Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

В жовтні 2014 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 21.08.2010 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO],яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач має можливість приймати участь в утриманні дитини,однак від виконання свого батьківського обов*язку ухиляється,позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,з дати подачі позову до повноліття дитини. В судове засідання позивач надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,з урахуванням позиції відповідача про повне визнання позову,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як встановлено з матеріалів справи, з 21.08.2011 р. позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO],яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не заперечував тих обставин,що добровільно не бере участі в утриманні дитини. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов*язки по утриманню дитини на час розгляду справи виконує позивачка. Таким чином,вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини сторін узгоджуються з вимогами законодавства ,підстав для звільнення відповідача від участі у належному утриманні доньки суд не встановив,розмір заявлених до стягнення аліментів чинному законодавству не протирічить. З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved