Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Великобурлуцька районна державна адміністрація як орган опіки і піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO],- та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. На обґрунтування позову зазначено, що з 13.04.2017 до цього часу малолітні діти перебувають у КЗ «Харківський обласний центр соціального-психологічної реабілітації дітей «Надія» в с. Вільхуватка Великобурлуцького району Харківської області. До центру діти поступили у занедбаному, брудному стані. За час перебування у центрі дітей тричі відвідували мати - 20.05.2017, 14.07.2017 та 25.08.2017. [PERSON] офіційно не працює, не має постійного доходу, зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створила умов для отримання ними освіти на належних умов для повернення дітей у сім'ю. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей. У судовому засіданні представник позивача Мальцева О.Ю. позов підтримала та пояснила, що до служби у справах дітей з 2015 року почали надходити скарги на [PERSON] від Шипуватської сільської ради та сусідів з приводу її зловживання алкоголем, сварок у сім'ї, неналежного догляду за дітьми. Діти ніколи не відвідували дитячі заклади, старша дочка не пішла до школи. У сім'ї були відсутні продукти харчування, діти були брудні, голодні, обірвані, залякані. Ці обставини змусили у квітня 2017 року помістити дітей до КЗ «Харківський обласний центр соціального-психологічної реабілітації дітей «Надія». За рік відповідач нічого не зробила для створення умов для життя дітей, покинула свій будинок у с. Шипувате та наразі проживає з співмешканцем у с. Стецьківка. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не працює. Діти дуже складні, усі відстають у розвитку, фактично не вміють говорити, потребують спеціальної корекції та спеціального навчання. При цьому відповідач веде себе агресивно, належно не сприймає зусилля з боку відповідних служб допомогти їй організувати своє життя, безвідповідально ставиться до дітей, фактично нічого не робить для повернення їх у сім'ю. Відповідач [PERSON] позов не визнала, висловила бажання забрати дітей до себе, пояснивши, що з січня 2018 року вона припинила вживати алкоголь, має намір влаштуватися на роботу. Також пояснила, що наразі батько дітей відбуває покарання у виді позбавлення волі, вона живе у с. Стецьківка з співмешканцем, має намір забрати туди і дітей. На підставі наданих позивачем доказів суд встановив фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.13-18). Згідно з вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 28.03.2017 батько дітей [PERSON], [INFO], відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 7 місяців (а.с.19-23). Згідно з довідкою Шипуватської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів [PERSON], [INFO], вчасно не пішла до школи в зв'язку з несвоєчасним проходженням медичного огляду (а.с.28). Відповідно до довідки Великобурлуцької центральної районної лікарні, [PERSON], [INFO], на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с.29) Згідно з актами обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], упродовж 2015-2016 років вона проживала за адресою: [ADDRESS], в будинку з пічним опаленням, де були створені мінімальні умови для життя (а.с.32-35). У акті від 14.04.2017 зазначено, що умови проживання значно погіршилися, предметів побуту майже немає, те що є - непридатне для використання. Дитячий одяг старий, брудний та зношений. В приміщенні антисанітарні умови, продукти харчування відсутні, дров немає, діти знаходяться без нагляду матері, [PERSON] поводиться неадекватно внаслідок постійного алкогольного сп'яніння (а.с. 38). 13.04.2017 [PERSON] подала заяву про влаштування її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до КЗ «Харківський обласний центр соціального-психологічної реабілітації дітей «Надія»(а.с.30). Згідно довідки директора КЗ «Харківський обласний центр соціального-психологічної реабілітації дітей «Надія», 13.04.2017 до закладу були зараховані малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На момент зарахування діти були доставлені до центру в старому, зношеному одязі, непридатному для використання. Діти мали вкрай неохайний вигляд, дівчата не реагували на своє ім'я, на звернення до них оточуючих, не мали найпростіших навичок самообслуговування, не розмовляли, лише копіювали деякі звуки. [PERSON] та [PERSON] повинні за віком відвідувати навчальний заклад, але діти навіть не були зараховані до школи через певні проблеми з розумовим розвитком. Дітей тричі відвідувала мати, під час спілкування [PERSON] зовсім не реагувала на матір, а [PERSON] та [PERSON] не виявляли емоцій по відношенню до неї (а.с.61). Відповідно до листа від 13.05.2017 Великобурлуцького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, під соціальним супроводом сім'я [PERSON] перебувала з 09.03.2016. Протягом супроводу [PERSON] мало йшла на контакт з соціальним працівником центру, не виконувала поради, завдання, ситуація у сім'ї не покращувалася. За 6 місяців ситуація у сім'ї майже не змінилась на краще, тому термін здійснення соціального супроводу було продовжено ще на 6 місяців (а.с.8). Відповідно до листа від 11.10.2017 Великобурлуцького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, 17.05.2017 [PERSON] написала заяву на здійснення центром соціального супроводу, тим самим погодилась на співпрацю та виконання рекомендацій фахівця із соціальної роботи. В ході соціального супроводу, на початковому етапі [PERSON] влаштувалась на роботу, відносно підтримувала порядок в будинку, відвідувала дочок у ХОЦСПРД «Надія», погодилась пройти консультування у лікаря-нарколога, але в подальшому на прийом не з'явилась, знову не визнаючи зловживання спиртним за проблему (а.с.9). У довідці Шипуватської сільської ради від 13.10.2017 зазначено, що [PERSON] має трьох неповнолітніх дітей, не працює, зловживає спиртними напоями, недбало ставиться до дітей, не задовольняє життєво важливих потреб дітей, з боку сусідів на [PERSON] неодноразово надходили скарги до сільської ради про те, що [PERSON] часто залишає малолітніх дітей без нагляду та голодними (а.с.26). У медичних висновках про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дітей зазначено, що усі троє дітей відповідачки виявляють ознаки розумової відсталості (а.с. 62-64). Великобурлуцька районна державна адміністрація у своєму висновку вказала про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, зазначивши, що вона не піклується про життя та здоров'я дітей, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.6-7). Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом два частини першої статті 164 СК України встановлено, що батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач не надала відзив та доказів, які б спростовували докази, надані позивачем. Встановивши на підставі наданих позивачем доказів обставини справи, суд дійшов висновку, що [PERSON] продовж тривалого часу свідомо нехтувала своїми обов'язками по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей, не піклувалася про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей у межах заявлених вимог у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 193 СК України аліменти належить перераховувати на особисті рахунки дітей у публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». За приписами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (704,80 + 704,80), виходячи з того, що задовольняється як вимога про позбавлення батьківських прав, так і вимога про стягнення аліментів.

Outcome: approved