Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

\~\~ \~ \~ В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 28 грудня 2006 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, надвірних споруд та земельної ділянки, що знаходиться за адресою с. Сіль, 88 Великоберезнянського району. На день смерті батька він постійно проживав з ним. Його батько рахувався головою дворогосподарства в с. Сіль, будинку №88 Великоберезнянського району Закарпатської області. Так, 23 грудня 2014 року він звернувся із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом до державного нотаріуса Великоберезнянської державної нотаріальної контори. 30 грудня 2014 року він отримав постанову від нотаріуса про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок, та було запропоновано звернутися до суду для визнання права власності. Позивач зазначав, що окрім нього, спадкоємцем першої черги після смерті батька являється [PERSON], відповідачка по справі. Тому він просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку та надвірних споруд, що знаходиться в с. Сіль №88, Великоберезнянського району Закарпатської області. 20 лютого 2017 року [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] ,Солянської сільської ради Великоберезнянського району про визнання особи такою, що не прийняла спадщину. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду від 22 лютого 2017 року вказаний вище зустрічний позов прийнято до розгляду з первісним позовом [PERSON] В обґрунтуванні позову [PERSON] зазначила, що 29 червня 2013 року помер її чоловік та батько її дітей [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований на день смерті в с. Сіль,88 Великоберезнянського району Закарпатської області. На день його смерті залишилося майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Сіль,88 Великоберезнянського району, яке він прийняв як спадкове майно після смерті свого батька [PERSON], який помер 28 грудня 2006 року. За життя [PERSON] не залишив заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом. Вона з дітьми постійно проживають в цьому будинку та є зареєстровані, а тому просить суд визнати [PERSON], таким, що не прийняв спадщину у визначений законодавством строк. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 листопада 2017 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Великоберезнянську державну нотаріальну контору, Ужгородську міжрайонну прокуратуру Закарпатської області, службу у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] за первісним позовом та її представник [PERSON] позов [PERSON] не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі. Позивач [PERSON] за первісним позовом не зявився, однак, його представник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Зустрічний позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Представник Солянської сільської ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Представники Великоберезнянської державної нотаріальної контори, служби у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації та Ужгородської міжрайонної прокуратури Закарпатської області в судове засідання не зявилися. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 28.12.2006 року в с.Сіль помер батько позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть. Також встановлено, що померлий [PERSON] дійсно був батьком позивача, що стверджується копією свідоцтва про народження позивача. Також в матеріалах справи є копія довідки, виданої 13.08.2013 року № 405 виконкомом Солянської сільської ради в тому, що дійсно до дня смерті 28.12.2006 року [PERSON] був головою дворогосподарства в с. Сіль, 88 Великоберезнянського району. Довідкою Солянської сільської ради від 24.12.2014 року №577 , а також копією паспорта про місце проживання(реєстрації) встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] був зареєстрований за вказаною вище адресою. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно повідомлення Великоберезнянської державної нотаріальної контори за вих. № 249/02-38 від 30 грудня 2014 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок №88 в с.Сіль, Великоберезнянського району за життя спадкодавця [PERSON] виготовлено та зареєстровано, у встановленому законодавством порядку не було. Як роз'яснено в п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3\~ст. 1296 цього Кодексу\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] проживав з покійним батьком у спадковому будинку на час відкриття спадщини, зареєстрований в ньому та продовжує там жити і після його смерті, протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~не відмовився від неї, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.\~\~ Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину спадкового будинку підлягає до задоволення. В судовому засіданні також встановлено, що 29 червня 2013 року помер чоловік позивачки за зустрічним позовом [PERSON], син спадкодавця [PERSON], який разом з дружиною та неповнолітніми дітьми проживав у спадковому будинку в с.Сіль, 88, Великоберезнянського району. Також встановлено, що згідно повідомлення Великоберезнянської державної нотаріальної контори за вих. № 37/02-31 від 16 лютого 2015 року, позивачу за зустрічним позовом [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок №88 в с.Сіль, Великоберезнянського району за життя спадкодавця [PERSON] виготовлено та зареєстровано, у встановленому законодавством порядку не було. За таких обставин, як видно з матеріалів справи, [PERSON] звертався до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, а тому посилання [PERSON] в позові про те, що [PERSON] на день смерті спадкодавця разом з ним не проживав та підлягає визнанню таким, що не прийняв спадщину у визначений законодавством строк, не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Отже, оскільки за позивачем [PERSON] за цим рішенням визнано право власності на 1/2 частину спадкового будинку, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. \~

Outcome: approved