Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Виконувач обов'язків керівника Берегівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу охорони здоров'я Виноградівської РДА звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позовні вимоги мотивовано тим, що Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні №12014070080000280 від 13.04.2014, за фактом умисного легкого тілесного ушкодження, яке мало місце 17 березня 2014 року по [ADDRESS]. Встановлено, що [PERSON] 17 березня 2014 року, близько 02 години 30 хвилин, на території дворогосподарства, що розташоване за адресою [ADDRESS] та належить [PERSON] затіяв сварку з останньою, в ході якої, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою спричинення тілесних ушкоджень підійшов до неї, в той час коли вона знаходилася на бетонних східцях, що розташовані біля вхідних дверей до будинку, та кулаком лівої руки наніс [PERSON] один удар в обличчя з лівого боку, внаслідок чого [PERSON] впала на бетонні східці. В результаті [PERSON] отримала тілесні ушкодження у виді: синців шкірних покровів чола зліва, орбітальної ділянки правого ока, спинки носа, шиї зліва, підлопаточної ділянки зліва, лівого плеча в середньо-верхній третині по зовнішній поверхні, правого стегна в середній третині по середньо-внутрішній та у верхній третині по передній поверхні, підколінної ямки зліва; саден шкірних покровів лобно-тім'яної ділянки зліва, скроневої ділянки зліва; забою обличчя зліва, що супроводжувалося набряком м'яких тканин та тотальним синцем шкірних покровів; крововиливів під кон'юнктиву обох очей, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 119 від 16.04.2014, у відповідності до п.2.3.2. «а» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом № 6 МОЗ України», від [INFO], кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров'я. Своїми умисними діями [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.08.2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Потерпіла [PERSON] унаслідок отриманих тілесних ушкоджень в період з 18.03.2014 по 28.03.2014 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Виноградівської районної лікарні, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів. Згідно довідки Виноградівської районної лікарні від 18.02.2016 за №109/08, вартість лікування [PERSON], становить 1032 грн. 08 коп., які в добровільному порядку [PERSON] не відшкодував. Таким чином, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, [PERSON] завдав шкоди державі в розмірі 1032 грн. 08 коп. Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є відділ охорони здоров'я Виноградівської РДА, проте останнім не вживаються заходи, спрямовані на захист інтересів держави. За наведеного, виконувач обов'язків керівника Берегівської місцевої прокуратури просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі відділу охорони здоров'я Виноградівської РДАгрошові кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в розмірі 1032 грн. 08 коп. та покласти на відповідача судові витрати. Представник відділу охорони здоров'я ВиноградівськоїРДА в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак надіслав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, заяв клопотань від нього не надходило, відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши подані докази, всебічно і повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.08.2014 року затверджено угоду про примирення, укладену між обвинуваченим [PERSON] та потерпілою [PERSON], відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено узгоджене сторонами угоди покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. (вісімсот п'ятдесят гривень). Згідно цього вироку, судом встановлено, що [PERSON] 17 березня 2014 року, близько 02 години 30 хвилин, на території дворогосподарства, що розташоване за адресою [ADDRESS] та належить [PERSON] затіяв сварку з останньою, в ході якої, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою спричинення тілесних ушкоджень підійшов до неї, в той час коли вона знаходилася на бетонних східцях, що розташовані біля вхідних дверей до будинку, та кулаком лівої руки наніс [PERSON] один удар в обличчя з лівого боку, внаслідок чого [PERSON] впала на бетонні східці. В результаті [PERSON] отримала тілесні ушкодження у виді: синців шкірних покровів чола зліва, орбітальної ділянки правого ока, спинки носа, шиї зліва, підлопаточної ділянки зліва, лівого плеча в середньо-верхній третині по зовнішній поверхні, правого стегна в середній третині по середньо-внутрішній та у верхній третині по передній поверхні, підколінної ямки зліва; саден шкірних покровів лобно-тім'яної ділянки зліва, скроневої ділянки зліва; забою обличчя зліва, що супроводжувалося набряком м'яких тканин та тотальним синцем шкірних покровів; крововиливів під кон'юнктиву обох очей, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 119 від 16.04.2014, у відповідності до п.2.3.2. «а» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом № 6 МОЗ України», від [INFO], кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров'я. Згідно довідки Виноградівської районної лікарні від 18.02.2016 за №109/08, потерпіла [PERSON] в період з 18.03.2014 по 28.03.2014 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділення Виноградівської районної лікарні. Загальна вартість витрат на стаціонарне лікування хворої становить 1032 грн. 08 коп. У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вироком суду від 13.08.2014 року, що набрав законної сили, встановлена винуватість [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд вважає цю обставину доведеною. В рамках кримінального провадження цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в розмірі 1032 грн. 08 коп. заявлений не був. У добровільному порядку відповідачем ці збитки не відшкодовані. Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Як роз'яснено в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Судом встановлено, що Виноградівська районна лікарня фінансується за рахунок бюджетних коштів відділу охорони здоров'я Виноградівської РДА, тому кошти в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого мають бути зараховані до держбюджету. Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок здійснювати представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Таким чином, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність збитків, завданих кримінальним правопорушенням, а отже відповідач зобов'язаний відшкодувати державі в особі відділу охорони здоров'я Виноградівської РДА вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в повному обсязі в розмірі 1032 грн. 08 коп. Позивача відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 звільнено від сплати судового збору за подачу позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому ці судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved