Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

В грудні 2016 р. позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитною угодою в розмірі 56955,89 грн., а також суму судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно Заяви №003-28503-310113 від 31.01.2013 року та кредитної угоди , укладеної між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , останній було надано кредит у розмірі 46500,00 грн., строком ліміту кредитної лінії 364 календарних дні на картковий рахунок № [NUMBER] . Посилаються на те, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання, відкривши відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та надавши кредитні кошти в розмірі 46500,00 грн., однак відповідачка неналежним чином виконувала умови договору, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом, відповідач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, що утворилася станом на 10.11.2016 року у розмірі 56955,89 грн., а саме 28335,89 грн. простроченого кредиту, 28620,00 грн. заборгованості за процентами та комісією. 05 грудня 2016 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Трегубенко Л.О. було відкрите провадження у даній справі, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні. 01 червня 2017 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва № 201 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Супрун Г.Б. 22 листопада 2018 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва № 1365 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Войтенко Т.В. Ухвалою від 02.01.2019 справу було прийнято до провадження Подільського районного суду м. Києва в складі головуючого судді Войтенко Т.В. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов Заяви № 003-28503-310113. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його Коронами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 ч. 1 Договору, позивач відкрив відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 46500,00 грн. За умовами кредитування відповідачка [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит протягом 364 календарних днів. Згідно п. 1 ч. 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1. ч 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. ч. 3 Договору, кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. ч. 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до п. 2.5. ч. 3 Договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. У зв`язку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України №664 від 02.10.2015 року, після спливу чергового строку ліміт кредитної лінії, відповідно до п. 2.4 ч. 3 договору, був встановлений ліміт кредитної лінії в розмірі 0,00 грн. Несплачена заборгованість за договором, визнана простроченою. Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України та встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 46500,00 грн. Відповідачка станом на 10.11.2016 року не виконала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість з повернення кредиту у розмірі 28335, 89 грн., заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 28620,00 грн. та банком було нараховано 1800 грн. пені, що разом становить 56955,89 грн. (а.с.4). Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Розрахунки, надані банком, спростовані не бути. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування. Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved