Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

В заявленому позові позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 14.06.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Березівській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Під час перебування у шлюбі у них народилася одна дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою та проживає разом з нею. Однак сімейне життя з відповідачем не склалося, так як мають зовсім різні характери та погляди на життя. Шлюб носить формальний характер. З 2017 року разом не проживають та не підтримують шлюбні відносини. Просила шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримала, та пояснила, шо подальше спільне\~життя та\~збереження шлюбу\~є неможливим\~та буде\~суперечити її\~інтересам,а тому наполягає на розірванні шлюбу.\~Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив не розривати шлюб. 13.06.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. 09.09.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Березівській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.06.2014 року. Від даного шлюбу народилася одна дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою та проживає разом з позивачем. Сторони мають різні характери та погляди на життя, а тому у них часто виникають сварки та непорозуміння. З 2017 року разом не проживають та не підтримують шлюбні відносини. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3\~статті 105 СК України\~визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2\~статті 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,\~суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до переконання, що стосунки, що існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір`ю. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 105, 104 112, 113 СК України,

Outcome: approved