Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. \~ \~ \~ \~Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просила розглянути справу у їх відсутності, про що надали письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померлого [INFO] ; копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] ; копії свідоцтва про народження [PERSON] , [PERSON] ; копія заяви [PERSON] про відмову від спадщини від 27.09.2018р.; копії заяв [PERSON] , [PERSON] про прийняття спадщини від 20.09.2018р.; копія довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 17.05.2021р. № 88; копія договору купівлі продажу житлового будинку від 19.01.2000р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.09.2004р.; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; копія довідки КП «РБТІ» Ренійської міської ради від 09.06.2021р. № 171; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна; копія довідки КП «РБТІ» Ренійської міської ради від 09.06.2021р. № 173; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 792459; копія витягу з ДЗК про земельну ділянку від 26.05.2021р.; копія спадкової справи після смерті [PERSON] ; копія звіту про незалежну оцінку вартості нерухомості; копії постанов державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2021 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . За життя йому належало: житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу від 19.01.2000р.; Ѕ частина житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~серії [NUMBER] \~від 25.08.2007р.;\~Ѕ частина\~земельної ділянки\~площею 0,1902\~га,\~на підставі\~державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії ЯЛ\~№ 792459. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті є сторони по справі: діти позивачі [PERSON] , [PERSON] та дружина відповідач [PERSON] . Інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. У встановлений законодавством 6-ти місячний строк після смерті [PERSON] позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а відповідач звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини. Зазначене підтверджується копією спадкової справи № 258/2018, яка відкрита після смерті [PERSON] . Крім того, відповідач на спадщину не претендує не заперечує щоб спадщину оформили позивачі. Пізніше, при зверненні позивачів до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємці. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважають, що має всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на спадщину не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вони у передбачений законом строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такими, що її прийняли. Відповідач у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, на час розгляду справи на неї не претендує не заперечує щоб спадщину оформили позивачі. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивачі вимушені звернутися до суду із позовом. Треба зазначити, що позивачі як спадкоємці першої черги між собою дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна, а саме: позивач, [PERSON] успадковує після смерті батька житловий будинок [ADDRESS] , а все інше спадкове майно успадковує позивач [PERSON] . Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачі є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved