Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачі уточнені позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхню відсутність. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.11.2011р.; договір купівлі-продажу від 23.03.2020р.; копія розписки від 23.03.2020р.; копія акту прийому-передання за договором купівлі-продажу від 23.03.2020р.; пропозиція-звернення до відповідачів від 29.03.2020р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я відповідачів; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 28.01.2021р. копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 10.06.2009р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.09.2009р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27.12.2010р.; копія довідки Долинської сільради Ренійського району від 24.05.2019р.; копія рішення виконкому Долинської сільради від 07.07.2011р. № 45. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] , діючий через свого представника [PERSON] , звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , зазначивши, що 23.03.2020 р. між ним та [PERSON] , [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю належного відповідачам житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] - за 56000 грн. 23.03.2020р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивач передав відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали документи на будинок, ключі від нього, саму нерухомість в натурі. Тоді ж була оформлена розписка про передачу грошей на рахунок вартості житлового будинку та акт прийому-передання нерухомості. У майбутньому відповідачі пообіцяли позивачу укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивач організував догляд за будинком, зробив ремонт, обробляє присадибну земельну ділянку та сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до відповідачів, однак [PERSON] , [PERSON] від посвідчення договору ухиляються, на прохання позивача про зустріч не реагують, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Письмову пропозицію-звернення позивача відповідачі проігнорували. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на будинок на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцям обумовлену суму, продавці передали документи, нерухомість (будинок) в натурі. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження нерухомістю, після укладання правочину користується житловим будинком за призначенням, доглядає за ним, сплачує всі комунальні платежі, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо будинку та встановленні права на них у позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на нерухомість за позивачем. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивач просив залишити судові витрати за ним, питання про стягнення судових витрат з відповідачів судом не розглядається.

Outcome: approved