Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх малолітньої дитини [PERSON], яка перебуває на її утриманні. На даний вони проживають окремо, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривень. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що згідний платити аліменти на утримання дитини щомісяця в розмірі 600 гривень. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Сторони на даний час проживають окремо, дитина на диспансерному обліку в лікарні не перебуває та знаходяться на утриманні позивачки, що сторонами не оспорюється. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За вказаних обставин, відповідач як батько також зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї дитини нарівні із матір'ю, тому суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дитини в твердій грошовій сумі. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини та відповідача, який є працездатним, однак не має постійного заробітку, відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї малолітньої дитини на рівні із матір'ю, позов визнав в повному обсязі, визнання ним позову не суперечить обставинам справи та закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 12 жовтня 2016 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у виді судового збору. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved