Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

В вересні 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає,що [INFO] помер її батько [PERSON] ,який з 2015 р.перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина з законом,до складу якої входить недоотримана пенсія,оформленя [PERSON] у Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м .Запоріжжя. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею [PERSON] першої черги за законом,протягом встановленого строку на прийняття спадщини,який закінчився 18.02.2019 р.,позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька через поважні причини,оскільки знаходилась на лікуванні та зазнала оперативного втручання ,за відсутності роботи на тимчасово окупованій території не мала коштів на вирішення питання оформлення спадщини,лише у липні 2019 р. змогла виїхати на підконтрольну державі Україна територію та отримати свідоцтво про смерть батька. Посилаючись на те,що інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні,строк на прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин,від спадщини вона не відмовлялася,просить суд на підставі ст.1272 ч.3 ЦК України визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] ,який помер [INFO] Провадження у справі відкрито ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.09.2019 р. Відповідно до ст.274 ЦПК України,справа розглянута в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач не з`явився,надав письмову заяву про розгляд справи без його участі,підтримав вимоги позову у повному обсязі. В підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився,надав письмову заяву про відсутність заперечень проти позову та розгляд справи без його присутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши заяви сторін по суті справи, надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що [INFO] помер [PERSON] ,по що надана копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] ви виданого 06.08.2019 р.Докучаєвським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Згідно довідки від 03.05.2016 р.№ 2302025226, [PERSON] ,мешканець м.Какіївка Донецької області,перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS] ,отримував пенсію у Шевченківському відділі обслуговування громадян м.Запоріжжя,станом на час його смерті розмір недоотриманої пенсії становить 7\~918 гр.83 коп.(в межах строку три роки до дня звернення). Позивачка [PERSON] є донькою померлого,про що надано копія свідоцтва про народження. Після смерті [PERSON] з [INFO] р.відкрилася спадщина за законом,заповіту [PERSON] не складав. Як встановлено ст.1269,1270 ЦК України,спадкоємець,який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем,повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом строку шість місяців,який починається з часу відкриття спадщини. З інформації,яка була надана суду П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою(за місцем відкриття спадщини) встановлено,що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась,відтак,позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, спадкоємцю,який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин,суд може визначити додатковий строк,достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Верховний Суд України в п.24 Постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини суд досліджує поважність причин його пропуску,при цьому необхідно виходити з того,що поважними є причини,пов`язані з об`єктивними,непереборними,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач в якості обгрунтування поважності причин пропуску строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] посилалася на те,що до часу смерті батька вона змушена була звільнитись з роботи для здійснення за ним догляду,тому протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не мала коштів на вирішення питань оформлення спадщини,а з листопада 2018 р.кілька разів знаходилась на стаціонарному лікуванні,зазнала операційного втручання,проходила реабілітацію,лише після цього у липні 2019 р.змогла розпочати процедуру оформлення необхідних для спадкування документів. Приймаючи рішення на користь позивача,суд виходить з того,що найбільш трагічні для людини події її життя пов`язані із втратою близьких людей. Інша людина своєю присутністю в житті або відсутністю в ній здатна викликати сильний біль. Смерть сприймається деколи як абстрактний факт, людина ніби знає, що вона повинна прийти, але не приймаємо її\~. Саме тому для більшості людей будь-яка подія, яка робить замах на віру у власне безсмертя, переростає в кризу, навіть якщо загрози прямої небезпеки для них немає. Саме тому, щоб змиритися з втратою близької, рідної людини для багатьох необхідно не лише час, але й дружня, родинна підтримка, а також кваліфікована допомога фахівця. Почуття втрати\~\~це глибоке та сильне страждання, викликане втратою близької людини.Емоційна ре\-акція на втрату характеризується як поєднання душевного болю, смутку, гніву, безпорадності, почуття вини і розпачу\~. Тобто втрата близької людини завжди пов`язана з втратою визначеності меж свого власного психологічного простору. Відтак,втрата близької люди,яка є постійною (смерть)та реальною,відсутність коштів у позивачки як непрацюючої особи,необхідність виїзду з тимчасово окупованої території для вирішення процедурних питань дійсно перешкодили позивачеві у встановлений строк прийняти спадщину після смерті батька. Також з матеріалів справи видно,що позивачка протягом 2018-2019 р.кілька разів хворіла. Таким чином,позивачка підтвердила достатніми достовірними переконливими доказами,які нічим не спростовані,що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини вона,з незалежних від її волі об`єктивних непереборних причин не мала реальної можливості вчинити дії,спрямовані на прийняття спадщини після смерті батька. Враховуючи наведене, звернення позивача до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є передбаченим законом способом захисту цивільного права відповідно до ст. 16 ЦК України,а вимоги позову грунтуються на законі та підтверджені доказами,тому підлягають задоволенню. Додатковий строк ,який визначається позивачу, з урахуванням обставин справи, проживання позивача не за місцем відкриття спадщини,має становити три місяці,що на думку суду є достатнім для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 16,1261,1270,1272 ч.3 ЦК України,ст. ст.12,13,76,81,141,ч.3 ст.200,223,258,259,263,265,353,355 ЦПК України,суд -

Outcome: approved