overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

В вересні 2018 року заявник [PERSON] звернувся з вищевказаною заявою, в якої зазначив, що [INFO] року померла його мати, після її смерті відкрилась спадщина, належним чином він звернувся до нотаріальних установ, після відкриття спадкової справи було з'ясовано, що необхідно встановити факт родинних відносин, а саме в тому, що [PERSON], яка померла [INFO] року є матір'ю заявника. В ході судового розгляду представник заявника падав заяву з якої видно, що на заяві наполягає, просить справу розглянути в її відсутності. Зацікавлена особа - селищна рада до суду не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступного. Згідно ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 травня 2016 року, яке видане Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управліня юстиції в Одеській області за актовим записом № 344,(а.с.7), родинні відносини між померлою та заявником підтверджуються Свідоцтвом про народження від 04.12.1947 року (а.с.6). Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, яке розташоване на території Овідіопольського району Одеської області. По питанню оформлення спадкового майна після смерті матері, заявник, як єдиний спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріальних установ з заявою про прийняття спадщини. При цьому нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на вищевказане спадкове майно в зв'язку з тим, що в свідоцтві про народження заявника, яке було видано в Республіці Казахстан не надійшло підтвердження запису про народження дитини, у зв'язку з чим нотаріус рекомендував звернутись до суду з заявою за захистом його прав. Родинні відносини померлої [PERSON], підтверджуються Свідоцтвом про народження (а.с.6), копією спадкової справи 314/2016 року після смерті [PERSON] Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що під час розгляду справи було доведено факт родинних відносин заявника з померлою, а тому заява підлягає задоволенню. Під час подання заяви заявником було сплачено судовий збір в повному обсягу, з урахуванням предмету заяви, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

В вересні 2018 року заявник звернувся з вищевказаною заявою, в якій зазначив, що його батько [PERSON] помер 24 листопада 2017 року, після його смерті залишилось спадкове майно, але оформити спадщину не можливо у звязку з тим, що в документах які були видані на імя батька по різному зазначено прізвище померлого, а тому заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме що заявник є рідним сином [PERSON], який помер 24.11.2017 року в м. Одеса. В ході судового розгляду заявник направив до суду заяву з якої видно, що він на заяві наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Зацікавлена особа до суду не зявилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступного. Згідно ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів,що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так судом встановлено, що заявник фізична особа [PERSON] народився [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія 1V-ЖД № 469838 (а.с.9). В подальшому заявник змінив прізвище на [PERSON] (а.с.11). В свідоцтві про народження дитини у заявника в графі прізвище батька було зазначено «Лакеев». Під час життя батько заявника отримав паспорт громадянина України, де в графі прізвище зазначено «Лакєєв» 24 листопада 2017 року його батько [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 509304 (а.с.14). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 4.6963 га, цільове призначення для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Овідіопольського району Одеської області. (а.с. 16) Заявник звернувся до компетентних установ для внесення змін до актової запису, але отримав фактичну відмову у здійсненні цих дій. Інших документів, що підтверджують родинність, не збереглися. Проте з актів цивільного стану, які зазначені у Свідоцтвах про народження видно, що померлий є рідним батьком заявника. Крім того у заявника є оригінали всіх документів, які підтверджують родинні відносини, а саме Свідоцтво про смерть батька та Свідоцтво про народження. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи був доведений факт родинних відносин заявника з померлим, а тому заява підлягає задоволенню. Під час подання заяви заявником було сплачено судовий збір в повному обсягу, з урахуванням предмету заяви, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

В вересні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку № 21 по вул. Залізничній в Приморському районі м. Маріуполі на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.1986 року посвідченого Другою Маріупольською державною нотаріальною конторою. В зазначеному будинку, окрім позивача також зареєстрований її син [PERSON] Відповідач в зазначеному будинку зареєстрований, але фактично не мешкає з 2016 року. У звязку з тим, що відповідач не несе жодних витрат на утримання будинку та сплати комунальних послуг, та позивач позбавлена можливості отримати субсидію, позивач просила визнати [PERSON] [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Залізнична, буд. 21. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримали, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про\~\~розгляд справи за його відсутності не надавав та про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечувала щодо заочного розгляду справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

В вересні 2018р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами 17 листопада 2007р. було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції Київської області, про що було зроблено актовий запис № 134. В шлюбі у сторін [INFO]. народилась донька [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання сторонами були подані на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Сторона позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідачем до суду було надіслано заяву про визнання позову. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007р. [INFO]. в шлюбі у сторін народилася донька [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одниміз подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 352,4 грн., та підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов'язання УДКСУ в Шевченківському районі повернути останній - 352,4 грн., згідно квитанції № 0.0.1121279398.1 від 30 серпня 2018р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

В вересні 2018 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 02 квітня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 175. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, з квітня 2018 року сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просила позов задовольнити, а шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення іфдповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ([INFO] р.н.) та [PERSON] ([INFO] р.н.), про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 02.04.2011 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.13). На момент розгляду справи у суді спору з приводу проживання дитини не має. Між сторонами спору про поділ майна не має. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, а також зважаючи на те, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

В вересні 2018 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 01 жовтня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2649. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивачка посилається на те, що вона з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. На даний час з червня 2018 року сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу дітей не мають. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, заявлені позивачкою, визнав. Вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ([INFO] р.н.) та [PERSON] ([INFO] р.н.), про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 01.10.2016 (а.с.7). Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, а також зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

В вересні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 03 лютого 2001р. було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 60. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання сторонами були подані на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Сторона позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідачем до суду було надіслано заяву про визнання позову. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2001р. [INFO] у сторін народився син: [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 352,4 грн., та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов'язання УДКСУ в Шевченківському районі повернути останній - 352,4 грн., згідно квитанції № 31 від 05 вересня 2018р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

В вересні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 10 вересня 2016р. було зареєстровано шлюб Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 1270. [INFO]. у сторін народилися доньки: [PERSON], [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання сторонами були подані на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Сторона позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідачем до суду було надіслано заяву про визнання позову. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2016р. [INFO]. у сторін народилися доньки: [PERSON], [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одниміз подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 352,4 грн., та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов'язання УДКСУ в Шевченківському районі повернути останній - 352,4 грн., згідно квитанції № 263810245 від 05 вересня 2018р.

Outcome: approved