Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

В вересні 2016р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами 28 жовтня 2007р. було зареєстровано шлюб у Жовтневому районному у м. Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В шлюбі у сторін народились сини: [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних сварок при вирішенні всіх побутових питань. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити. Позивач наголошував, що після припинення шлюбних стосунків з відповідачкою, він перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, від якої у нього також народилась дитина. Збереження шлюбу між сторонами не можливе. В судовому засіданні відповідачка та її представник заперечували проти задоволення позову, наголошуючи, що примирення між сторонами можливе, і строк, який було надано сторонам більше двох місяців не є достатнім. Також відповідачка звертала увагу суду, що в тексті позовної заяви стороною позивача невірно зазначено інформацію про обставини сімейних стосунків між сторонами. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2007р. В шлюбі у сторін, народилися діти: [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON] Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, при цьому судом за клопотанням сторони відповідача, в порядку ст. 111 СК України сторонам надавався строк для примирення. Проте як встановлено судом примирення між сторонами не відбулося, а позивач фактично створив нову сім'ю. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Outcome: approved