Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 3, ЄДРПОУ 37145646), про захист честі, гідності та ділової репутації. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Позивач просить суд: 1. Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] на повагу до гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію, поширену на веб-сторінці ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний», посадовими особами ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» у новині під назвою [INFO]» від [INFO] року ([INFO]), а саме: «Шановні орендарі та гості Ринку « Столичний » ! Сьогодні, 12 грудня , о 8 годині ранку «працівники» [PERSON] (власниці « Столиця Груп ») за змовою з «чорним» нотаріусом Барамія Н.Г. ( [ADDRESS] ) змінили участника підприємства ТОВ «Аргарний маркетинговий центр», якому належить 77,5% ТОВ «РСГП «Столичний». «Отже, найближчим часом [PERSON] готує рейдерське захоплення Ринку «Столичний»!!!». 2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» не пізніше 3-х днів з моменту набрання рішенням законної сили, опублікувати на своєму сайті (https://kyivopt.com/ua/) вступну та резолютивну частину прийнятого рішення, не допускаючи при цьому власних коментарів. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на офіційному веб-сайті TOB «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» (далі також Відповідач) [INFO] в розділі Новини було опубліковано допис під назвою: « [INFO] » ([INFO]), в якій поширено недостовірну інформацію, що порушує особисте немайнове право [PERSON] , її ділову репутацію, а саме: 1) «Шановні орендарі та гості Ринку « Столичний » ! Сьогодні, 12 грудня , о 8 годині ранку «працівники» [PERSON] (власниці « Столиця Груп ») за змовою з «чорним» нотаріусом Барамія Н.Г. ( [ADDRESS] ) змінили участника підприємства TOB «Аргарний маркетинговий центр», якому належить 77,5% TOB «РСГП «Столичний».» 2) «Отже, найближчим часом [PERSON] готує рейдерське захоплення Ринку « Столичний »!!!». Зазначені висловлювання відповідача набули широкого розголосу зокрема в засобах масової інформації. Позивач стверджує про те, що відповідачем було поширено завідомо недостовірні та неправдиві відомості щодо [PERSON] , з огляду на те, що [PERSON] не має жодного відношення до подій, пов`язаних із TOB «Аграрний маркетинговий центр», які ймовірно відбувались 12.12.2020 о 08:00. Вказаний текст не містить жодних достовірних відомостей, та містить необґрунтовані звинувачення в адресу [PERSON] . Стосовно готування рейдерського захоплення ринку « Столичний », то жодної заяви про злочин або кримінального провадження щодо незаконного заволодіння чиїмось майном стосовно [PERSON] не зареєстровано, немає жодного вироку суду, [PERSON] не оголошена і ніколи не була оголошена підозра у вчиненні злочину (рейдерського захоплення ринку « Столичного »). Вказаний допис опублікований за інтернет адресою: [INFO] не містить жодних відомостей, які б могли бути доведеними документально, або містили б інформацію про встановлені факти. Вказана недостовірна інформація порушує особисті немайнові права позивача щодо поваги до її честі, гідності та ділової репутації, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. Відповідач з вимогами позову не погодився, виклавши мотиви незгоди у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 04 березня 2021 року. Відповідач зазначив про те, що позивач є активним публічним діячем , а тому не повинна мати більшого захисту своєї репутації та інших прав, порівняно з іншими особами. У звязку із чим, межа публічної критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи, є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Крім цього, відповідач зазначив про те, що інформація про яку йдеться висловлена у формі оціночного судження щодо питання, яке становить суспільний інтерес. 17 березня 2021 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позову, за підписом директора, [PERSON] . Відповідно до змісту вказаної заяви, [INFO] в розділі Новин під назвою: [INFO]» ([INFO]), було поширено інформацію у формі фактичних тверджень. Проте, відповідач не може надати докази на підтвердження достовірності вказаної інформації В судовому засіданні, яке відбулось 25 травня 2021 року представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини справи, встановлені судом. Відповідно до наявної в матеріалах справи паперової копії електронного доказу, розміщеної за посиланням: [INFO] , розміщено статтю на тему: «Звернення адміністрації?». Оглядом вказаного доказу встановлено розміщення такої інформації: «Шановні орендарі та гості Ринку « Столичний » ! Сьогодні, 12 грудня , о 8 годині ранку «працівники» [PERSON] (власниці « Столиця Груп ») за змовою з «чорним» нотаріусом Барамія Н.Г. ( [ADDRESS] ) змінили участника підприємства TOB «Аргарний маркетинговий центр», якому належить 77,5% TOB «РСГП «Столичний».»; «Отже, найближчим часом [PERSON] готує рейдерське захоплення Ринку « Столичний »!!!»… Відповідно до висновку лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 18 січня 2021 року №3073, висловлювання адміністрації Ринку «Столичний» (зафіксовані на веб-сайті за посиланням [INFO], в дописі під назвою: [INFO]»), а саме: «Шановні орендарі та гості Ринку « Столичний » ! Сьогодні, 12 грудня , о 8 годині ранку «працівники» [PERSON] (власниці « Столиця Груп ») за змовою з «чорним» нотаріусом Барамія Н.Г. ( [ADDRESS] ) змінили участника підприємства TOB «Аргарний маркетинговий центр», якому належить 77,5% TOB «РСГП «Столичний».»; «Отже, найближчим часом [PERSON] готує рейдерське захоплення Ринку « Столичний »!!!», що поширені необмеженому колу осіб, містять інформацію негативного, образливого характеру щодо [PERSON] . Вказані висловлювання не є оціночними судженнями. Оцінка обставин, встановлених судом. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини та відповідні їм докази, надавши оцінку кожному доказу окремо, а також доказам в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. При цьому, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір (ч. 2 ст. 34 Конституції України). Аналогічні положення містяться і в ч. 1 ст. 302 ЦК України. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ч.1 ст.34 Конституції України). Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 6 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» (далі - постанова Пленуму ВСУ №1 від 27 лютого 2009р.), позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права. За змістом ст. 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Нормами статей 297, 299 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом (ч.6 ст.277 ЦК України). З 2004 р. у ЦК діяло правило презумпції недостовірності негативної інформації: негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, доки не буде доведено протилежне. Ця презумпція добропорядності звільняла позивача від тягаря доведення, натомість особа, яка поширила негативну інформацію (відповідач), зобов`язана була довести, що інформація є достовірною. Закон України №1170-VII від 27.03.2014, який вносив зміни до більш ніж 50 нормативно-правових актів, видалив зі ст. 277 ЦК частину 3, тобто саме цю презумпцію. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (п.18 постанови Пленуму ВСУ №1 від 27 лютого 2009р.). Пунктом 15 постанова Пленуму ВСУ №1 від 27 лютого 2009р. роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 19 зазначеної постанови Пленуму ВСУ №1 від 27 лютого 2009р. визначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Отже, слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак в цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів з використанням мовно-стилістичних засобів. Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Відповідно до висновку лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 18 січня 2021 року №3073, висловлювання адміністрації Ринку «Столичний» (зафіксовані на веб-сайті за посиланням [INFO], в дописі під назвою: [INFO]»), а саме: «Шановні орендарі та гості Ринку « Столичний » ! Сьогодні, 12 грудня , о 8 годині ранку «працівники» [PERSON] (власниці « Столиця Груп ») за змовою з «чорним» нотаріусом Барамія Н.Г. ( [ADDRESS] ) змінили участника підприємства TOB «Аргарний маркетинговий центр», якому належить 77,5% TOB «РСГП «Столичний».»; «Отже, найближчим часом [PERSON] готує рейдерське захоплення Ринку « Столичний »!!!», що поширені необмеженому колу осіб, містять інформацію негативного, образливого характеру щодо [PERSON] . Вказані висловлювання не є оціночними судженнями. Враховуючи те, що відповідач позов визнав,

Outcome: approved