overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що у шлюбі з [PERSON] у них народилась донька [PERSON], [INFO], його записано батьком дитини. Позивач мав сумніви щодо свого батьківства, тому просив з'ясувати даний факт. У випадку встановлення того факту, що він не являється батьком [PERSON], [INFO] року просив виключити відомості про своє батьківство з актового запису про її народження №384 від 30.05.2005 року та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засіданні позивач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити та виключити з актового запису №384 від 30.05.2005 року про народження [PERSON] [INFO] зробленого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції відомості про батька [PERSON] та стягнути судові витрати, які складаються з витрат на проведення експертизи в сумі 5100 гривень та 229,41 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] року в с. Михайлівка Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що після смерті батька відкрилася спадщина, він оформив свої спадкові права, але не як син померлого, а як спадкоємець за заповітом. Оскільки в разі встановлення факту родинних відносин податок за переоформлення спадщини буде меншим ніж при спадкуванні за заповітом, заявник просить встановити такий факт, так як в свідоцтві про його народження з невідомих йому причин не вказано прізвища, імені та по батькові батька. В ході судового розгляду [PERSON] заявлені вимоги підтримав за обставин, наведених в заяві та пояснив, що його мати [PERSON] і [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в с Михайлівка, він з дитинства знав останнього як свого батька, а той ставився до нього як до свого сина. Представник Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, яка належним чином оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Представник Михайлівської сільської ради, яка була залучена судом до участі у справі як заінтересована особа і яка належним чином оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про визнання вимог заявника та про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши заявника, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, з 1966 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в с. Михайлівка Ярмолинецького району. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], проте у свідоцтві про народження останнього відсутній запис про батька. Факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] підтверджується поясненнями заявника, який був допитаний як свідок по даній справі, а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили обставини, що [PERSON] був батьком заявника, зазначивши, що мати заявника [PERSON] з 1966 року проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Крім того дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 12.10.2012 року, згідно якого він помер в с. Михайлівка Ярмолинецького району в віці 82 роки та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.06.1958 р. Також про існування родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] може свідчити заповіт останнього від 08.10.2012 року, посвідчений секретарем виконкому Михайлівської сільської ради, згідно якого [PERSON] все своє майно на випадок смерті заповів саме заявнику. [PERSON] прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом, що підтверджується даними спадкової справи № 65-2013, заведеної після смерті [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], що передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності його батькові [PERSON] сертифікату серії ЧВ № 009759 на право на земельну частку (пай) в агрофірмі «Дружба» виданого на підставі рішення Новоселицької райдержадміністрації від 09 червня 1997 року на ім'я [PERSON], посилаючись на те, що при видачі йому даного документу було допущено помилку, а саме, по -батькові його було записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Виправити дану помилку відділ земельних ресурсів Новоселицької РДА відмовився. Просив встановити факт належності його батькові [PERSON] сертифікату серії ЧВ № 009759 на право на земельну частку (пай) в агрофірмі «Дружба» виданого на підставі рішення Новоселицької райдержадміністрації від 09 червня 1997 року на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні заявник позов підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є лист Магалянської сільської ради про розгляд справи у відсутності представника. Проти встановлення даного факту не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи. Суд, вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 09 червня 1997 року на ім'я [PERSON] був виданий сертифікату серії ЧВ № 009759 на право на земельну частку (пай) в агрофірмі «Дружба» виданого на підставі рішення Новоселицької райдержадміністрації від 09 червня 1997 року. Даний документ належить [PERSON]. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про одруження, довідкою Магалянської сільської ради від 11 грудня 2013 року та іншими матеріалами справи. Установлення даного факту має юридичне значення. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином в судове засідання не з'явилися проте надали заяви в яких просили слухати справу у їх відсутність. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18.11.2006 року зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві шлюб, актовий запис № 2285. Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся з даним позовом, мотивуючи його тим, що згідно протоколу засідання спостережної ради ВАТ «Коломийський завод КРП» від 06 квітня 2001 року його було обрано головою спостережної ради. 10 січня 2006 року з ним було укладено контракт, згідно якого його заробітна плата встановлена в розмірі 2500 грн. на місяць. За період з моменту укладення контракту і по день звернення до суду відповідач не виплачував йому заробітну плату. Просив суд стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 10 січня 2009 року по 10 грудня 2013 року в розмірі 177 000 грн. В січні 2014 року позивач збільшив позовні вимоги. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з січня 2006 року по грудень 2013 року в сумі 237500,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовін вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача позов визнав повністю, згоден із сумою заборгованості по заробітній платі, однак вказав що немає можливості її виплатити у зв'язку з відсутністю коштів у підприємтсва. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю таких підстав. Відповідно до положень ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Однак, цих вимог закону адміністрація ПАТ «Коломийський завод КРП» не дотрималась. Встановлено, що [PERSON] працює на ПАТ «Коломийський завод КРП» згідно трудового контракту від 10 січня 2006 року головою спостережної ради. Згідно довідки № 10 від 13.01.2014 р. заборгованість ПАТ «Коломийський завод КРП» по заробітній платі [PERSON] з січня 2006 року по грудень 2013 року становить: 237500,00 грн. Відповідно до вимог ст.ст.79, 81, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.115 КЗпП України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати його таким, що втратив право на проживання в [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий квартирі [ADDRESS]. З березня 2012 року у цій квартирі був зареєстрований [PERSON], колишній чоловік її доньки, який не проживав у вказаній квартирі, однак залишається зареєстрованим у ній. Оскільки [PERSON] без поважних причин не проживає у належній позивачці квартирі і не бажає в добровільному порядку знятись з реєстрації у цій квартирі, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання житлом та зняти з реєстрації. Позивачка, в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів - в порядку ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом об'єктивно встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу з донькою позивача [PERSON] перебрався до своїх батьків, де проживає і на даний час. З березня 2012 року у цій квартирі був зареєстрований [PERSON], колишній чоловік її доньки, який не проживав у вказаній квартирі, однак залишається зареєстрованим у ній. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про право приватної власності на квартири [ADDRESS], довідкою, виданою Старокостянтинівським ЖЕКом від 05.12.2013 року № 039206 року про склад сім'ї [PERSON], актами обстеження квартири [ADDRESS] від 11.11.2013 року та від 16.11.2013 року, в яких зафіксовано, що [PERSON] у зазначеній квартирі не проживає. Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутній у квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому втратив право користування цим житлом. Відповідно до ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. При розподілі судових витрат, суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання її- [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільного сина - [PERSON] не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги з викладених у позові підстав та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Син сторін проживає з позивачем та перебуває на утриманні останньої. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] з 10 грудня 2013 року на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. На підставі ст. 84 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільного сина - [PERSON], [INFO], розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на період навчання сина, посилаючись на те, що останній навчається у ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей» та потребує матеріальної допомоги. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач подав суду заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 199 ч. 1 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1.при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], а також свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами серії [NUMBER]. Оскільки [PERSON] навчається у ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей» на денній формі навчання (довідка № 598 від 13.11.20132 року- а.с. 2) та потребує матеріальної допомоги, тому з [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25 грудня 2013 року, на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. На підставі ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, вказавши, що 13 квітня 2010 року шлюб між нею і відповідачем розірваний, син проживає з нею і виключно нею утримується, оскільки відповідач, який є батьком дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов'язаний утримувати дитину до повноліття. При цьому, позивач посилається на положення ст.ст. 180,182, 183, 191 СК України. В судове засідання позивач не з'явилась, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів і відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про визнання свого сина [PERSON], [INFO], недієздатним. В обґрунтування такої вимоги заявник вказала в заяві, що її син є інвалідом дитинства, перебуває на диспансерному обліку у психіатра. Він не ходив до школи, не пам'ятає що робить чи щойно зробив, він не здатний усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Для того щоб вона (заявник) могла захищати інтереси свого сина, який на даний час є повнолітнім, вона має бути над ним опікуном, що можливе лише при наявності судового рішення про визнання її сина недієздатним. А тому, вона звернулась в суд із даною заявою. В судовому засіданні заявник заяву підтримала. Представник виконкому Козятинської міської ради не заперечує щодо задоволення заяви. При цьому, підтримав подання про призначити заявника опікуном [PERSON]. Заслухавши пояснення заявника, представника виконкому Козятинської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити. Так, висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №42 від 17.02.2014 року підтверджено, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості, обумовленої органічним ураженням головного мозку (лісенцефалія, ретроцеребральна арахноїдальна кіста), ускладненої судомним синдромом. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. (а.с.30-33) Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. А тому, є всі підстави для визнання його недієздатним. Крім того, з метою захисту законних інтересів [PERSON], його опікуном необхідно призначити його матір - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 18 жовтня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON] Відповідач ухиляється від участі в утриманні дітей. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання кожної дитини у розмірі ? частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 18 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №11. Під час шлюбу, а саме [INFO], у них народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON] Діти проживають разом з позивачем. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтва про народження дітей (а.с.7,8) та копією довідки Кіровської сільської ради (а.с.9). У відповідності до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] приймає участь в утриманні малолітніх дітей. Тому з нього на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на їх утримання. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1. ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ «Гарантія» на посаді охоронника та отримує заробітну плату у розмірі 1280 гривень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження тяжкого матеріального становища, або того, що на його утриманні перебувають інші діти чи непрацездатні члени сім'ї. З огляду на ці обставини в сукупності суд вважає, що з [PERSON] належить стягувати на користь позивача аліменти на утримання кожної дитини у розмірі ? частки доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved