Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до Колективного підприємства «Пересувна механізована колона № 107» про зобов'язання видати довідку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році і має посвідчення категорії 4 серії [NUMBER], яке видане 17.02.1995 року. Враховуючи, що із 16.09.1988 року по теперішній час вона постійно проживає в місті (раніше селищі) Буча Київської області, яке віднесено до 4 зони радіологічного забруднення, то у липні 2017 року вона досягнула віку, який дає їй право на одержання пенсії, і звернулась із заявою про призначення пенсії до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області. Разом з тим у призначенні пенсії їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують період її проживання у зоні радіологічного забруднення із травня по грудень 1993 року. Вказала, що із травня 1992 року по грудень 1993 року вона проживала та була прописана у гуртожитку по [ADDRESS], а тому звернулась до КП ПМК -107, яке є правонаступником всіх прав та обов'язків організації орендарів підприємства пересувної механізованої колони № 107 смт. Буча, якому належав вказаний гуртожиток, із письмовою заявою про видачу їй довідки про місце проживання, необхідної для оформлення пенсії. Однак, у видачі вказаної довідки відповідач їй відмовив з підстав того, що у КП ПМК -107 відсутні документи, які підтверджують її проживання та прописку у гуртожитку. Відмову відповідача у видачі вказаної довідки вона вважає незаконною, такою що порушує її Конституційні права та права відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на отримання пенсі, а тому звернулась до суду із вказаним позовом та просить суд зобов'язати відповідача видати їй довідку про її проживання та прописку у гуртожитку по [ADDRESS] із травня 1992 року по грудень 1993 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти позову та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році і має посвідчення категорії 4 серії [NUMBER], яке видане 17.02.1995 року, що підтверджується копією відповідного посвідчення (а.с. 20). З 16.09.1988 року по теперішній час позивач постійно проживає в місті (раніше селищі) Буча Київської області, яке віднесено до 4 зони радіологічного забруднення (а.с. 13-17). В 2017 році [PERSON] звернулася до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку у зв'язку з її постійним місцем проживання в місті (раніше селищі) Буча Київської області, яке віднесено до 4 зони радіологічного забруднення. Рішенням № 52 від 01.09.2017 року Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області позивачу у призначенні пенсії було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують період її проживання у зоні радіологічного забруднення із травня по грудень 1993 року (а.с. 6). В позовній заяві позивач зазначає, що із травня 1992 року по грудень 1993 року вона проживала та була прописана у гуртожитку по [ADDRESS], а тому звернулась до КП ПМК -107, яке є правонаступником всіх прав та обов'язків організації орендарів підприємства пересувної механізованої колони № 107 смт. Буча, якому належав вказаний гуртожиток, із письмовою заявою про видачу їй довідки про місце проживання, необхідної для оформлення пенсії. Листом від 16.08.2017 року вих.. № 16/8 КП ПМК -107 у видачі вказаної довідки [PERSON] було відмовлено з підстав того, що у КП ПМК -107 відсутні документи, які підтверджують її проживання та прописку у гуртожитку (а.с. 5). З письмових заперечень КП ПМК -107 видно, що відсутність у відповідача документів, які підтверджують період проживання [PERSON] у гуртожитку по [ADDRESS] обумовлена тим, що у 2017 році змінились власники та керівництво КП ПМК -107, на підтвердження чого надали Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 40-44). Крім того, з письмових заперечень також видно, що новим власникам та керівництву КП ПМК -107 від попереднього керівництва архівні документи, які містять інформацію про те, що у власності або на балансі КП ПМК -107 знаходився вищевказаний гуртожиток та будь - які інші документи, що містять відомості стосовно тим чи фізичних осіб, які у період з 1992 року по 1994 рік проживали та були прописані у ньому не передавалося. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 76 - 81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення, оскільки позивачем та її представником не було доведено, що відповідач неправомірно відмовив [PERSON] у видачі довідки про її місце проживання у гуртожитку по [ADDRESS] за період із травня 1992 року по грудень 1993 року. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed