Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 09 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області між нею\~та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Тому шлюб з [PERSON] існує лише формально. За таких обставин подальше підтримання шлюбних відносин буде суперечити інтересам позивача. Тому, [PERSON] тому просить розірвати шлюб. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також вказав, що підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не зявився. Надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, а також не заперечував проти розірвання шлюбу. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №79 (а.с.3). Від сумісного подружнього життя вони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сімєю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2018 року [PERSON] була звільнена\~від сплати\~судового збору\~у розмірі\~704\~гривень 80\~копійок за\~подання до\~суду даного\~позову.Предявлений нею позов задоволений та розгляд справи\~по суті\~не здійснювався.Тому,\~з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved