Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]. Спадщину за законом після його смерті по 1/6 частці прийняли дружина спадкодавця [PERSON] та син [PERSON], який [INFO] року помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку спадкового майна. Він як спадкоємець за законом 5 черги спадщину прийняв своєчасно. Але оскільки спадкодавець не отримав при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу в його відсутності. Представник третьої особи без самостійних вимог ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду із заявою, в якій повідомив про відсутність кредитної заборгованості спадкодавця [PERSON] та просив справу розглянути у його відсутності. Третя особа без самостійних вимог [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилась без поважних для суду причин. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району № 1187 від 04 вересня 2017 року станом на 1990-1991 року домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали троє осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/3 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1961 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Ванчиковецькій сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина 1/3 частку домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 04 травня 1960 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був чоловіком [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04 травня 1960 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був його батьком. Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги по 1/6 частці домоволодіння прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується довідкою Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району № 1188 від 04 вересня 2017 року та матеріалами спадкової справи. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння, а саме на його 1/3 частку домоволодіння як члена колишнього колгоспного двору та на 1/6 частку, успадковану після смерті батька [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняли двоюрідний брат спадкодавця [PERSON] як спадкоємець за законом третьої черги спадкування за правом представлення та двоюрідний племінник спадкодавця [PERSON] як спадкоємець за законом п'ятої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. 25 квітня 2017 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] уклали договір про зміну черговості одержання права на спадкування, відповідно до якого [PERSON] набув право на спадкування майна [PERSON] разом із спадкоємцем третьої черги за правом представлення [PERSON] та їхні частки у спадщині є рівними та складають по 1/2 частці майна [PERSON]. Крім цього, 25 квітня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір про розподіл спадщини після смерті [PERSON], відповідно до якого право на спадщину на домоволодіння по [ADDRESS] переходить до [PERSON]. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавця [PERSON] та відсутністю за ним зареєстрованих належним чином правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Слід зазначити, що 27 жовтня 2014 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON], яка на час звернення була неповнолітньою, зазначивши, що вона є донькою спадкодавця. В той же час, [PERSON] не подала належних документів, підтверджуючих її родині стосунки із спадкодавцем [PERSON], а з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про її народження № 00015725386 від 21 серпня 2015 року вбачається, що запис відомостей про батька проводився за вказівкою матері відповідно до ст. 135 СК України. За вказаних обставин, із урахуванням тих документів, які були подані [PERSON] нотаріусу при зверненні із заявою про прийняття спадщини, вона не входить до кола спадкоємців після смерті [PERSON]. Враховуючи, що позивач спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] прийняв своєчасно та відповідно до договору про розподіл спадщини до нього перейшло право на спадкове домоволодіння, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку із чим, право власності на 1/2 частку спадкового домоволодіння слід визнати за позивачем. На підставі ст.ст. 328, 1222, 1223, 1258, 1259, 1261, 1263, 1265-1270 ЦК України, суд

Outcome: approved