Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнає. Справу розглянути за його відсутності , є майновий спір , який буде вирішувати окремим позовом , тому він і не ішов в ЗАГС , спільно не проживають з 11 березня 2014 року, дітей спільних не мають. а.с. 14. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу вказуючи, що 06.11.2009 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем, від шлюбу дітей не мають, і подружні відносини вони припинили, спільне господарство не ведуть з березня 2014 року. Причина в тому, що в сім'ї в них не було порозуміння, мають різні погляди на життя. Миритися не бажає. Вважає що їх сім'я розпалась і просить їх шлюб припинити шляхом розірвання. Майновий спір відсутній. Понесені нею витрати по справі в виді сплати судового збору просить віднести на її рахунок. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач свої позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути за її відсутності письмовим провадженням , про що надана відповідна заява а.с. 17 . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2009 року який зареєстровано Довгинцівським відділом реєстрації актів громадянського стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 601. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Так позивач подала в суд позов про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 СК України . Згідно ч.2 ст. 112 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Судом встановлено що подружжя спільно не проживає з березня 2014 року, примирення сторони не досягли , і на розлученні сторони наполягають . Тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову, відсутність неповнолітніх дітей, встановив при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, в зв'язку з чим суд приходить до висновку що позов слід задовольнити. Понесені позивачем витрати по справі в вигляді судового збору віднести на її рахунок. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище . Позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved