Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Виклад позиції позивача. Позивач, звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом мотивуючи його тим, що 15.12.2020 року о 10 год. 25 хв., на а/д Стрий-Знам`янка 441 км+883 м відповідач [PERSON] керував автомобілем марки «ВАЗ -21053» д/н [NUMBER] , та виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю позивача марки Фольксваген д/н [NUMBER] , чим допустив зіткнення. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 16.11ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Факт отримання механічних пошкоджень, як зазначає позивач підтверджується ремонтною калькуляцією від 22.12.2020 року. Постановою Немирівського районного суду Вінницької області, справа № 930/36/21, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. Визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в прибуток держави.Зазначена постанова набула законної сили. Діями [PERSON] відповідно до ремонтної калькуляції від 22.12.2020 року позивачу були завдані збитки в сумі 56 884, 38 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ -21053» д/н [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК Княжа Вієна Іншуас Груп , що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АР/0115119 від 06.06.2020 року. На підставі зазначеного страхового полісу [PERSON] нараховано і виплачено страхове відшкодування в розмірі 9 764 грн. Однак, залишилися невідшкодованими збитки, що позивач зазнав у результаті пошкодження належного йому транспортного засобу, у розмірі 47120, 38 грн. Зважаючи на те, що безпосереднім винуватцем ДТП, що призвело до пошкодження автомобіля позивача, є відповідач [PERSON] , тому він на думку [PERSON] повинен її відшкодувати. Крім зазначених збитків, позивач зазначає, що йому завдана також і моральна шкода,яка виражається у душевних стражданнях пережитих ним у зв`язку із стресом спричиненим ДТП та фактом пошкодження належного йому майна, яку він оцінює в розмірі в 5000 грн. Оскільки добровільно [PERSON] спричинені позивачу збитки, відшкодовувати відмовляється, а тому [PERSON] змушений був звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом. У своїй позовній заяві просить суд його вимоги задовольнити та стягнути на його користь завдану матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 23.06.2021 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Заяв та клопотань пов`язаних із розглядом справи від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду не надходили. 16.09.2021 року від представника заявника адвоката Самородової О.П. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами цивільної справи в електронному вигляді. Процесуальні дії у справі Згідно ухвали суду від 15.06.2021року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху і позивачу надавався строк для усунення недоліків. 20.06.2021 року зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви були усунуті. Відповідно до ухвали суду від 23.06.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП та моральної шкоди та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 16.07.2021 року без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом були вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів шляхом направлення на адресу відповідача копії ухвали суду про відкриття провадження та копії відповідних документів, що підтверджує зворотне поштове повідомлення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено, що постановою Немирівського районного суду від 02.02.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді 340 гривень в прибуток держави, а також стягнуто судовий збір в сумі 420 гривень (а.с. 5,20-21). На час скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, цивільна-правова відповідальність [PERSON] , була застрахована відповідно до поліса №АР/0115119, укладеного зі Страховиком ПрАТ СК Княжа Вієна Іншуранс Груп від 06.06.2020 року (а.с.4). Згідно рахунку № НФ-0000315 від 22.12.2020 року відповідно до ремонтної калькуляції позивачу були завдані збитки в розмірі 56884,38 гривень (а.с.8, 9-11) На підставі зазначеного полісу позивачу було нараховано 9764 гривень, однак решта коштів в розмірі 47120,38 гривень залишилася не відшкодована. Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачем понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, а ніж отримані страхові відшкодування та невідшкодованими залишилися кошти, які підлягають стягненню з відповідача, що був визнаний винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, позивач зазначає що він переніс великі душевні страждання, нервовий шок та емоційний стрес, у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, що спричинило незручності та до необхідності докладати зусилля по відновленню звичного для нього способу життя. Моральна шкода полягає в порушенні його права власності (володіння), оскільки він не міг користуватися своїм автомобілем та страхове відшкодування склало лише частину вартості ремонту. Зазначене спричиняло позивачу ряд незручностей та моральних страждань. Розмір моральної шкоди він оцінює у 5000 гривень. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідач [PERSON] відзив на позов до суду не подавав не скориставшись пропозицією викладеною в ухвалі суду від 23.06.2021 року. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із статтею 41.1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 11661168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Отже, вимоги позивача про стягнення на його користь матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням транспортного засобу Фольксваген. д/н [NUMBER] , у розмірі 47120,38 гривень підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім того, позивачу також було заподіяно [PERSON] й моральну шкоду, що полягала у душевних страждання з приводу пошкодження майна позивача, неможливості його використання впродовж тривалого часу, обумовленими цим та необхідністю ремонту автомобіля вимушеними змінами у житті позивача. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. З урахуванням наведених положень норм чинного законодавства та встановлених судом обставин, суд вважає, що позивачу дійсно завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та нервовому стресі у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, і грошовий вираз такої шкоди має бути стягнутий з відповідача, як особи що несе відповідальність за завдання шкоди винуватцем ДТП. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відповідного відшкодування суд приймає до уваги посилання позивача на те, що його автомобіль було пошкоджено та після скоєння ДТП позивач не мав можливість керувати ним та використовувати для власних потреб. У зв`язку із цим суд враховує глибину душевних страждань і переживань позивача, при цьому, дотримуючись принципів розумності, виваженості приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди у сумі 5000 гривень до 3000 гривень, і такий розмір завданої шкоди на думку суду буде відповідати розумності та справедливості. Таким чином позов слід задовольнити частково. Висновки суду Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Позивач просить також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача, оскільки документально підтвердженні.

Outcome: partial