Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 12 жовтня 2012 року в м. Котбус, Федеративна Республіка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, реєстраційний номер Е223/2012. Від шлюбу мають одну дитину - доньку, [PERSON], яка народилася 10 січня 2015 року в м. Котбус, адміністративний район Шпрембергер Форштадт, [PERSON]. На даний час дитина перебуває на вихованні матері. За час їхнього спільного проживання належної сім'ї в них не склалося.. Між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Подружнім життям не живуть, спільного господарства не ведуть. Дочку просить залишити проживати з ним. Вказує, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона, проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Дочка є громадянкою [PERSON], вважає, що рівень життя у [PERSON] високий і тому, з метою щасливого дитинства, дочці буде краще проживати із ним. Просить розірвати його шлюб з [PERSON], зареєстрований 12 жовтня 2012 року в м. Котбус, Федеративна Республіка [PERSON], реєстраційний номер Е223/2012; [PERSON] [PERSON], [INFO], залишити проживати з батьком. Позивач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього поступила заява, в якій просить справу розглядати без нього, оскільки виїжджає за межі України, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник позов визнають частково в частині розірвання шлюбу. Відповідачка [PERSON] суду пояснила, що з позивачем не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вони разом з позивачем проживали разом на території Федеративної Республіки [PERSON], проте [PERSON] привіз їх на кордон в Україну, оскільки маленька дитина йому заважала. Тому позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу визнає, дає згоду на розірвання шлюбу. Не погоджується з тим, щоб дитину [PERSON] залишити проживати з батьком, вважає, що дитина має проживати з матірю, тому просить суд після розірвання шлюбу дитину [PERSON], [INFO], залишити проживати з матір'ю. Також після розірвання шлюбу їй залишити прізвище «Несторак ». Вислухавши відповідачку, її представника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 жовтня 2012 року в м. Котбус, Федеративна Республіка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, реєстраційний номер Е223/2012. В шлюбі є дитина донька [PERSON], яка народилася 10 січня 2015 року в м. Котбус, адміністративний район Шпрембергер Форштадт, [PERSON]. В її свідоцтві про народження реєстраційний номер G 34/2015 батьками записані [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. На даний час дитина перебуває на вихованні та утриманні матері. За час спільного проживання належної сім'ї в них не склалося. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Подружнім життям не живуть, спільного господарства не ведуть, вважають подальше спільне життя неможливим. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим і шлюб слід розірвати. Згідно з статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (вказаний міжнародний договір ратифіковано Постановою Верховної [PERSON] України №789-XII від 27.02.1991 р.). першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторонами не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини питання вирішення спору в цій частині слід залишити відкритим.

Outcome: partial