Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

В жовтні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою. В обгрунтування позову зазначила, що 14 травня 2017 року о 15 год. 00 хв. [PERSON] в районі буд.6 по вул. Малиновського у м. Дніпро керувала автомобілем «Шевроле Лачетті», державний реєстраційний номер [NUMBER], та порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час руху не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого втратила контроль над керуванням автомобіля та виїхала за межі проїзної частини та скоїла наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження а [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2017 року відповідача [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В результаті вказаної дорожньо-транспортної події при контактуванні з автомобілем та подальшому падінні на дорожнє покриття позивачу, як пішоходу [PERSON], були спричинені тілесні ушкодження, які вимагали лікування. На лікування тілесних ушкоджень, які були отримані внаслідок вищевказаного ДТП, позивачем було витрачено 9 478 грн. 06 коп., що підтверджується квитанціями та медичними документами. Позивач зазначає, що її також була завдана моральна шкода, яка виразилась в порушення сну, головного болю, швидкої втомлюваності, пасивності, зниженого настрою, пригніченості, нервозності, дратівливості, образливості, чутливості, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційної напруги, настороги, невпевненості в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога. Відповідач [PERSON] добровільно відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду відмовляється, будь-які звернення ігнорує. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 9\~478,06 грн, моральну шкоду в розмірі 110\~000 грн., а також судові витрати. В судове засідання позивач не зявилася, її представник надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомила, своїм право надання відзиву на позовну заяву не скористалася. За згодою позивача суд розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2017 року о 15 год. 00 хв. [PERSON] в районі буд.6 по вул. Малиновського у м. Дніпро керувала автомобілем «Шевроле Лачетті», державний реєстраційний номер [NUMBER], та порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час руху не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого втратила контроль над керуванням автомобіля та виїхала за межі проїзної частини та скоїла наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження а [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2017 року відповідача [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В результаті вказаної дорожньо-транспортної події при контактуванні з автомобілем та подальшому падінні на дорожнє покриття позивачу, як пішоходу [PERSON], були спричинені тілесні ушкодження, які вимагали лікування. На лікування тілесних ушкоджень, які були отримані внаслідок вищевказаного ДТП, позивачем було витрачено 9 478 грн. 06 коп., що підтверджується квитанціями та медичними документами, а саме: карткою фізіотерапевтичного кабінету, актом про надання медичної допомоги від 15.05.2017, 17.05.2017, первинним оглядом нейрохірурга від 14.05.2017. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та таким що підлягають задоволенню, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду спричинену в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 9\~478,06 грн., а також судовий збір в розмірі 1\~650,00 грн. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховним судом України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Моральна шкода виразилась у позивача в порушення сну, головного болю, швидкої втомлюваності, пасивності, зниженого настрою, пригніченості, нервозності, дратівливості, образливості, чутливості, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційної напруги, настороги, невпевненості в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога. З урахуванням обставин справи, ступеня вини відповідача, який вчинив правопорушення, глибини душевних страждань позивача, який пережив нервовий стрес в звязку з ДТП, погіршився її стан здоровя, з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити вимогу про відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 10 000,00 грн.

Outcome: partial