Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності, про що надали відповідні заяви. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія договору купівлі - продажу від 04.02.2021р.; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2013р.; копія свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10.07.2013р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10.07.2013р. належить на праві сумісної власності квартира [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно зареєстровано належним чином, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2013р. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 154219251241. Так, у січні 2021р. позивач домовився із відповідачами про купівлю за 95 000 гривень, належної відповідачам вищезазначеної квартири. 04.02.2021р. вони уклали письмовий договір купівлі-продажу. Позивач передав відповідачам обумовлену суму, а вони передали нерухомість в натурі та правовстановлюючі документи. Крім того, вони домовились, що на протязі тридцяти днів після підписання договору посвідчити укладений договір купівлі - продажу в нотаріальному порядку. Таким чином, сторони домовилась про усі суттєві умови договору. Крім того, відбулося повне виконання договору. Через деякий час, по телефону, позивач зв`язався з відповідачем [PERSON] , щоб домовитись про зустріч, але вона відмовилась, мотивуючи тим, що наразі син поїхав до іншого міста з метою працевлаштування, але пообіцяла мені, що коли повернеться вони обов`язково оформлять угоду. Згодом відповідачі взагалі заявили, що вони не мають часу на оформлення документів та взагалі перестали виходити на зв`язок, таким чином позивачу не вдається посвідчити зазначений договір купівлі - продажу у нотаріальному порядку. У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач, вважає, що має всі підстави для визнання за ним права власності на квартиру, оскільки правочин між сторонами відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ним. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємо згода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцям обумовлену суму, а продавеці передали покупцю нерухомість в натурі. Позивач фактично вступив в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач запропонував відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від нього обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідачі свідомо ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо квартири (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору - вищезазначеного нерухомого майна, за позивачем.

Outcome: approved