Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом, в якому просив суд зменшити розмір аліментів, які були стягнуті: -рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі №524/769/14 на користь [PERSON] на утримання доньки Аліни, з ј частини до 1/5 частини з усіх виді заробітку(доходу) до досягнення дитиною повноліття; - рішенням Апеляційного суду Полтавської області по справі №524/9706/16-ц на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], з 1/8 частини до 1/10 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно на та з 1/14 до 1/10 частини з усіх видів заробітку на утримання [PERSON]; -рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі 524/5336/17 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], з 1/5 до 1/10 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що він офіційно працевлаштований та аліменти відраховуються в повному обсязі із його заробітної плати. На даний час його сімейне життя та матеріальний стан значно змінились та сплата аліментів у визначеному судовими рішеннями розмірі несе для нього великий фінансовий та моральний тягар та призводить до неможливості нормального існування і значних боргів. На даний час він винаймає квартиру та сплачу оренду плату в розмірі 4000 грн., надає кошти на утримання матері, а також витрачає кошти на лікування. З його середньої заробітної плати в розмірі 14000 грн у нього залишається 1000 грн на життя. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача вказав, що на даний час з відповідача стягується приблизно 70% його доходу. Про зміну матеріального стану також свідчить те, що аліменти на користь [PERSON] стягуються в примусовому порядку. Позивач зазначив, що надає кошти на утримання матері і щомісячно сплачу кошти на оренду житла. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача проти задоволення позову заперечували. Представник відповідача вказала, що при визначені розміру аліментів по справі 524/5336/17 на утримання доньки [PERSON], судом враховувалось хвороба позивача, а також наявність інших судових рішень про стягнення аліментів. На думку представника відповідача, позивачем не доведено факту зміни його матеріального стану. Звертала увагу на те, що договір оренди житла був укладений на 7 місяців і на даний час закінчив свою дію. Вказаний документ також не підтверджує, що позивач буде винаймати житло до досягнення дітьми повноліття. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН Судом було встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.03.2014 по справі №524/769/14-ц, з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки Аліни, [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.05.2017 по справі №524/9706/16-ц з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] та в розмірі 1/14 частини з усіх видів заробітку на утримання [PERSON] до досягнення Даміром, [INFO] 3 років. Також, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі 524/5336/17 змінено розмір аліментів визначений рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16.09.2015 по справі 524/5823/15-ц , що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/6 частини на 1/5 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Згідно відповіді Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області вказані судові рішення перебувають на примусовому виконанні та всі постанови про звернення стягнення на доходи боржника направлені за місцем роботи [PERSON]В.(а.с.27-28) [PERSON] Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист(ч.ч. 8-10 ст.7 Сімейного кодексу України) В ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 28.08.1991 зазначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ОЦІНКА СУДУ Аналізуючи зміст\~ст. 192 Сімейного кодексу України, суд відзначає, що підставами для зміни розміру аліментів є: -зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів; -погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів; -інші випадки, передбачені Сімейним кодексом України. Аналогічні положення закріплені і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Тобто, звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів платник аліментів, відповідно до вимог ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, повинен довести те, що після визначення судом розміру аліментів, відбулись зміни в його матеріальному або сімейному стані, погіршився стан його здоровя або існують інші обставини, визначені в Сімейному кодексі України, які перешкоджають йому сплачувати кошти на утримання дитини у визначеному розмірі. Так, звертаючись до суду із вимогами про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що він на даний час вимушений винаймати житло та надавати кошти своїй матері. Також, позивач посилався на наявність у нього хвороби. Оцінюючи вказані доводи позивача на відповідність вимогам ст.192 Сімейного кодексу України, суд відзначає наступне. Останнім за часом Автозаводським районним судом м.Кременчука було ухвалено рішення по справі № 524/5336/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON]. Так, під час ухвалення вказаного рішення судом було враховано наявність у [PERSON] інших дітей, а також наявність судових рішень про стягнення з нього аліментів на їх утримання та утримання [PERSON]. Судом також було прийнято до уваги стан здоровя [PERSON], зокрема наявність у нього захворювання гострого феморального флеботромбозу та розмір його заробітку з вересня 2016 року по серпень 2017 року. Тобто, наведені позивачем доводи на обґрунтування своїх позовних вимог, досліджувались судом під час вирішення спору про збільшення розміру аліментів на утримання доньки сторін [PERSON]. На думку суду, подання [PERSON] виконавчих листі для примусового виконання рішень не свідчить про зміну матеріального стану [PERSON]. Щодо доводів позивача про те, що він вимушений витрачати кошти на житло. Суд відзначає, що на підтвердження своїх доводів позивач надав суду договір оренди житлового приміщення від 01.05.2018, строк дії 7 місяців. Доказів, які б свідчили про те, що на даний час позивач витрачає кошти на оренду житла, суду надано не було. У звязку з викладеним суд вважає, що позивачем не було доведено те, що після ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів, відбулись зміни в його матеріальному стані. Зміни в сімейному стані платника аліментів, на переконання суду, можуть полягати: у появі на утримання особи ще однієї дитини та/або її матері; надання допомоги своїм непрацездатним батькам, та ін. Суд враховує те, що мати позивача є пенсіонером з 2011 року і позивачем не було надано доказів ,які б свідчили про те, що він щомісячно надає кошти на її утримання. У звязку із наведеним, суд відзначає, що позивачем не було доведено те, що в його матеріальному чи сімейному стані відбулись зміни, які перешкоджають йому сплачувати аліменти у визначених судовими рішеннями розмірах. Інших доводів, які б відповідно до вимог ст.192 Сімейного кодексу України давали підстави для зміни розміру аліментів позивачем та його представником заявлено не було. Проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає, що позивачем не були надані суду докази, які б відповідали ознаці достатності і які б давали суду змогу встановити те, що позивач дійсно не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Відтак, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON], є недоведеним та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed