Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 27.11.2007року між позивачем та Відповідачем по справі був укладений кредитний договір № 021, згідно якого позивач надав Відповідачу грошові кошти в сумі 11\~300 гривен, зі сплатою 22 % річних, з кінцевим терміном повернення 26.11.2009 року (а.с. 29). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит Відповідачу в сумі 11\~300 гривен, але Відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання за кредитним договором не виконав. У звязку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість Відповідача, відповідно до\~розрахунку заборгованості\~відповідач має\~перед позивачем\~заборгованість за\~кредитом станом\~на 19.04.2011\~року в\~сумі 22\~122,53\~грн.,\~з яких:\~основна судна\~заборгованість \~9\~353,59\~грн.;\~непогашені відсотки\~ 5\~401,04\~грн.,\~пеня по\~простроченій заборгованості\~за кредитом\~ 1\~579,06\~грн.,\~пеня за\~несплачені відсотки\~ 679,48\~грн.,\~штраф відповідно\~до п.\~5,2\~договору \~5\~109,44\~грн.(а.с. 27 - 28) Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Представник відповідача надав заяву про застосування строку позовної давності. У судовому засіданні представник позивача заперечував проти застосування строку давності, оскільки згідно п. 1.2 договору про надання споживчого кредиту кінцевим строком повернення кредиту, визначеному відповідно до п. 1.1 кредитного договору є 26.11.2009 рік, тому вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущено. Суд зазначає, що дійсно згідно п. 1.2 договору про надання споживчого кредиту кінцевим строком повернення кредиту, визначеному відповідно до п. 1.1 кредитного договору є 26.11.2009 рік. Незважаючи на те, що по даній справі неможливо встановити точну дату звернення позивача до суду, але враховуючи, що заочне рішення Краматорського міського суду по справі було ухвалено 02.08.2011 року, що свідчить про те, що позивач своєчасно звернувся з позовними вимогами до суду в межах загальної позовної давності. За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності. З\~огляду на\~викладене,\~суд,\~вважає,\~що вимоги\~позивача підлягають\~ задоволенню\~та з\~ відповідача\~необхідно стягнути\~на користь\~позивача заборгованість\~у сумі\~22122,53\~грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, які були понесені позивачем при зверненні з позовом до суду у розмірі 221,23 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved