Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернігівській області, в якому просив стягнути з останньої 10000 грн моральної шкоди, завданої внаслідок складання незаконного висновку та наслідків, які потяг незаконний висновок. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС на користь [PERSON] 1000 грн у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі Ніжинська ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області просить рішення суду скасувати в частині задоволених судом позовних вимог, посилаючись на неповноту встановлення судом обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом не враховано відсутність підстави цивільно-правової відповідальності. Позивачем не надано жодних документальних доказів наявності заподіяної моральної шкоди та необґрунтовано розмір відшкодування моральних втрат. Судом не надано оцінки доказам щодо доходів позивача. Судом не взято до уваги, що висновок № 41/9/25-03-17-102 від 15.05.2015 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» першого заступника начальника - начальника слідчого відділу Носівського РВ УМВС у Чернігівській області не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке породжує права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. Позивач не вказав в декларації про доходи відомості про наявне нерухоме майно - земельні ділянки. А сам висновок № 41/9/25-03-17-102 від 15.05.2015 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» було скасовано з формальних підстав. Рішення суду ухвалено за відсутності складових з якими закон пов'язує настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння моральної шкоди. В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити. Позивач послався на безпідставність апеляційної скарги, просив в її задоволенні відмовити. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Задовольняючи частково позовні вимоги і стягуючи суму моральної шкоди з відповідача - Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернігівській області, суд першої інстанції виходив із того, що [PERSON] зазнав моральних страждань у зв'язку із наданням відповідачем 15.05.2015 висновку, який 16.06.2015 був скасований судом. Проте, вказані висновки суду зроблені без врахування правових норм, які регулюють спірні правовідносини. Судом встановлені такі факти та обставини. Відповідно до Висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» № 41/9/25-03-17-102 від 15.05.2015 заступника начальника Бобровицького відділення Козелецької ОДПІ Березан Л.В., за результатами проведеної перевірки та підтверджуючих документів встановлено, що вартість майна, вказаного [PERSON] у декларації про майно, доходи, витрати зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявності податкової інформації про доходи, отримані [PERSON] із законних джерел. На підставі наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області № 187 о/с від 22.05.2015 майора міліції [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) на підставі Висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» Козелецької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області від 15.05.2015 № 41/9/25-03-17-102 (а.с.13). Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року, визнано протиправними дії заступника чальника Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області Березан Л.В. щодо складання висновку №41/9/25-03-17-102 від 15.05.2015 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», та визнано незаконним цей висновок. Позивач в позові стверджував, що діями відповідача щодо складання висновку №41/9/25-03-17-102 від 15.05.2015 йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 10 000 грн. Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 15.04.2015 №215, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував та ухвалив рішення про стягнення моральної шкоди безпосередньо з державного органу - Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС, до якої постановою КМУ від 04.11.2015 №892 було приєднано Козелецьку ОДПІ ГУ ДФС. З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в повному обсязі на підставі ч.3 ст.303 та п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в позові, в зв'язку з тим, що позовні вимоги пред'явлені [PERSON] не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. В зв'язку з ухваленням нового рішення про відмову позивачеві в позові, відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції в сумі 1760 грн.

Outcome: partial