Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: вул. Леніна, 31 в с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області та належали її батьку [PERSON], який помер 28 жовтня 2013 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється спадкоємицею за заповітом до майна померлого. Однак, своє спадкове право на належну [PERSON] 1/2 частку домоволодіння вона оформити не може через відсутність на нього правовстановлюючого документу, який при житті батько не отримав і не зареєстрував своє право власності. Отримати даний правовстановлюючий документ неможливо в звязку з смертю власника. За таких обставин нотаріус відмовила їй в оформленні спадкових прав, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.\~\~ Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер 28 жовтня 2013 року в с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце державної реєстрації: виконавчий комітет [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 40, згідно даних свідоцтва про смерть серії І-БВ № 219712, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 29 жовтня 2013 року. У відповідності до даних довідок, виданих виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району 07 листопада 2013 року за № 1187 та 10 жовтня 2016 року за № № 1294, 1295, померлий 28 жовтня 2013 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: вул. Леніна, 31/2 в с. Сербинівка Старокостянтинівського району; згідно записів погосподарських книг сільської ради за 2011-2015 роки, житловий будинок по вул. Леніна, 31/2 в с. Сербинівка Старокостянтинівського району належав померлому 28 жовтня 2013 року [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району 28 липня 2008 року за р.№ 718, яким все своє майно заповів [PERSON] За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадові договори) № 35704151, виданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 11 листопада 2013 року, даний заповіт є чинним. Згідно матеріалів спадкової справи № 809/2013, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 11 листопада 2013 року до майна померлого 28 жовтня 2013 року [PERSON], єдиною спадкоємицею є позивачка [PERSON] Позивачка [PERSON], [INFO], є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-БВ № 256185, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 21 липня 2015 року. В звязку з одруженням 14 липня 1981 року вона змінила прізвище з «Паточка» на «Титюк», що підтверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00009726383 від 17 листопада 2011 року. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 25 серпня 2016 року № 2965/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна [PERSON], який помер 28 жовтня 2013 року, а саме на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: вул. Леніна, 31 с. Сербинівка Старокостянтинівського району, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на вказане нерухоме майно за спадкодавцем [PERSON] З довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна, виданої ПП «Старокостянтинівське бюро технічної інвентаризації» 07 жовтня 2016 року за № 534 вбачається, що на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння (житловий будинок) за адресою: вул. Леніна, 31 с. Сербинівка Старокостянтинівського району. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до розяснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~кожна\~особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на\~\~вищевказане домоволодіння відповідно до закону. Приймаючи до уваги те, що позивачка є його спадкоємицею за заповітом та прийняла спадщину,\~\~однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно в звязку з відсутністю на нього правовстановлюючого документу, а також не може в адміністративному порядку звернутися для усунення даної перешкоди, так як власник помер, тому права позивачки [PERSON] підлягають захисту, а відсутність правовстановлюючого документу не може бути підставою відмови у захисті права позивачки. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved