Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

В жовтні 2015 р. [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача,в якому просив про встановлення факту батьківства [PERSON] , що проживав за адресою [ADDRESS] щодо сина [PERSON]. Внести відповідні зміни в запис акту про народження позивача, вказавши прізвище - [PERSON], а батьком зазначити [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що з 1985 року його мати [PERSON], проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . [INFO] року у них народився син [PERSON] , тобто позивач. З 1991 року мати переїхала жити до с.Капустна Балка, а згодом до Херсонської області, а він фактично з чотирьохлітнього віку проживав та виховувася разом з батьком та дідусем [PERSON], та бабусею [PERSON] Запис про батька дитини, в зв'язку з тим, що мати не перебувала на той час з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, у Книзі реєстрації народжень вчинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові - записано за її вказівкою як [PERSON] Батько завжди бажав, що він змінив прізвище на [PERSON], проте мати була проти. [INFO] року [PERSON] помер, від народження до моменту його смерті він проживав разом з батьком за зазначеною адресою. Посилаючись на викладене, представники позивача [PERSON], та адвокат Семенов Ю.С. просили суд задовольнити позов в поновму обсязі. Також суду пояснили, що позивач проживав за вказаною адресою з моменту народження, спочатку з батьком , а після його смерті - разом з бабусею та дідусем [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина на цей житловий будинок, в якому він проживає, від народження, отже для того йому і потрібно встановити батьківство. В обгрнутування пропуску строку позовної давності зазначили, що про порушення своїхх прав дізналися лише після того, як на спадкове майно стали претендувати інші родичі дідуся, адже за життя і батько і дід визнавали позивача своїм сином і онуком відповідно , отже не було необхідності для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 26 листопада 2015 року задоволено заяву [PERSON] про вступ у справу в якості третьої особи , оскільки він є власником на теперішній час спадкового майна. Представники позивача заперечували проти заявленого клопотання, вважаючи, що даний спір не стосується прав та обов'язків [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність . Він заперечував викладені в позові обставини, навіть сам факт проживання позивача за вказаною адресою , окрім останніх двох років перед смертю [PERSON] Зазаначив, що є спадкоємцем майна [PERSON], його право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом визнано за рішенням суду, позивач був учасником процесу у даній справі і рішення суду не оскаржував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про рохзгляд справи у його відсутність, просив вирішити справу у відповідності до діючого законодавства.. Заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи та показання свідків , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] р. народився [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження , складеного виконавчим комітетом Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 12 листопада 1987 року проведено запис за № 34, відомості про батька - [PERSON] ( без зазначення дати народження та місця проживання батька) записані за вказівкою матері. [INFO] року [PERSON] помер. Заяву до державного органу реєстрації актів цивільного стану про визнання себе батьком позивача - не подавав. [INFO] року помер [PERSON], який був батьком [PERSON]. Як пояснили сторони , позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] ніколи не був, а був зареєстрований в с.Капустіно за місцем реєстрації матері - [PERSON] Рішенням Центрального районного суду м.миколаєва від 25 вересня 2015 року , яке набуло законної сили, задоволено позов [PERSON] до Миколаївської міської ради, третя особа [PERSON] , про визнання права власності . Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за азаконом після смерті двоюрідного брата [PERSON], який помер [INFO] року. З матеріалів даної цивільної справи, дослідженої в судовому засіданні, вбачається , що спадкова справа № 463\\2013 до майна померлого [PERSON] була заведена за заявою від 20 серпня 2013 року [PERSON], який є двоюрідним братом померлого. Відповідно до Довідки від 04.04.2014 року Управління ДМС України в Миколаївській області, [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] з 24 жовтня 1963 року до моменту смерті. Інформації про громадян , які з ним проживали на день смерті, а також їх родинні відносини - відсутні, інформація про реєстрацію громадян за вказаною адресою - не має. 06 лютого 2015 року позивачем направлена на адресу Другої Миколаївської державної нотаріальної контори заява про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON], а також з проханням не видавати свідоцтво іншим спадкоємцям, оскільки має намір звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Більше позивач до нотаріфальної контори не звертався, не зважаючи на відповідні роз'яснення нотаріуса, його представник, який приймав участь при розгляді вищезазначеної цивільної справи, заперечень суду не надав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що є сусідом , проживає [ADDRESS] з 2001 року, з того ж часу знає [PERSON] .Знає , що з ним проживав онук Саша, але хто був батьком цього хлопця - їй невідомо. Допитані в судовому засіданні як свідкі [PERSON], який був співробітником [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були його сусідами , пояснили, що знали померлого протягом багатьох років, знали, що у нього є один син [PERSON], про наявність онука він ніколи не розповідав, ніколи в будинку діти не проживали (окрім сина, коли він був маленький). З наданих представником позивача довідок, прямо не вбачається, що позивач навчався у загальноосвітній школі та перебува на медичному обліку саме за аресою по [ADDRESS]. Також і не слідує з матеріалів справи і взагалі факт постійного проживання позивача за вказаною адресою і перебування його на утриманні та вихованні [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р., при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилась до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручі до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності. Відповідно до положень ст. 53 КпШС України 1969 р.( який діяв на момент народження дитини), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Проте жодних достеменних доказів наведених обставин , які б свідчили про те, що [PERSON] є його рідним батьком , позивачем суду не надано. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» , встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Таким чином, стосовно заяви третьої особи про застосування строку позовної давності, оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові за недоведеністю позовних вимог , це є самостійної підставоюдля відмови у позові.

Outcome: dismissed