Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, 13 березя 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, з квітня 2016 року сторони проживають окремо, між ними немає взаємної довіри, поваги та любові, що є підставою, як вважає Позивач, для розірвання шлюбу. Також позивач зазначила, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця. Крім того, Позивач, звертаючи увагу на те, що вона не працює, оскільки вимушена самостійно займатися вихованням дитини, просила суд стягнути з Відповідача також аліменти і на її утримання до досягнення дитиною трьох років в сумі 1500 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовною вимогою про розірвання шлюбу погодився, щодо розміру аліментів, просив присудити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця, відмовивши Позивачу у стягненні аліментів на її утримання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 березня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.03.2015, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'ягського РУЮ у м. Києві (а.с. 5), від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 серпня 2015 року (а.с. 6). З пояснень сторін вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. Встановлено, що син проживає разом з Позивачем, порядок участі батька у матеріальному забезпеченні дитини між сторонами не погоджено. Відповідач офіційно не працевлаштований, інших платежів аліментного характеру не має. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що суд не має відомостей про офіційне працевлаштування Відповідача, доходи його є мінливими та нерегулярними, а сам він заперечує наявність у нього можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в сумі 1500 гривень. Згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд не має відомостей про те, що матеріальний стан Відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини в сумі 1500 гривень. Відтак, суд вважає можливим, з огляду на обставини справи у їх сукупності, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] до досягнення її дитиною трьох років в сумі 500 гривень. Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial