overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач ТОВ «Агромир Захід» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 04 лютого 2013 року між ТОВ «Агромир Захід» та [PERSON] було укладено два договори оренди земельних часток (паїв) розмірами 4,61га та 6,7624га відповідно, які знаходяться на території Бражинецької сільської ради Полонського району Хмельницької області під 4% річних нормативно грошових оцінок земельних ділянок терміном на сім років. 04.02.2013 року [PERSON] отримала аванс по 3000 грн. за кожен договір, в загальній сумі 6000 грн. В квітні 2013 року ТОВ «Агромир Захід» звернулося в Державну реєстраційну службу Полонського районного управління юстиції для реєстрації договорів оренди, однак, державним реєстратором було відмовлено у реєстрації даних договорів тому, що [PERSON] уклала договори оренди землі цих же земельних ділянок з іншим фермерським господарством і державною реєстраційною службою здійснено їх реєстрацію. Таким чином просить стягнути з відповідача 6000 грн. авансу та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, місце, час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не подала. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно з ч.3 ст.571 цього кодексу, у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Судом встановлено, що 04 лютого 2013 року між ТОВ «Агромир Захід» та [PERSON] було укладено два договори оренди земельних часток (паїв) розмірами 4,61га та 6,7624га відповідно, які знаходяться на території Бражинецької сільської ради Полонського району Хмельницької області під 4% річних нормативно грошових оцінок земельних ділянок терміном на сім років. 04.02.2013 року [PERSON] отримала аванс по 3000 грн. за кожен договір, в загальній сумі 6000 грн. В подальшому [PERSON] уклала договори оренди землі цих же земельних ділянок з іншим фермерським господарством. Вказані обставини в судовому засіданні ніким з учасників судового процесу не ос порені та підтверджуються договорами оренди землі від 4 лютого 2013 р., копіями розписок від 04.02.2013 р., постановою про закриття кримінального провадження від 29.06.2013 р. За таких обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту. Сплачений ТОВ «Агромир Захід» аванс в сумі 6000 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] на його користь. Судові витрати по справі - 243 грн. 60 коп., сплачені позивачем при подачі позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 570,571 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

в жовтні 2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-3470 виданий 22.07.2008 року, ВП № 17916633 про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» боргу у сумі 79 815, 29 грн. Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року право вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] було відступлено ПАТ «Дельта Банк». З даних підстав представник заявника просив суд замінити у ВП № 17916633 стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк». Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Суд встановив, що відповідно до виконавчого листа від 18.09.2009 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва на користь АКІБ «УкрСиббанк» з [PERSON] підлягає стягненню сума боргу у розмірі 79 815, 99 грн., присудженого рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.07.2008 року у справі № 2-3470 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» з [PERSON] про стягнення заборгованості. На підставі виконавчого листа № 2-3470 від 22.07.2008 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві відкрито ВП № 17916633. Згідно виписки з договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» та акту прийому-передачі документації за договором право вимоги кредитної заборгованості ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] за кредитним договором № 11102820000 від 22.12.2006 року відступлено ПАТ «Дельта Банк». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що заява представника заявника обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

в жовтні 2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження від 20.10.2014 року ВП № 37277849, що знаходиться в провадженні ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, з ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк». В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-3124 виданий 27.05.2010 року,ВП № 37277849 про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» боргу у сумі 79 963, 00 грн. Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року право вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] було відступлено ПАТ «Дельта Банк». З даних підстав представник заявника просив суд замінити у ВП № 37277849 стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк». Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Суд встановив, що відповідно до виконавчого листа від 21.06.2010 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва на користь АКІБ «УкрСиббанк» з [PERSON] підлягає стягненню сума боргу у розмірі 9 880, 10 доларів США, присудженого рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.07.2010 року у справі № 2-3124 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» з [PERSON] про стягнення заборгованості. На підставі виконавчого листа № 2-3124 від 21.06.2010 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві відкрито ВП № 37277849. За договором купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та витягу з додатку до договору укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» право вимоги кредитної заборгованості ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] за кредитним договором № 10102134000 від 10.08.2006 року відступлено ПАТ «Дельта Банк». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що заява представника заявника обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В жовтні 2014 року прокурор Краснокутського району Харківської області, звернувся до суду, в інтересах Козіївської сільської ради, про відумерлість спадщини. В своїй заяві заявник вказав, що на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай), [PERSON] належить право на земельну частку, яка розташована на території Козіївської сільської ради площею 3,1568 умовних кадастрових гектар. [PERSON] померла [INFO] року та після її смерті спадщину ніхто з спадкоємців не прийняв, спадкоємці відсутні. Прохав визнати спадщину відумерлою та передати земельну ділянку у власність територіальної громади сільської ради. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені в заяві, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділ Держземагентства у Краснокутському районі у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій прохав слухати справу у його відсутність, вирішити питання на розсуд суду. Представник реєстраційної служби Краснокутського РУЮ Харківської області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином та в установлений законом строк. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки відділу Держземагентства у Краснокутському районі від 15.10.2014 року, [PERSON] отримала сертифікат серії ХР №0064944, зареєстрований 11.11.1996 року за № 2161. Державний акт на ім'я [PERSON] не видавався. Довідкою Козіївської сільської ради від 09.10.2014 року підтверджується, що за [PERSON] числиться земельна частка (пай) площею 3,1568 умовних кадастрових гектар. Вказана земельна частка (пай) не використовується. Спадкоємці по закону чи заповіту відсутні. Згідно актового запису про смерть №42 виданого відділом РАГСу від 06.07.2002 р., [PERSON] померла [INFO] року в с.Козіївка. Як свідчить відповідь Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 01.12.2014 року, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася, заяви про прийняття спадщини або її відмову не надходили. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином, заява прокурора Краснокутського району Харківської області, в інтересах Козіївської сільської ради підлягає задоволенню, так як спадщина відкрилась [INFO] року (після смерті власника) в с.Козіївка, тобто вже у липні 2003 року сплив один рік, необхідний для подальшого обернення даного майна на користь держави. На підставі ст.1277 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 278 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

В жовтні 2014 року прокурор Краснокутського району Харківської області, звернувся до суду, в інтересах Колонтаївської сільської ради, про відумерлість спадщини. В своїй заяві заявник вказав, що на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай), [PERSON] належить право на земельну частку, яка розташована на території Колонтаївської сільської ради площею 8,25 умовних кадастрових гектара. [PERSON] помер в 2002 році та після його смерті спадщину ніхто з спадкоємців не прийняв, спадкоємці відсутні. Прохав визнати спадщину відумерлою та передати земельну ділянку у власність територіальної громади сільської ради. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені в заяві, просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - відділ Держземагентства у Краснокутському районі у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій прохав слухати справу у його відсутність, вирішити питання на розсуд суду. Представник реєстраційної служби Краснокутського РУЮ Харківської області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином та в установлений законом строк. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0227003 зареєстрованого 13.09.1999 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) площею 8,25 умовних кадастрових гектара, яка знаходиться на території Колонтаївської сільської ради. Довідкою Колонтаївської сільської ради від 22.10.2014 року підтверджується, що за [PERSON] числиться земельна частка (пай). Вказана земельна частка (пай) не використовується. Згідно актового запису про смерть №23 виданого відділом РАГСу від 08.10.2002 р., [PERSON] помер [INFO] в с.Колонтаїв. Згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 27.11.2014 року, спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилася, заяв про прийняття спадщини чи її відмову не надходило. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Відповідно до вимог ст.278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином, заява прокурора Краснокутського району Харківської області, в інтересах Колонтаївської сільської ради підлягає задоволенню, так як спадщина відкрилась [INFO] (після смерті власника) в с.Колонтаїв, тобто вже у жовтні 2003 року сплив один рік, необхідний для подальшого обернення даного майна на користь держави. На підставі ст. 1277 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 278 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

В жовтні 2014 року Старокостянтинівська ЖЕК звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати його таким, що втратив право на проживання квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що під час перевірки було встановлено, що у даній квартирі квартиронаймач [PERSON] не проживає. Оскільки [PERSON] без поважних причин не проживає у даній квартирі, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання житлом та зняти з реєстрації. Представник позивача, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів - в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 71, статті 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Судом об'єктивно встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває на балансі Старокостянтинівської ЖЕК. Під час перевірки було встановлено, що у даній квартирі квартиронаймач [PERSON] не проживає, однак залишається зареєстрованим у ній. Зазначені обставини підтверджуються: довідкою, виданою Старокостянтинівською ЖЕК від 23.09.2014 року про склад сім'ї [PERSON], актами обстеження квартири [ADDRESS] від 16.01.2014 року, від 28.05.2014 року, від 07.08.2014 року, в яких зафіксовано, що відповідач у зазначеній квартирі не проживає, довідкою, виданою Старокостянтинівською ЖЕК № 518 від 23.09.2014 року про перебування на балансі Старокостянтинівської ЖЕК квартири [ADDRESS]. Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутній у квартирі [ADDRESS] понад десять років без поважних причин, а тому втратив право користування цим житлом. Відповідно до ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. При розподілі судових витрат, суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

В жовтні 2014 року управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсії у розмірі 11691,06 грн., вказуючи, що, на підставі заяви відповідача про призначення пенсії та наданої ним довідки від 03.02.3014 р. № 150 про заробітну плату за період з січня 1984 року по грудень 1992 року, відповідачу було призначено пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 3522,73 грн., але згодом з'ясувалося, що надана відповідачем довідка не відповідає особовим рахункам, та згідно уточнюючим довідкам про заробітку плату відповідача був проведений перерахунок його пенсії з 02.01.2014 р., розмір якої склав 2400,17 грн., в зв'язку з чим сума переплати пенсії за період з 02.01.2014 р. по 3009.2014 р. склала 11691,06 грн. Представник позивача - Попов М.С. просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою його місця проживання, була в черговий раз повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не з'являється на пошту для отримання судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі заяви відповідача [PERSON] про призначення пенсії від 03.03.2014 р. та доданої ним до цієї заяви архівної довідки Національного архіву Республіки Молдова від 03.02.2014 р. № 150 про заробітну плату за період з січня 1984 р. по грудень 1992 р. , відповідачу з 02.01.2014 р. була призначена пенсія за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 3522,73 грн. Згідно доручення ГУПФ України в Одеській області, позивачем був наплавлений запит від 18.05.2014 р. за № 358/05 до Територіальної Каси соціального страхування Республіка Молдова про проведення зустрічної перевірки по довідці про заробітну плату відповідача, на який позивачем отримано акт зустрічної перевірки документів, згідно з яким надана відповідачем довідка про заробітну плату № 150 від 14.08.2014 р. не відповідає особовим рахункам, та нову довідку про заробітну плату. Згідно уточнюючим даним про заробітну плату відповідача, позивачем було проведено перерахунок пенсії відповідача з 02.01.2014 року, розмір якої склав 2400,17 грн., а також розрахунок суми переплати пенсії, відповідно до якого сума переплати пенсії за період з 02.01.2014 р. по 30.09.2014 р. склала 11691,06 грн. З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що кошти розмірі 11690,06 грн. на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу як набуті без достатньої правової підстави. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

В жовтні 2014 р. позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову, заяв не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO] на утримання якого відповідач матеріальну допомогу не надає. Ці дані підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою про склад сім'ї. Згідно із ч.3 ст.180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні у нього немає, документів, що заперечують вказане відповідачем до суду не надано. Тому, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у сумі 500 грн. щомісяця на утримання дитини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, відповідають чинному законодавству. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved