Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

В жовтні 2013 [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому, після уточнення позовних вимог, просила поділити житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], відповідно до першого варіанту висновку судово-будівельної експертизи, виділивши їй в натурі сіни ІІІ, комору IV, кімнату 1-4, 12 частину сараю Б-1, погріб В-1, 12 частину воріт. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що будинок належить їй та відповідачці на праві спільної часткової власності, проте лише вона здійснює в ньому будівельні роботи та утримання його в належному стані, сплачує комунальні послуги, а тому постало питання про реальний розподіл будинку. Оскаржуваним рішенням Менського районного суду від 23 травня 2014 року позовні вимоги [PERSON] про поділ житлового будинку [ADDRESS] задоволено. Виділено і передано в реальне користування : - [PERSON]: кімнату 1-4 житловою площею 25,5 м2 вартістю 16 469 грн., сіни ІІІ площею 16,0 м2 вартістю 3802 грн., комору ІУ площею 6,5 м2 вартістю 1545 грн., , 1/2 частину сараю Б-1 вартістю 4965 грн., погріб В-1 вартістю 2407 грн., 1/2 частину воріт вартістю 310 грн., а всього нерухомого майна на суму 29 498,00 грн., що становить 49/100 частин в домоволодінні. - [PERSON] : кухню 1-3 площею 12,3 м2 вартістю 7368 грн., сіни І площею 16,5 м2 вартістю 5217 грн., кладову ІІ площею 3,0 грн., вартістю 949 грн., сіни 1-1 площею 8,5 м2 вартістю 4328 грн., комору 1-2 площею 4,8 м2 вартістю 2444 грн., , 1/2 частину сараю Б-1 вартістю 4965 грн., колонку №1 вартістю 3508 грн., навіс б-1 вартістю 1600 грн., 1/2 частину воріт вартістю 310 грн., хвіртку вартістю 120 грн., а всього нерухомого майна на суму 30 809 грн., що становить 51/100 частин домоволодіння. Зобов'язано [PERSON] демонтувати дверний блок, закласти дверний проріз між приміщеннями 1-2 та між сінями 1-1 та ІІІ , влаштувати дверні прорізі між приміщеннями 1-4 та коморою, встановити дверні блоки між приміщеннями 1-4 та коморою, врахувавши вартість дверного блоку, що складає 1184 грн. 94 коп. Рекомендовано [PERSON] приміщення кухні 1-3 облаштувати в житлову кімнату. Кожна сторона повинна обладнати частину сіней, що виділяються під кухню. Зобов»язано кожного власника облаштувати автономні системи електропостачання та слабких струмів , автономну систему газопостачання, автономну систему опалення, автономну систему водопостачання, автономну системою водовідведення. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 655 грн. за отримання надлишку арифметичної частки при розподілі житлового будинку з надвірними будівлями. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову [PERSON] Апелянт наполягає на тому, що даний будинок не підлягає поділу. Вказує, що суд не витребував сам та не роз'яснив сторонам необхідності отримання від компетентних органів відповідних дозволів на здійснення переобладнань в будинку. Апелянт вказує, що їй виділено частину будинку, де нема житлової кімнати, а рекомендація суду облаштувати кухню в житлову кімнату ухвалена без з'ясування можливості такого переобладнання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти апеляційної скарги, вважали, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали апеляційну скаргу, просили рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким поділити домоволодіння за 2 варіантом судової будівельно-технічної експертизи. Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 12 частини житлового будинку [ADDRESS], власником іншої 1/2 частини цього ж будинку є відповідач [PERSON] Між сторонами спільної згоди з питання розподілу будинком досягнуто не було. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 3096/3097/13-24 від 10 квітня 2014 року, з врахуванням доповнень було запропоновано два варіанти розподілу будинку. Судом першої інстанції обгрунтовано згідно з чинним законодавством здійснено розподіл спірного будинку відповідно до першого варіанту, викладеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи. Даний варіант є найближчим до ідеальних часток співвласників будинку і при такому розподілі вартість переобладнань та розмір компенсації, будуть меншими, ніж у варіанті № 2. Крім того, апеляційним судом враховується, що [PERSON] постійно проживає в спірному будинку із сином та його сім'єю, сплачує комунальні послуги, земельний податок, обробляє земельну ділянку за цією ж адресою, що підтверджується відповідними актом від 25.06.2014 року та довідкою від 25.06.2014 року № 166 (а.с.155-156). Відповідачкою [PERSON] в засіданні апеляційного суду не заперечувалось, що у спірному будинку вона не проживає, місцем її за реєстрації та фактичного проживання є м. Ромни Сумської області. За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про поділ домоволодіння саме за першим варіантом експертизи, з виділенням житлової кімнати [PERSON], яка фактично проживає в ній. Доводи апелянта про те, що спірне домоволодіння не підлягає поділу з дотриманням вимог будівельних норм і правил, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки апелянтом в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано жодного належного доказу. Апеляційний суд враховую, що в матеріалах справи мається рішення виконавчого комітету Бігацької сільської ради від 01 липня 2014 року № 25 про надання згоди на переобладнання і перепланування житлового будинку по [ADDRESS] згідно висновків судової експертизи від 10 квітня 2014 року як за першим так і за другим варіантами. Проте, місцевий суд, вирішивши спір, не вказав про визнання права власності за сторонами на виділені їм приміщення в житловому будинку, помилково вказавши лише про виділення цих приміщень в реальне користування. Тому, постановлене рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом викладення його резолютивної частині в іншій редакції.

Outcome: partial