліції ГУ НП в Харківській області неодноразово відвідувалась сім`я [PERSON] . Після відвідування сім`ї, проведених бесід та попереджень ситуація змінювалася на краще, але не надовго. [PERSON] залишала роботу, знову починала зловживати алкогольні напої, в будинку не прибиралося, дитина залишалася без догляду, про що свідчать її письмові пояснення. Матері неодноразово надавались консультації і рекомендації, роз`яснювались права і обов`язки батьків по вихованню дітей та відповідальність за їх невиконання. Відповідачка попереджалася про можливість позбавлення її батьківських прав. За час перебування [PERSON] у закладах мати жодного разу не відвідала сина, ніяким чином не виявила свого бажання поспілкуватися з ним чи отримати будь-яку інформацію про стан його здоров`я, розвиток, умови та перебування та догляду за дитиною. Фактично малолітній [PERSON] залишився без піклування батьків, але за відсутності юридичного статусу не може користуватися гарантіями та пільгами, передбаченими законодавством. За викладеного представник позивача вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , оскільки позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно сина [PERSON] та надання йому статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, забезпечить попередження бездоглядності, безпритульності та правопорушенням хлопця; надасть можливість його подальшого влаштування до сімейних форм виховання, що відповідає найвищим інтересам дитини. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 30 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.56-57). 15 лютого 2021 року ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.72-73). 19 березня 2021 року ухвалою суду замінено позивача Великобурлуцьку районну державну адміністрацію Харківської області, як орган опіки та піклування правонаступником - Великобурлуцькою селищною радою, як орган опіки та піклування, юридична адреса: вул. Центральна, 9, смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область. Судове засідання по справі відкладено на 09 год. 00 хв. 07 квітня 2021 року (а.с.102-104). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та провести розгляд справи без участі відповідача в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, у встановлений судом строк належним чином була повідомлена про розгляд справи, на її адресу були направлені судові повістки (а.с.109). Крім того, виклик відповідача до суду було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.110,117). Клопотань та заяв від [PERSON] на адресу суду не надходило. Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких обставин. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 11 травня 2005 року в Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батьком записаний [PERSON] (а.с.12). Як убачається з направлення до будинку дитини від 09 лютого 2011 року за вих. № 03-12, акту про факт передачі дитини від 21 квітня 2011року та розпоряджень Великобурлуцької районної державної адміністрації від 01 лютого 2011 року за № 30 та від 18 квітня 2011 року за № 121, малолітній [PERSON] з 09 лютого 2011 року по 21 квітня 2011 року перебував у Харківському обласному будинку дитини № 3 в зв`язку з скрутним становищем сім`ї (а.с.14-18). Як убачається з доповідної заступника головного лікаря з медичної частини Юр`єва С.П. від 13 січня 2011 року дитина [PERSON] знаходився в дитячому відділенні ЦРЛ з мамою. Мати дитини [PERSON] зловживала алкогольними напоями, палила цигарки, не мала необхідних речей для догляду за дитиною (а.с.31). Згідно з довідкою від 14 квітня 2015 року [PERSON] з 01 квітня 2015 року по 10 квітня 2015 року пройшла амбулаторний курс лікування від алкогольної залежності (а.с.32). З виписки з історії розвитку дитини № 619 від 21 квітня 2011 року вбачається, що на 4-ту добу життя дитина - [PERSON] був переведений у дитяче відділення Великобурлуцької ЦРЛ з діагнозом: гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, синдром ліквородинамічних порушень, алкогольна енцефалопатія (а.с.18). Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 25 липня 2019 року станом на липень 2019 року хлопець здоровий (а.с.19). Наказом начальника служби у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації Л. Лисицької від 22.10.2014 № 38 малолітнього [PERSON] поставлено на облік, як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.26). На обліку дитина перебувала до 14 грудня 2016 року, що вбачається з наказу начальника служби у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації Л. Лисицької від 14.12.2016 № 58 (а.с.27). Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 02 листопада 2020 року по вул. Центральна, в смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області була знайдена дитина та встановлено особу дитини - [PERSON] , який пояснив, що він не хоче йти додому, тому що вдома живе дядько зі своєї матір`ю, які постійно вживають алкогольні напої та ображають його, не кормлять та дома немає матері (а.с.23). У зв`язку із встановленням життєвих обставин дитини він був 09 листопада 2020 року тимчасово влаштований до КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де виховується по даний час, що підтверджується актом прийому дитини до КЗ «Харківський обласний ЦСПРД» від 09 листопада 2020 року (а.с.24). Згідно психолого-педагогічної характеристики, виданої директором КЗ «Великобурлуцький ліцей Великобурлуцької селищної ради» Харківської області від 09 листопада 2020 року, [PERSON] навчається у 4-А класі КЗ «Великобурлуцький ліцей» на середньому рівні, має невеликий запас слів, неемоційне мовлення. Ліцей відвідує регулярно, але дуже часто не має навчального приладдя для роботи на уроках. Приходить в одному і тому ж одязі, який не відповідає даному сезону року. Полюбляє брати чужі речі: гроші, телефони. Вдома харчується недостатньо. Батьки не беруть участі у вихованні дитини: не відвідують батьківські збори, не цікавляться на що треба звернути увагу під час виконання завдань. На телефонні дзвінки учителя мама не відповідає (а.с.25). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Великобурлуцької селищної ради [PERSON] являється жителькою [ADDRESS] . Склад сім`ї станом на 05 листопада 2020 року: син - [PERSON] , 2010 року народження, мати - [PERSON] , 1959 року народження, брат [PERSON] , 1978 року народження (а.с.29). У письмових поясненнях від 01 лютого 2019 року, від 23 липня 2019 року, від 23 липня 2019 року, від 05 вересня 2019 року, від 09 вересня 2020 року написаних власноруч [PERSON] вбачається, що остання зловживає алкогольними напоями, обіцяла пройти лікування від алкогольної залежності (а.с.33-37). Відповідно до листа директора Великобурлуцького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13 листопада 2020 року № 430 сім`я [PERSON] перебуває на обліку Великобурлуцького районного центру соціальних служб для сім`ї як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з 28 березня 2013 року через алкогольну залежність матері, низький батьківський потенціал та антисанітарійний стан житла. [PERSON] за весь період чотири рази перебувала під соціальним супроводом, в ході роботи були надані послуги консультування щодо лікування від алкогольної залежності, працевлаштуванню, раціонального використання коштів, відповідального батьківства. Протягом 2020 року було здійснено 7 відвідувань сім`ї та обстежено житлово-побутові умови. Кожного тижня проводились бесіди стосовно впливу спиртних напоїв на здоров`я, надавались рекомендації щодо ведення побуту, виховання дитини та пошук роботи. В 2013, 2014 та 2018 роках за результатами роботи з сім`єю, наслідки СЖО було мінімізовано. [PERSON] дотримувалась порад та виконувала рекомендації. За 2020 рік в ході роботи [PERSON] ігнорувала всі рекомендації та поради, ухилялась від виконання батьківських обов`язків як наслідки СЖО не мінімізовано (а.с.38). Згідно з листом т.в.о. начальника Великобурлуцького відділу поліції Вовчанського відділу поліції ГУ НП в Харківській області [PERSON] двічі притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме 27 листопада 2019 року за ч.1 ст.178 КУпАП (поява в громадському місці у нетверезому стані) та 10 грудня 2019 року за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дитини) (а.с.39-41). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 20 січня 2010 року, від 29 березня 2011 року з розпискою, від 13 травня 2016 року, від 17 листопада 2015 року, від 22 липня 2019 року, від 05 вересня 2019 року, від 15 січня 2020 року після відвідування сім`ї, проведених бесід та попереджень ситуація змінювалася на краще, але не надовго. [PERSON] залишала роботу, знову починала зловживати алкогольні напої, в будинку не прибиралося, дитина залишалася без догляду, про що свідчать її письмові пояснення. Матері неодноразово надавались консультації і рекомендації, роз`яснювались права і обов`язки батьків по вихованню дітей та відповідальність за їх невиконання (а.с.42-49). Як вбачається з довідки - попередження [PERSON] письмово попереджалася про можливість позбавлення батьківських прав (а.с.50). Відповідно до листа КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 18 листопада 2020 року № 01-15/124, за час перебування [PERSON] у закладах мати жодного разу не відвідала дитину, ніяким чином не виявила свого бажання поспілкуватися з ним чи отримати будь-яку інформацію про стан його здоров`я, розвиток, умови та перебування та догляду за дитиною. Ніколи не передавала одягу, гостинців чи подарунків [PERSON] (а.с.51). Великобурлуцька районна державна адміністрація у своєму висновку вказала про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, зазначивши, що остання не забезпечує необхідного дитині харчування та медичного забезпечення; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його розвитку; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі та поведінки; не створює умов для отримання ним освіти (а.с.09-10). Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Пунктом 1 ст.27 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. П.2 ч.1 ст.164 СК України встановлено, що батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач не надала відзиву на позовну заяву та доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, навіть не з`явилася в судові засідання для участі в розгляді справи, хоча належним чином повідомлялася, що свідчить про байдужість щодо вирішення долі її дитини. Заяв та клопотань від [PERSON] на адресу суд не надходило. Судом встановлено, що [PERSON] продовж тривалого часу свідомо нехтувала своїми обов`язками по вихованню та матеріальному забезпеченню своєї дитини, не піклувалася про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків, що є підставою, відповідно до ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав. За положеннями ч.2 ст.165 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали цивільної справи, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи майновий стан відповідачки, яка на даний час ніде не працює, але є працездатною особою, враховуючи також умови її життя, суд вирішив позов в частині стягнення аліментів задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 22 грудня 2020 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідно до ч.3 ст.193 СК України аліменти належить перераховувати на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України. За приписами ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі по 1 816 грн 00 к. (908 грн 00 к. + 908 грн 00 к.), виходячи з того, що задовольняється як вимога про позбавлення батьківських прав, так і вимога про стягнення аліментів.

Outcome: partial