Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

В грудні 2015р. позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 46070,96 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 липня 2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 500953795 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого останньому було надано кредит на суму 29797,08 грн. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 29 жовтня 2015р. сума заборгованості за кредитом становить 29797,08 грн.; за відсотками - 5426,48 грн.; комісією - 8447,4 грн.; штраф - 2400,0 грн. Сторона позивача клопотала про проведення розгляду справи за відсутності їх уповноваженого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалась у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явилась, про поважність причин неявки суду не повідомила та не просила розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направила, заперечення проти позову не подавала. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 28 липня 2014р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит на суму 29797,08 грн. під 15,99 % річних, строком погашення до 29 липня 2019р. (п.п. 2.1-2.3 Розділу № 1 кредитного договору). Відповідно до п. 2.8 Розділу № 1 кредитного договору комісійна винагорода банку складає 1,29 % від суми кредиту за період з першого місяця користування кредитом по 60-й місяць користування, при цьому сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом, відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною. Згідно положень п. 13 Розділу № 2 кредитного договору, відповідачка зобов'язувалась повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування, та/або комісії, якщо сплата комісії передбачена Розділом № 1 цього договору та/чи інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором. У разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором відповідачка зобов'язувалась сплатити банку штраф у розмірі 50,0 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, у випадку, якщо прострочення платежу триває п'ять і більше календарних днів, додаткового до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, відповідачка зобов'язувалась сплатити банку штраф у розмірі 150,0 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Згідно із розрахунком заборгованість за кредитним договором станом на 29 жовтня 2015р. сума заборгованості за кредитом становить 29797,08 грн.; за відсотками - 5426,48 грн.; комісія - 8447,4 грн., штраф - 2400,0 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості у розмірі 46070,96 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1218,0 грн.

Outcome: approved