Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1\~000 грн. У позовній заяві зазначено, що за час спільного проживання з відповідачем у шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дочки не надає. Зазначає, що їй не відомо місце праці відповідача та його матеріальне становище. Просить постановити рішення про стягнення щомісячно з [PERSON] аліментів на дочку в розмірі 1\~000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги зменшила, просила стягувати з відповідача аліменти на неповнолітню дочку в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що працює кочегаром в Рогатинській дитячо-юнацькій спортивній школі та згідний сплачувати аліменти на дочку в розмірі 1/4 частки від його заробітку . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія І-НМ № 235508. Дитина проживає з мамою [PERSON] за адресою: вул.О.Кобилянської,1 м.Рогатин Рогатинського району Івано-Франківської області та перебуває на її утримані. Батько дитини [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою, виданою Рогатинським РС ГУ ДМСУ в Івано-Франківській області від 17 жовтня 2015 року за №20/683/15 . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частина 2 ст.51 Конституції України встановлює, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей моральний і найважливіший правовий обовязок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що він працює та отримує мінімальну заробітну плату, позов визнає повністю. З врахуванням обставин справи та вимог ст. 183 СК України, суд визначає для відповідача розмір аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів розпочати з дня предявлення позову, тобто з 16 жовтня 2015 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України\~і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 гривень. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved