Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Вимоги обґрунтовані наступним. Позивач є матірю малолітньої [PERSON], [INFO]. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері). Позивач стверджує, що батьком дитини є відповідач. З відповідачем вона зустрічалася у квітні-серпні 2005 року. Дізнавшись про її вагітність, відповідач визнавав дитину своєю, усіляко їй допомагав. Після народження дитини відповідач наполіг на зустрічах з дитиною, забирав до себе додому у свою сімю на тривалий час. Зараз продовжує спілкуватись з дитиною, цікавиться її справами. Питання про визнання батьківства поза судом, однак, залишилось невирішеним. Прізвище дитини визначене за першим її шлюбним прізвищем. Дитина народилась у період, коли перший шлюб був розірваний і після цього минуло понад десять місяців. Позивач, бажаючи щоб у дитини був офіційний батько, просить визнати відповідача батьком дитини. Відповідач відзив на позов не подав, у судове засідання не зявився. Позов слід задовольнити. Згідно ст.128 СК: «1. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. 2. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. 3. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.» «4. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.» Заява, відповідно до ст.126 СК, не подана, отже, батьківство може бути визнане за рішенням суду. Позивач є матірю дитини, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 03.05.2006 року, серії І-ЕГ № 031696. Згідно вказаного свідоцтва, дитина [PERSON] народилася 25.04.2006 року, про що в Книзі реєстрації народжень 03.05.2006 року зроблений запис за № 336. Батьком дитини вказаний [PERSON], імя і по батькові співпадають з імям і по батькові відповідача. Позивач вказала на обставини, що засвідчують походження дитини від відповідача, зокрема, що, дізнавшись про її вагітність, відповідач визнавав дитину своєю, усіляко їй допомагав. Після народження дитини відповідач наполіг на зустрічах з дитиною, забирав до себе додому у свою сімю на тривалий час. Зараз продовжує спілкуватись з дитиною, цікавиться її справами. Відповідач отримав позовну заяву з доданими до неї документами, у якій ці обставини викладені, і ніяким чином не відреагував протягом більш ніж достатнього строку, зокрема, не подав відзив з запереченнями цих обставин. Така поведінка відповідача означає фактичне визнання викладених у позовній заяві обставин. З огляду на специфіку справи, коли сам по собі судовий розгляд може призвести до отримання дитиною психологічної травми, доцільним є постановити заочне рішення у справі в надії, що відповідач фактично позов визнає.

Outcome: approved