Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Представник третьої особи надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника міської ради, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: - копія паспорта [PERSON] серії КК 526641.; - копія паспорта [PERSON] серії КК 361555; - копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON]. - копія технічного паспорту на гараж. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що з травня 2003 року, позивач повністю утримає гараж, який розташований на перехресті вул. Ізмаїльська та Дунайська без номеру, у м. Рені, Одеської області, добросовісно, безперервно володіє гаражем, сплачує комунальні платежі, на даний час проводить водопостачання, поточний та капітальний ремонт. Власником гаражу є відповідач, [PERSON], але відповідних документів немає, гараж побудований в 1980-х роках. Відповідач передала позивачу ключі від гаражу, та пообіцяла оформити належним чином правочин, однак відповідач виїхала за межі м. Рені на постійне місце проживання, та через деякий час зв'язок був втрачений. Виготовити відповідні документи позивач не має можливості, оскільки в неї відсутні право установчі документи, технічну документацію також неможливо замовити, оскільки [PERSON] не є власником майна. В даний час у позивача виникла необхідність оформити документацію на гараж, однак, за відсутністю дозвільної документації на приміщення, це зробити неможливо. З підстав ст. 344 ЦК України, позивач вважає, що вона набула право власності на гараж за набувальною давністю, у звязку із чим звернулася до суду із відповідними вимогами. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності. Гараж вважається нерухомим майном, оскільки його не можна вільно переміщувати в просторі. Позивач з 2003 р. вільно та безперервно володіє гаражем, розміром 4,4 м на 5,5 м, який розташований на перехресті вул. Ізмаїльська та Дунайська без номеру, у м. Рені, Одеської області, та належить позивачу, вже більше десяти років. Позивач фактично виконує обовязки власника майна: здійснюює поточний ремонт будівлі та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачу про це відомо, однак він не чинить будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляє до позивачів будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачем. Позивач фактично, законно володіє чужим майном, оскільки між ним та відповідачем не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін. З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачем права власності на приміщення гаражу з положень набувальної давності.

Outcome: approved