Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

\~\~\~\~ В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою та зобовязання укласти окремі договори найму. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що в 1995 році вона разом з членами своєї сімї колишнім чоловіком [PERSON], доньками [PERSON], [PERSON] та матірю [PERSON], набули права власності на квартиру [ADDRESS]. 13.12.2002 року [PERSON] належну їй частку подарувала її і на сьогоднішній день її частка становить 2/5, а відповідачам кожному належить по 1/5 частині квартири. Рішенням Хмельницького міськраойнного суду від 10.12.2013 року розірвано шлюб між нею та [PERSON] і на сьогоднішній день між ними склались вкрай неприязні стосунки. Вже на протязі тривалого часу вони припинили сумісне ведення господарства, утримання квартири. [PERSON] живе повністю відособленим життям та упорядкувати їх сумісне перебування в квартирі відмовляється. Його поведінка в цій частині є вкрай агресивною та неконструктивною. Враховуючи небажання відповідача [PERSON] укласти окремий договір найму, його поведінку щодо утримання квартири, її інтереси потребують судового захисту, шляхом встановлення порядку користування квартирою. ЇЇ доньки [PERSON] та [PERSON] проживають у м.Києві і приїжджають з онуками на вихідні, та не заперечують щоб їм були відведені кімнати відповідно [PERSON] площею 12,3 кв.м, а [PERSON] кімната площею 7,3кв.м. Враховуючи частку [PERSON] у спірній квартирі, вважає, що йому підлягає виділенню кімната площею 10,1 кв.м., яка має перевагу над іншими тим, що у ній є вихід на лоджію. Її, з врахуванням частки, слід виділити кімнату площею 16,4кв.м. Враховуючи наведене, позивач просить встановити наступний порядок користування квартирою №124 по вул.Прибузькій,44 в м.Хмельницькому виділити: їй, [PERSON], кімнату площею 16,4 кв.м., [PERSON] кімнату площею 10,1 кв.м., [PERSON] кімнату площею 12,3 кв.м., [PERSON] кімнату площею 7,3 кв.м. Кухню, санвузол та коридор залишити в загальному користуванні, а також зобовязати відповідачів укласти окремі договори найму. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила залишити в користуванні [PERSON] також лоджію площею 2,8кв.м., а вимоги в частині зобовязання відповідачів укласти окремі договори найму залишити без розгляду, в решті позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперчили щодо їх задоволення та встановлення зазначеного у позовній заяві порядку користування квартирою, пояснивши, що між позивачем та відповідачем [PERSON] склались неприязні відносини. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, відповідач пояснив, що хоче щоб у його користуванні залишилась кімната площею 12,3 кв.м., в якій він проживає на даний час, враховуючи, що фактично позивач зайняла три інших кімнати в квартирі, оскільки діти проживають в [INFO]. Він на сьогоднішній день хворіє, в нього хвора спина і його меблі, а саме ліжко з ортопедичним матрацом не помістяться у кімнаті площею 10,1 кв.м. Враховуючи, що він пенсіонер, та не в змозі придбати нові меблі, вважає, що позивачці з врахуванням її частки слід виділити кімнату площею 16,4кв.м., йому кімнату 12,3кв.м., а донькам дві інших кімнати. Також просить врахувати, що саме він оплачує комунальні послуги за квартиру. Представник позивача в судовому засіданні, також пояснив, що позивачем не доведено ті обставини та підстави на які вона посилається для задоволення вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою суду від 01.03.2016 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині позовних вимог про зобовязання укласти окремі договори найму залишено без розгляду. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.09.1995 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 13.12.2002 року [PERSON] подарувала належну їй на праві особистої власності 1/5 частину квартири\~\~[ADDRESS] Г.С.. [PERSON] 08.08.2009 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Спичак». Квартира [ADDRESS] має чотири кімнати: площею 12,3 кв.м., 10,1 кв.м., 7,3 кв.м. та площею 16,4 кв.м., загальна житлова площа квартири складає 46,1 квадратних метри. Також квартира складається з: кухні площею 8,4кв.м., вбиральні площею 1.2 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., коридору площею 10,1 кв.м., та обладнана лоджією 2,8кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.12.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29.08.1981 року, розірвано. Згідно із\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із\~ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1\~ст.356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю; ч.ч.1, 2\~ст.358 ЦК України\~- право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Таким чином встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками відповідно до змісту ст. ст.\~319,\~369 ЦК України\~є складовою здійснення ними права спільної сумісної власності, при цьому, співвласники майна мають рівні права щодо користування жилим приміщенням. У п. 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін між [PERSON] та [PERSON] склались неприязні відносини, що також підтверджується ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13.02.2015 року, якою зобовязано начальника слідчого відділу Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою [PERSON] по факту заволодіння правовстановлюючими документами на квартиру її колишнім чоловіком [PERSON], а також відповіддю слідчого СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області від 14.03.2016 року №5773/121/119/02. Відповідно до правовстановлюючих документів розмір часток відповідачів у квартирі [ADDRESS] становить 1/5 частини, що відповідає 9,22 кв.м. житлової площі. Розмір частки позивача становить 2/5, що відповідає 18,44 кв.м. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна\~сторона\~зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а саме щодо виділення йому у користування кімнати площею 12,3кв.м., що більше належної йому частки у квартирі. Надана відповідачем карта санаторно-курортного лікування із зазначенням діагнозу остеохондроз, не підтверджує право відповідача, чи необхідність виділення йому у користування кімнати площею 12,3кв.м., тобто більше належної йому частки. Неможливість проживання відповідача у кімнаті площею 10,1кв.м., з розташуванням там ортопедичного ліжка, та необхідність його використання відповідачем, належними та допустимими доказами також не підтверджена. Доводи відповідача [PERSON] щодо того, що він здійснює оплату житлово-комунальних послуг за всю квартиру, також не доводить його право на виділення йому житлової кімнати більшого розміру ніж розмір його частки. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачу [PERSON] позивач просить виділити в користування житлову кімнату площею 10.1кв.м. з лоджією 2,8кв.м., що є більшим ніж розмір його частки у вказаній квартирі, інші відповідачі позовні вимоги визнали та не заперечили щодо встановлення такого порядку користування, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід встановити наступний порядок користування квартирою №124 по вул.Прибузькій,44 в м.Хмельницькому виділити: [PERSON] кімнату площею 16,4кв.м., [PERSON] кімнату площею 10,1 кв.м. з лоджією площею 2,8кв.м., [PERSON] кімнату площею 12,3 кв.м., [PERSON] кімнату площею 7,3 кв.м.; кухню, санвузол та коридор залишити в загальному користуванні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати в сумі 487,20грн. слід стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача в рівних частинах з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved