Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення\~кредитної заборгованості\~за кредитним\~договором№ б\\н від 30.11.2009 року , відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 250,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду без повідомлення (виклику) сторін. Сторони у судове засідання не викликалися, але були повідомлені про дату та час розгляду справи. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З матеріалів\~справи встановлено,\~що 30\~листопада 2009\~року між\~АТ КБ\~«ПриватБанк» і\~відповідачем [PERSON] \~у простій\~письмовій формі\~укладено кредитний\~договір,\~шляхом підписання\~заяви №\~б\\н\~від 30.11.2009\~року ,\~відповідно до\~якого [PERSON] \~отримав кредит\~у розмірі\~250,00\~грн \~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 26.09.2019 року становила в сумі 19522,62 грн., яка складається із: 249,11 грн. - заборгованості за кредитом, 13311,06 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4556,61 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: а саме 500 грн. штрафу (фіксована частина), 905,84 грн. - штрафу (процентна складова). Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» від\~23\~лютого 2006\~року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому,\~в порядку\~цивільного судочинства,\~виходячи із\~його загальних\~засад про\~неприпустимість свавільного\~втручання у\~сферу особистого\~життя людини;\~судовий захист\~цивільного права\~та інтересу;\~справедливість,\~добросовісність та\~розумність,\~перш за\~все регулюються\~особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 ст.15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ст.ст. 509, 525-526, 598, 610, 611, 622\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки. При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі. Вказане стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За правилами ч.1 ст.1049 і ст.1050\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. За змістом ст.611\~ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено з матеріалів справи, що № 30 листопада 2009 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б\\н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 250,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язання належним чином не виконував. Згідно наданого розрахунку заборгованості станом на 26.09.2019 року становила в сумі 19522,62 грн., яка складається із: 249,11 грн. - заборгованості за кредитом, 13311,06 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4556,61 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: а саме 500 грн. штрафу (фіксована частина), 905,84 грн. - штрафу (процентна складова). Суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором від 30.11.2009 р. в сумі 14966,01 грн., яка складається із: 249,11 грн. - заборгованості за кредитом, 13311,06 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафів відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: а саме 500 грн. штрафу (фіксована частина), 905,84 грн. - штрафу (процентна складова). При цьому, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що Банком нарахована заборгованість за пенею і комісією в розмірі 4556,61 грн. Проте, Умовами і правилами надання банківських послуг не передбачено можливості нарахування на суму заборгованості пені і комісії. Згідно п.2.1.1.12.8 Умов банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Пам`яткою Клієнта/ Довідкою про умови кредитування, Тарифами банка, проте позивачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б обґрунтованість розмірів нарахованої суми комісії, а також не надано доказів призначення такої комісії, тобто, за які саме послуги вона має бути сплачена. Згідно правової позиції ВС України у справ і№ 6-1746цс16 положення пунктів 22, 23 статті 1,статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку, що в стягненні з [PERSON] нарахованої суми пені і комісії слід відмовити, оскільки умовами і правилами надання банківських послуг не передбачено можливості нарахування на суму заборгованості пені і комісії. Зважаючи на вищевикладене, стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає заборгованість за договором № б\\н від 30.11.2009 р. в сумі 14966,01 грн., яка складається із: 249,11 грн. - заборгованості за кредитом, 13311,06 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафів відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: а саме 500 грн. штрафу (фіксована частина), 905, 84 грн. - штрафу (процентна складова). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1472 грн. 64 коп.

Outcome: partial