overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

В жовтні місяці 2014 року, позивачка звернулась до суду зазначивши, що 21 липня 2012 року з відповідачем уклали свій перший шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції за актовим записом № 40. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Зі слів позивача, вони з відповідачем подружніх стосунків тривалий час не підтримують, проживають окремо більше року, шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, що і спонукало звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка подала письмове клопотання з проханням, через неявку відповідача, продовжити розгляд справи без її участі, провести заочний розгляд справи та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився хоча буві повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, тому суд за клопотанням позивача визнав неявку останнього в судове засідання, як без поважної причини і прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи та проводив його у відповідності з законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін, в разі неможливості його подальшого збереження. В даному конкретному випадку, сторонами втрачено почуття кохання та взаємоповаги, а сам шлюб носить формальний характер. Сторони тривалий час ніяких стосунків не підтримують, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає так, як це шкодить її інтересам, що являється підставою для розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

В жовтні місяці 2015 року, позивач звернувся до суду зазначивши, що 09 червня 2015 року з відповідачкою уклали свій шлюб зареєстрований Виконкомом Великоканівецької сільської ради, Чорнобаївського району, Черкаської області за актовим записом № 4. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Зі слів позивача, вони з відповідачем подружніх стосунків тривалий час не підтримують, мають різні погляди на життя, втрачено почуття кохання та взаємоповаги один до одного, тому шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам, що і спонукало звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач подав письмове клопотання з проханням, через неявку відповідачки, продовжити розгляд справи без його участі, провести заочний розгляд справи та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, тому суд за клопотанням позивача визнав неявку останньої в судове засідання, як без поважної причини і прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи та проводив його у відповідності з законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін, в разі неможливості його подальшого збереження. В даному конкретному випадку, сторонами втрачено почуття кохання та взаємоповаги, а сам шлюб носить формальний характер. Сторони тривалий час ніяких стосунків не підтримують, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає так, як це шкодить його інтересам, що являється підставою для розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

В жовтні місяці 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та пояснив суду, що 18 вересня 2004 року. Він з відповідачкою уклав свій перший шлюб зареєстрований в виконкомі Москаленківської сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області за актовим записом № 3. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Зі слів позивача, Він з відповідачкою тривалий час ніяких подружніх стосунків не підтримує так, як в них різні погляди на життя. Шлюб носить формальний характер та шкодить його інтересам, тому позивач просить суд не надавати йому терміну для примирення, оскільки між ними втрачено почуття кохання, що унеможливлює подальше спільне подружнє життя та спонукало його звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання подав клопотання яким підтримав позовні вимоги та просить розглянути справу без його участі. Відповідачка позов визнала та подала аналогічне клопотання тому суд проводив розгляд справи без здійснення звукозапису у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до повного задоволення із наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК.України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін, в разі неможливості його подальшого збереження. В даному випадку, сторонами втрачено почуття кохання, а сам шлюб носить формальний характер, спір про місце проживання дітей відсутній Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає так, як це шкодить його інтересам, що являється підставою для задоволення позову . Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

В жовтні місяці 2015 року, позивачка звернулась до суду зазначивши, що 26 листопада 2005 року з відповідачем уклали свій перший шлюб зареєстрований виконкомом Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за актовим записом № 10. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, вони з відповідачем подружніх стосунків тривалий час не підтримують, проживають окремо та мають різні погляди на життя. Спір про поділ майна відсутній, а сам шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, що і спонукало звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка подала письмове клопотання з проханням, через неявку відповідача, продовжити розгляд справи без її участі, провести заочний розгляд справи та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, тому суд за клопотанням позивача визнав неявку останнього в судове засідання, як без поважної причини і прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи та проводив його у відповідності з законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін, в разі неможливості його подальшого збереження. В даному конкретному випадку, сторонами втрачено почуття кохання та взаємоповаги, а сам шлюб носить формальний характер. Сторони тривалий час ніяких стосунків не підтримують, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає так, як це шкодить її інтересам, що являється підставою для розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В жовтні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000,0 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 28 липня 2009 року народилася донька [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб розірваний0 сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід сягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000,0 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

В жовтні місяці 2016 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 23 грудня 2000 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них народилися діти: донька, [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим,просить шлюб розірвати. Так, як дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 2\~000,00 грн.,щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, її представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимогу підтримала та просила задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 грудня 2000 року. Від шлюбу мають дітей:доньку, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з початку 2012 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що відповідач допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1\~000,00 грн.щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В жовтні місяці 2016 року позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами зазначивши що [INFO] померла його мати: [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно в с. Хрестителеве Чорнобаївського р-ну Черкаської області. Позивач ,як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину оскільки в визначений законом 6-ти місячний строк, подав до нотаріальної контори заяву про її прийняття ,але не може нотаріально оформити свої спадкові права на житловий будинок з господарськими спорудами та присадибну ділянку біля нього площею - 0,6282 га., які розташовані по [ADDRESS] так, як на наявні будівлі та земельну ділянку біля ними, відсутні право-установчі документи, що і спонукало його звернутись до суду з даними позовними вимогами та просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Належним чином повідомлений про час та місце слухання справи відповідач в судове засідання не з»явився, ним подано клопотання про визнання позову та розгляд справи без його участі тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, тобто без участі сторін та здійснення звукозапису. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Диспозицією ст. ст.1217,1268 та 1270 ЦК України - 2003 року визначено можливість спадкування спадкового майна за заповітом, порядок та строки прийняття спадщини. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть [NUMBER] від 02.08.2010 року, підтверджено факт відкриття спадщини після смерті [PERSON]. Наявним в матеріалах справи не скасованим і незміненим на час відкриття спадщини заповітом від 28 жовтня 2002 року, підтверджено право позивача на спадкування спадкового майна заповідача, як спадкоємцем за заповітом. Наявність в спадкодавця на праві приватної власності житлового будинку з надвірними спорудами та присадибної земельної ділянки площею - 0,6282 га., розташованих по [ADDRESS], підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування № 902 та № 903 від 29.09.2016 року, копією Державного Акта [NUMBER] від 30 грудня 2009 року, документами технічної інвентаризації житла від 24.01.2012 року . Довідкою з Чорнобаївської Державної нотаріальної контори № 1642/01-11 від 13.10.2016 року, стверджується факт прийняття позивачем спадщини після смерті 30.07.2010 року [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач по справі також являється спадкоємцем за заповітом, успадкував інше майно померлої матері позивача та не претендує на майно яке має намір успадкувати позивач про, що свідчить подана ним до суду заява за вх. № 6693/16 від 19.10.2016 року. Таким чином, судом встановлено відповідні обставини справи в ході яких відповідач визнав позовні вимоги позивача та не заперечує стосовно його задоволення, інших спадкоємців на спадкове майно на яке претендує позивач судом не встановлено ,що являється підставою для задоволення позову. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В жовтні місяці 2017 року [PERSON], від імені якої діє [PERSON], звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Рішенням суду від 17.11.2017 року позов [PERSON], від імені якої діє [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено повністю. Однак, судом при винесенні рішення не вирішене питання про стягнення судових витрат. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судові витрати у справі складаються з судового збору, який становить 640 грн. 00 коп., і їх належить стягнути в дохід держави з відповідача, оскільки позивач звільнена від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

В жовтні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 02 жовтня 2004 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 жовтня 2004 року. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

В жовтні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 12 лютого 2004 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягав на її задоволені. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, просили в задоволені позовних вимог відмовити. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 лютого 2004 року. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], 02 травня 2014 року та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

В жовтні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 14 листопада 1992 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 1992 року. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

В жовтні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 21 вересня 2002 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2002 року. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved