Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Виклад позиції позивача: У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення частки заборгованості на утримання майна. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилалався на те, що власниками квартири [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , яким належить по Ѕ зазначеної квартини на підставі договору купівлі-продажу № 114719 та рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2015 року. Зазначав, що позивачем власними силами та за власний рахунок було придбано та встановлено у квартирні №40 вікно вартістю 7465 грн та радіатор вартістю 1969,80 грн. Враховуючи, що відповідач не бажає добровільно нести витрати, просить суд стягнути 4717,40 грн на свою користь понесені витрати, як співвласник майна. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 19.03.2021 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Ухвалою суду від 19.03.2021 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено. 25.03.2021 року на адресу суду надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.05.2021, 18.06.2021 року продовжено строк розгляду цивільної справи. Відповідач повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та через розміщення оголошення на сайті суду , відзиву не подав. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 21.05.1999 року покупцями квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 04.12.2015 року, було визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Позивачем було здійснено витрати на утримання спільного майна за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження факту здійснення ремонту вищевказаної квартири, позивачем надано наступні докази: договір № 6/8 від 30.08.2020 року, відповідно до якого ФОП [PERSON] «Продавець» з одного боку та [PERSON] , «Замовник» з іншого боку, уклали договір про виготовленні виробу, за раніше погодженій вартості та конфігурації. Вартість складає 7465 грн. Відповідно до акту прийому передачі до договору № 6/8 від 30.08.2021 року, залишок суми до сплати складає 2265 грн. товарні чеки від 30.08.2021 на суму 5200 грн, 08.09.2021 на суму 2265 грн, видаткова накладна від 09.09.2017 року на суму 2883,25 грн, за плитку та радіатор біметалевий та чек 09.09.2017 року на сплачену суму 2883,25. Оцінка суду Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Право приватної власності на житло можуть мати декілька власників, при цьому зберігається єдність об`єкта і не виникає колективного суб`єкта, а встановлюється множинність суб`єктів співвласників житлового будинку. Спільна власність на житло виникає на підставі цивільно-правових договорів, рішення суду, отримання спадщини, приватизації, набуття права власності на житло під час шлюбу, і може бути спільною сумісною або частковою власністю. При спільній власності на житло право власності належить всім суб`єктам в сукупності, тобто окрема особа не може самостійно розпоряджатись своєю частиною, а користування відбувається за домовленістю між співвласниками (ст. 358 ЦК України). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до відповідача щодо необхідності проведення ремонту спірної квартири. Отже, у зв`язку з тим, що кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обов`язок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками. Так як позивач не отримав згоди іншого співвласника відповідача на покращення (поліпшення) спільного майна - квартири, а здійснив даний ремонт на свій ризик, не навів доказів, що квартира потребувала поліпшення, з метою недопущення її руйнації або неможливістю проживання, користування та інше, то він не має права вимоги від іншого співвласника на відшкодування частини понесених ним витрат на ремонт домоволодіння. Ураховуючи, що кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обов`язок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд приходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, у зв`язку з не доведенням факт звернення до відповідача з пропозиціями щодо ремонту квартири. У зв`язку з цим згідно ст. 141 ЦПК України не підлягають й стягненню з відповідача всі витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed