Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

В жовтні 2015 року УМВС України в Херсонській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.06.2015 року для забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного [PERSON] було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: [INFO], строком до 12.08.2015 року із застосуванням електронних засобів контролю. 03.07.2015 року відповідачу були встановлені електронні засоби контролю: мобільний контрольний пристрій та електронний браслет. Згідно пояснень відповідача 30.07.2015 року перебуваючи під домашнім арештом, він пішов до річки. Купаючись, він зачепився електронним браслетом за проволоку і зірвав його з ноги. Знайти електронний браслет у річці не зміг. Посилаючись на те, що неправомірними діями відповідача УМВС України в Херсонській області завдано майнової шкоди, позивач просив суд з підстав, визначених ст.ст.22,1166 ЦК України, стягнути з відповідача на користь УМВС України в Херсонській області у рахунок відшкодування завданої шкоди 16885,44 грн. та судові витрати. Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився та від нього не надійшло будь-яких повідомлень про причини неявки, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.06.2015 року для забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного [PERSON] було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: [INFO], строком до 12.08.2015 року із застосуванням електронних засобів контролю. Згідно довідки-реєстратора застосування електронного засобу контролю 03.07.2015 року відповідачу закріплено та активовано мобільний термінал №35433025 та електронний браслет «3М ЕМ Small RF TX-700\~433», серійний номер 078СЕ28267. Відповідно до протоколу від 03.07.2015 року відповідачу оголошено ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та розяснено покладені на нього обовязки, зокрема, носити електронний засіб контролю та цілодобово не залишати житло за адресою: м.Херсон, вул.Причальна, 104. Крім того, відповідачу розяснено правила користування електронними засобами контролю, зокрема, обов'язок носити електронні засоби контролю, заборону зняття або неправомірного втручання в роботу пристрою з метою ухилення від контролю, про що свідчить протокол оголошення підозрюваному (обвинуваченому) ухвали судді щодо застосування запобіжного заходу та вручення її копії від 03.07.2015 року, а також вручено памятку з експлуатації електронних засобів контролю. Відповідач зобовязався зберегти електронні засоби контролю та був попереджений про матеріальну відповідальність, про що свідчить власноруч написана ним розписка від 03.07.2015 року. Згідно висновку за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 01.08.2015 року у журналі ЄО за №10785 30.07.2014 року біля 14.00 годин [PERSON], перебуваючи під домашнім арештом з електронним засобом контролю, пішов на річку купатися. Перебуваючи у річці, він зачепився електронним браслетом, який був закріплений у нього на нозі за проволоку і втратив вказаний браслет, після чого не зміг його знайти. Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз'яснень, даних у п.2 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідачем порушено покладені на нього ухвалою слідчого судді обов'язки, зокрема, цілодобово не залишати житло за адресою: м.Херсон, вул.Причальна, 104, що стало причиною втрати електронного браслета. Оскільки вина відповідача у заподіянні позивачеві матеріальної шкоди встановлена та підтверджена належними доказами, суд першої інстанції приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст.ст.22, 1166 ЦК України, для покладення на [PERSON] обовязку по відшкодуванню позивачеві вартості втраченого ним електронного браслета у розмірі 16885,44 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved