Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

В грудні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП « Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує умови кредитних договорів, щодо сплати кредиту та відсотків за користування ним представник позивача просить суд стягнути з відповідача 37760,27 гривень заборгованості за кредитними договорами та судовий збір. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. У разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з'явилася в судове засідання, заперечень проти позову не надавала, заяви про розгляд справи у її відсутності не надавала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачкою були укладені кредитні договори: № 2002711768 від 19.02.2013 року на суму 4031,60 гривень, строком на 24 місяці; № 2005752093 від 13.09.2013 року на суму 19030,00 гривень строком на 36 місяців ( а.с.6-10,17-25). 22.12.2014 року між ПАТ « ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст. ст. 512,514,1077,1079,1082,1084 ЦК України було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю б/н. Згідно з вищевикладеним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитними договорами № 2002711768 від 19.02.2013 року; № 2005752093 від 13.09.2013 року ( а.с.29-33). У порушення норм закону та умов договорів відповідачка зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконала, а саме не сплатила необхідні кошти для погашення заборгованості. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань у відповідачки заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № 2002711768 від 19.02.2013 року станом на 14.11.2016 року становить 14859,23 грн., яка складається з : 14143,50 грн. - заборгованість по сплаті кредиту; 715,73 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 2005752093 від 13.09.2013 року станом на 14.11.2016 року становить 22901,04 грн, яка складається з: 17972,49 грн. - заборгованість по сплаті кредиту; 1,98 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 4926,57 грн. - сума комісії. Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості на користь нового кредитора підлягають задоволенню, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. В зв'язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, сума комісії, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved