Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

В грудні 2017 року Краснокутська районна державна адміністрація Харківської області \~ \~ \~ \~( далі Краснокутська РДА) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення договору оренди землі ,шляхом його розірвання. В позові голова Краснокутської РДА вказав , що за [PERSON] ,на підставі судового рішення , в порядку спадкування ,визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Качалівської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0219409 . Розпорядженням голови Краснокутської РДА №505 від 11.10.2016 р., [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою для подальшого надання у власність земельної ділянки №243. В грудні 2017 року до Краснокутської РДА з заявою звернувся [PERSON] ,який просив припинити договір оренди землі від 08.04.2014 року на земельну ділянку № 243 площею 3,8243 га ріллі ,яка є не витребуваною земельною часткою (паєм) ,що знаходиться на території Качалівської сільської ради , укладений між Краснокутською РДА та [PERSON] , оскільки йому в січні 2017 року відмовлено державним кадастровим реєстратором у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру , так як існує зареєстрований 12.10.2016 року договір оренди землі на спірну земельну ділянку. Краснокутська РДА просить припинити договір оренди землі , шляхом його розірвання , укладений між Краснокутською РДА та [PERSON] від 26.09.2014 року та стягнути сплачений судовий збір. У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Краснокутської РДА про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Краснокутської РДА . В позові [PERSON] вказав , що розпорядженням голови Краснокутської РДА № 505 від 11.10.2016 року, [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення між земельної ділянки в натурі ( на місцевості) . Замовником документації із землеустрою є [PERSON] , що на думку позивача, суперечить ст.26 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року № 858 , оскільки він не є власником земельної ділянки . На думку позивача за зустрічним позовом , Краснокутська РДА у своєму розпорядженні не посилається на правові підстави про надання дозволу [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою. Кір того , на думку позивача за зустрічним позовом , голова РДА в розпорядженні не може посилатися на ст.17,22,81,118,121 ЗК України. Просив визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Краснокутської РДА № 505 від 11.10.2016 року та стягнути сплачений судовий збір. У судовому засіданні представник позивача підтримав первісний позов , просить задовольнити , у задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача проти первісного позову заперечував , просив відмовити , а зустрічний позов підтримав , просить задовольнити. Представник третьої особи та третя особа підтримав первісний позов , просить задовольнити, в зустрічних позовних вимогах просять відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази по справі , дійшов до наступних висновків. Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про оренду землі»\~відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються\~ЗК України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до положень\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі\~статтею 13 цього Закону\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статей\~18,\~20 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Положеннями\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Разом з тим, згідно із частиною другою\~статті 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 1\~статті 15 Закону України «Про оренду землі»\~(у редакції, яка була чинною на момент виникнення договірних правовідносин) встановлені істотні умови, досягнення згоди з яких є обов»язковим для укладення договорів оренди землі: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки\~виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Виникнення права на земельну ділянку з моменту його реєстрації встановлює і Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Цей закон визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З 1 січня 2013 року почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачена викладеним у новій редакції Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 952-IV від 1 липня 2004 року. Щодо первісного позову Краснокутської РДА про припинення дії договору оренди землі, шляхом його розірвання, суд зазначає наступне. Відповідно до розпорядження Краснокутської РДА № 126 від 07.04.2014 року [PERSON] надано в оренду земельні ділянки загальною площею 303,2776 га ріллі на території Качалівської сільської ради терміном на 49 років для ведення фермерського господарства за рахунок не витребуваних громадянами земельних часток (паїв) за межами населених пунктів на території Качалівської сільської ради . Договором оренди землі від 08.04.2014 року № 29/14 підтверджується , що між Краснокутською РДА ,в особі голови райдержадміністрації [PERSON], та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,8243 га ріллі, не витребуваної земельної частки (паю) ,кадастровий номер : 6323581700:04:001:0023 . Договір зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області №746 від 26.09.2014 року у відповідності із порядком реєстрації договір оренди земельної частки(паю) , затверджений постановою КМУ №119 від 24.01.2000 року. Відповідно до п.8 вище вказаного договору оренди землі зазначено, що договір укладено на 49 років або до моменту витребування земельної ділянки її власником. Пунктом 34 договору оренди землі передбачено , що договір припиняється також в інших випадках ,передбачених законом . Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації ,що передбачено п.41 договору. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 16.10.2016 року , вбачається , що державна реєстрація вказаного договору оренди землі від 08.04.2014 року відбулася 12.10.2016 року. Відповідно до акту прийому-передачі об»єкта оренди від 08.04.2014 року , орендодавець передав земельну ділянку орендарю , а актом від 08.04.2014 року визначенні межі земельної ділянки № 243 в натурі. Рішенням Краснокутського районного суду від 12.05.2016 року за [PERSON] в порядку спадкування визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,3 умовних кадастрових гектара .Рішення набрало законної сили. Розпорядженням Краснокутської РДА № 505 від 11.10.2016 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою для подальшого надання у власність земельної ділянки №243. Згідно рішення державного кадастрового реєстратора №РВ-6300741212017 від 06.01.2017 р. , [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру , оскільки 12.10.2016 року відбулася державна реєстрація договору оренди землі на спірну земельну ділянку. Довідка Качалівської сільської ради від 14.12.2017 року свідчить про те, що земельна ділянка №243 із земельного реформованого КСП АФ « Мурафська» на території Качалівської сільської ради при жеребкуванні виділена не була . Земельна ділянка №243 виділена [PERSON] із не витребуваних часток (паїв) на підставі рішення суду від 12.05.2016 року. В клопотанні Качалівської сільської ради від 07.02.2017 року порушується питання про надання дозволу [PERSON] на виділення в натурі земельної частки (паю) , номер земельної ділянки 243. В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до голови Краснокутської РДА з заявою про розірвання договору оренди землі між Краснокутською РДА та [PERSON] Краснокутською РДА в позасудовому порядку ініціювалося питання про припинення договору оренди землі , про що [PERSON] направлялися відповідні листи, однак вказане питання не вирішено. \~ \~ \~Таким чином,\~укладений договір\~оренди землі\~ №29/14\~від 08.04.2014\~р.\~ між\~ Краснокутською\~РДА та\~ [PERSON]\~,\~набув чинності\~з моменту\~його державної\~реєстрації,\~а саме:\~12.10.2016\~ року,\~ після\~ того\~як розпорядженням\~голови Краснокутської\~РДА №\~505\~ від\~11.10.2016\~року,\~ [PERSON]\~надано дозвіл\~ на\~розробку \~технічної документації\~ із\~землеустрою \~щодо встановлення\~ (відновлення\~між земельної\~ділянки \~в натурі\~ (\~на місцевості). Тобто на момент надання дозволу [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою для подальшого надання у власність земельної ділянки №243, вказана земельна ділянка у власності не перебувала та право оренди на вказану земельну ділянку зареєстровано не було. Суд вважає , що договір оренди землі укладений між Краснокутської РДА та [PERSON] підлягає припиненню, шляхом його розірвання , оскільки строк дії договору закінчується до моменту витребування земельної ділянки її власником. Відносно зустрічного позову [PERSON] про визнання незаконним розпорядження голови Краснокутської РДА №505 від 11.10.2016 року суд зазначає наступне. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи мiсцевого самоврядування, їх посадовi особи зобов'язанi дiяти лише на пiдставi, в межах повноважень та у спосiб, що передбаченi Конституцiєю та законами України. Статтею 6 Закону України « Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.. Законом України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначені організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель ,що належать колективним сільськогосподарським підприємствам , на праві колективної власності. Відповідно до ст.3 вказаного Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до додатку Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР 18-00-00787 виданого КСП « Агрофірма Мурафська», в списку громадян - членів КСП ,які мають право на земельну частку (пай) під номером 587 рахується [PERSON] Як свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0219409 [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах у землі ,яка перебуває у колективній власності КСП « Агрофірма Мурафська». [PERSON] , на підставі рішенням Краснокутського районного суду від 12.05.2016 року , успадкував право на земельну частку (пай), що належить [PERSON] Статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов»язковим до виконання . Відповідно до ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Листом Державного агентства земельних ресурсів України від 14.05.2012 року № 7295/17/6-12 « Про надання роз»ясень» передбачено , що нерозподілені ( не витребувані) земельні ділянки - частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності. Розпорядженням голови Краснокутської РДА від 07.04.2014 року №126 « Про надання в оренду гр.[PERSON] земельних ділянок ріллі за межами населених пунктів на території Качалівської сільської ради було передано в оренду 303,2776 га ріллі на території Качалівської сільської ради терміном на 49 років для ведення фермерського господарства за рахунок не витребуваних громадянами земельних часток (паїв) за межами населених пунктів на території Качалівської сільської ради у тому числі земельна ділянка №243 , кадастровий номер : : 6323581700:04:001:0023. Тобто [PERSON] було надано в оренду саме не витребувані громадянами земельні частки (паї). Таким чином розпорядження Краснокутської РДА № 505 від 11.10.2016 року « Про надання дозволу [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою для подальшого надання у власність земельної ділянки №243» видане у законний спосіб , в межах повноважень наданих голові місцевої державної адміністрації , тому підстав для його скасування не має. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 5\~ст.81\~ЦПК України \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст.ст.77-80 ЦПК України\~докази мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності. З матеріалів справи вбачається, що позивачем за первісним позовом достатньо надано доказів на підтвердження позову , тому позов Краснокутської РДА підлягає задоволенню. Щодо зустрічного позову [PERSON] під час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, та підтверджували би той факт, що розпорядження голови Краснокутської РДА видано з порушенням норм чинного законодавства , є недійсним та підлягає скасуванню. В зустрічному позові , на думку суду, слід відмовити. Крім того\~,\~під час\~ звернення\~до суду\~,\~позивачем \~за первісним\~ позовом\~ \~сплачено судовий\~збір у\~сумі \~2076,98\~грн.,який\~відповідно до\~ст.\~141\~ч.2\~п.1\~ЦПК України\~підлягають стягненню\~з відповідача.\~

Outcome: approved