Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що за ухвалою про затвердження мирової угоди від 29 липня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 346 грн. щомісячно. Аліменти визначенні за ухвалою суду є недостатніми для забезпечення гармонійного розвитку дочки [PERSON], [INFO] а тому просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожитого мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник позивачки за договором про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимоги підтримала частково, не заперечувала проти стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожитого мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.9), яка проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, шлюб між сторонами розірвано, відповідач проживає окремо від дитини. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2009 року про затвердження мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 346 грн. щомісячно, на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 27 квітня 2009 року та до повноліття дитини (а.с.10), про що 10 серпня 2009 року позивачка отримала виконавчий лист (а.с.11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З часу ухвалення Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ухвали про затвердження мирової угоди від 29 липня 2009 року про стягнення аліментів на дитину змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо обовязку утримувати дитину, та приймає до уваги те, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], а тому з огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 704,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved