overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що він позичив відповідачу згідно розписки від 07 березня 2014 року 1800 доларів США, які той мав повернути через шість місяців, однак свого зобовязання до цього часу не виконав. Позивач подав до суду заяву, де позов свій підтримав та просив провести розгляд справи у його відсутності. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно розписки від 07 березня 2014 року [PERSON] позичив [PERSON] 1800 доларів США, які останній мав повернути через шість місяців. Ці обставини підтверджуються розпискою [PERSON] від 07.03.2014 року. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав зобовязання з повернення коштів, а тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути кошти в сумі 1800 доларів США, що за курсом НБУ становить 23235,82 грн. Судові витрати розприділяються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 02 грудня 2012 року. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті батька відкрилась спадщина на майно, і він, як спадкоємець за заповітом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Позивач подав заяву, де позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача – Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району до суду не з’явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 02 грудня 2012 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,93 га., що розташована на території Вишнопільської сільської ради, у межах згідно Державного акту серії ХМ №053988 від 27 вересня 2004 року. Позивач, як спадкоємець за заповітом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про порядок і строки прийняття спадщини. Згідно повідомлення Старокостянтинівської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою - [PERSON] та зареєстрований виконкомом Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області 05.03.1994 року, актовий запис № 3. Позивач вказав, що шлюб з відповідачкою перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачкою підтримували сімейні стосунки до травня 2012 року, з того часу разом не проживають, оскільки відповідачка підтримувала стосунки з іншим чоловіком та створила іншу сім'ю, позивач мешкає окремо, спільного господарства не ведуть, спору з приводу розподілу майна не мають. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу направлялося судове доручення до Приморського районного суду міста Маріуполь Донецької області про допит [PERSON] в якості відповідачки. 07.11.2014 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов Протокол судового засідання, з якого вбачається, що відповідачка позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу на заперечує, згодна на розгляд справи у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.03.2010 року, шлюб зареєстровано виконкомом Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 3 (а.с.4), шлюб у сторін перший, в шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки подружжя тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 06 серпня 1983 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено актовий запис №126. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, зокрема через розходження поглядів на шлюб та сім»ю, в результаті чого припинили підтримувати шлюбні відносини, на даний час проживають окремо. Спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі і пояснив, що його довіритель заперечує проти примирення і не бажає зберігати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила надати можливість для примирення з позивачем. В судове засідання призначене на 23.04.2014 року відповідач не заявилася, надала заяву про відкладення розгляду справи на інший день, у зв'язку з перебуванням на лікарняному, проте суд визнає неявку відповідача без поважних причин, оскільки відповідно до листка непрацездатності відповідач перебувала на стаціонарному лікуванні з 07.04.2014 по 21.04.2014р., а тому постановляє рішення без участі відповідача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області 06 серпня 1983 року, актовий запис № 126 зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3). Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, намагання суду примирити сторони успіху не мали; строк, який надавався судом для примирення позитивних результатів не дав, примирення не відбулося, сторони продовжують проживати окремо, представник позивача в судовому засіданні 23.04.2014 року наполягав на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може; відповідач, заперечувала проти позову, проте вжиті нею заходи щодо примирення з позивачем позитивних результатів не дали. За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає його волі, а існування сім'ї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісті відсутньою. Посилаючись на обставини і підстави викладені в заяві заявник просив суд скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.10.2007 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, заявлені вимоги підтримує, та просить їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв. Суд згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених заявником вимог та в межах поданих доказів. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Ст. 45 ЦК України передбачено, що якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Судом достовірно встановлено що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.10.2007 року визнано [PERSON] безвісно відсутнім. Свою відсутність він пояснив тим, що у 2006 році поїхав на навчання у м. Калинівка, Вінницької області, де навчався 3 роки, після навчання повернувся додому, де і мешкав до 30.08.2014 року, після чого був призваний на військову службу до Збройних Сил України для участі в АТО. З врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає заяву обґрунтованою та таку, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності ряду правовстановлюючих документів з його пенсійної справи, яка знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області (далі - УПФУ). Вказував, що перебував на обліку в УПФУ як інвалід з дитинства, однак після втрати паспорта він його оформив заново за прізвищем батька [PERSON], хоча раніше у нього було прізвище [PERSON] і всі документи в пенсійній справі оформлені саме на це прізвище. Тому звернувшись до УПФУ для оформлення пенсії по втраті годувальника - батька він отримав роз'яснення про невідповідність прізвища у його паспорті та у документах, на підставі яких оформлялася пенсія. Посилаючись на положення ст. 256 ЦПК України та на те, що зазначена обставина позбавляє його права на належне пенсійне забезпечення, просив встановити факт належності йому наступних документів: - свідоцтва про народження серії [NUMBER], - висновку про настання інвалідності від 16 квітня 2014 року, - довідки ВМ-76 №? 144235, - трудової книжки [NUMBER], - довідки про заробіток для обчислення пенсії від 11 жовтня 2006 року № 21/5420УК, - атестату [NUMBER], - довідки від 24 жовтня 1979 року, - відомостей персоніфікованого обліку про заробітну плату за 2000 - 2006 роки. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явилися, надали заяви з прохання розглядати справу без їх участі Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявник, згідно отриманого ним 23 травня 2014 року паспорту, в даний час має прізвище ім'я та по батькові [PERSON], [INFO]. Однак за попереднім паспортом, оформленим на його ім'я 29 червня 1999 року, він мав прізвище [PERSON]. На це ж ім'я і були оформлені всі його особисті документи, в тому числі й документи у пенсійній справі, яка зберігається в УПФУ, де він перебував на обліку та отримував пенсію як інвалід з дитинства. Теперішнє написання його прізвища співпадає з прізвищем його батька та нарівні з іншими документами (наприклад свідоцтвом про народження) підтверджує їх родинні відносини. [INFO] його батько [PERSON] помер і у нього виникло право, яке він зібрався реалізувати щодо оформлення пенсійної допомоги по втраті годувальника. Втім, звернувшись до УПФУ він отримав роз'яснення, що його теперішнє прізвище не співпадає з прізвищем у документах на оформлення пенсії, оскільки всі ці документи оформлялися за попереднім паспортом, де його прізвище було записано як [PERSON]. Така невідповідність позбавляє його можливості отримувати пенсію і вирішити її в адміністративному порядку неможливо. В той же час, співпадання інформації в документах та в паспорті і в свідоцтві про народження заявника дає суду підстави зробити висновок, що вони були оформлені саме на нього, але за його прізвищем, зазначено у його попередньому паспорті. За таких встановлених обставин заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним і [PERSON], який помер [INFO] року. Зокрема просив встановити той факт, що він є племінником [PERSON] В обґрунтування вимог заявник посилався на обставини відмови державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав ненадання заявником документів на підтвердження родинних відносин. У судове заявник не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відомості про причини неявки матеріали справи не містять. Враховуючи, що для встановлення факту немає потреби в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00014506533 від 26.09.2014 року батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Зі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] її батьками є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Зі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] слідує, що його батьками є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Отже, з наведеного слідує, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою. За такого, заявник є племінником [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 5) 18 вересня 2014 року державним нотаріусом постановлено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність документів на підтвердження родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] Таким чином, відсутність у заявника документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем, як його племінника, перешкоджає [PERSON] в оформленні спадкових прав. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 22204,42 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що з 19 червня 2001 року працював у ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан», а 03 березня 2014 року був звільнений за п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із ліквідацією підприємства, однак повного розрахунку по заробітній платі не отримав. Так, станом на день звільнення заборгованість по заробітній платі склала 14547,42 грн. В частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати позивач вмотивував, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені складає 7657,00 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 116 Кодексу України про працю при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач працював на ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» з 19 червня 2001 року та був звільнений 03 березня 2014 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із ліквідацією підприємства. Однак при звільненні позивач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не отримав повного розрахунку. Розрахунковим листком ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» за березень 2014 р. підтверджується наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі на час звільнення у сумі 14547,42 грн. (а.с.3). Разом з тим, встановивши несвоєчасність розрахунку по заробітній платі, суд вважає за можливе в порядку ст. 117 КЗпП стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі 7657,00 грн., яка виражають у середній заробітній платі. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача 22204,42 грн. заробітної плати, яка ним не була отримана за час своєї роботи. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 05 червня 2009 року у Корабельному Відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 191. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та поваги один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які проживають разом із відповідачкою. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна та проживання дитини відсутній. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся суд з позовом до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04 квітня 1997 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по провул. Садовий, 13 с. Калинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. Однак, не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на вищезазначений житловий будинок, який при житті [PERSON] не виготовлявся. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Сербинівської сільської ради до суду не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 04 квітня 1997 року померла [PERSON], якій належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по провул. Садовий, 13 с. Калинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 березня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що неможливо встановити право власності так як відсутній правовстановлюючий документ.

Outcome: approved