Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

В жовтні 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 69-01-737 від 27.08.2008 року у загальному розмірі 33562,61 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 12354,98 грн.; заборгованість по відсоткам за кредитом 3262,90 грн.; пеня 17944,73 грн.), посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань за цим договором щодо повернення кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором (а.с. 1-3). Під час судового розгляду даної справи відповідач [PERSON] подала зустрічний позов до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання розірваним та припиненим договору поруки № 69-01-738 від 27.08.2008 року, за умовами якого вона зобовязалася перед ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-комерційний банк» (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») відповідати за погашення боргу позичальником [PERSON] за кредитним договором № 69-01-738 від 27.08.2008 р, мотивуючи свої вимоги тим, що позичальник [PERSON] померла 06.08.2013 року, а вона не давала своєї згоди відповідати по зобовязаннях за згаданим кредитним договором у разі смерті позичальника [PERSON] (а.с. 53-55, 72-74) Ухвалою суду від 17.06.2015 року замість первісного відповідача [PERSON], яка померла 06 серпня 2013 року, до участі у даній справі залучено спадкоємця останньої - [PERSON] (а.с.121). Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], який просив розглянути справу без участі представника позивача і задовольнити позов, про що подав адресовані суду свої письмові заяви, які приєднані судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти. Відповідач [PERSON] просила розглянути справу без її участі, в частині заявлених банком до неї позовних вимог відмовити та задовольнити її зустрічний позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно кредитного договору № 69-01-737 від 27.08.2008 року закрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ЗАТ «АКПІБ», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «АКПІБ») надало [PERSON] кредит у сумі 40000,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 20% річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 23.08.2012 року. 06 квітня 2013 року між ПАТ «АКПІБ» і [PERSON] був укладений договір № 05-02-13/7 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 69-01-737 від 27.08.2008 року, за умовами якого кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним був продовжений до 22.08.2013 року. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON], про що 27.08.2008 р. між ЗАТ «АКПІБ» (ПАТ «АКПІБ»), поручителем [PERSON] і позичальником [PERSON] був укладений договір поруки № 69-01-738. Відповідно до п. 2.2. цього договору поруки, у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобовязань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й позичальник. 17 грудня 2012 року між ПАТ «АКПІБ» і ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «АКПІБ» відступило, а ПАТ «Альфа-Банк» прийняло право вимоги за кредитними договорами та договором забезпечення, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 69-01-737 від 27.08.2008 року та договором поруки № 69-01-738 від 27.08.2008 року. Через невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 69-01-737 від 27.08.2008 року, її заборгованість перед банком на цим договором станом на 01.09.2013 року склала у загальному розмірі 33562,61 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 12354,98 грн.; заборгованість по відсоткам за кредитом 3262,90 грн.; пеня 17944,73 грн.). Однак 06 серпня 2013 року позичальник [PERSON] померла (а.с. 56, 88-89). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про справо на спадщину) за № 40033252 від 31.03.2015 р. та листа державного нотаріуса Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 31.03.2015 р. за вих. № 638/02-14, 20.01.2014 року цією нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 18/2014 до майна померлої 06.08.2013 року [PERSON], [INFO], за заявою її доньки [PERSON]. Відомостей про будь-який інших спадкоємців в спадковій справі немає. Правовстановлюючі документи на будь-яке спадкове майно спадкоємиця нотаріусу не надавала. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. За даними перевірок, проведених в Спадковому реєстрі, заповітів від імені померлої [PERSON] немає. До спадкової справи долучені заяви-претензії кредиторів : ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «[PERSON] Аваль», ПАТ «ПриватБанк». Проведеною перевіркою в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 23.12.2014 р. виявлено шість заборон/арештів на майно померлої [PERSON] та три заборони/арешти на майно спадкоємиці [PERSON] Відповідно ст. ст. 1218, 1282 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 45009874 від 02.10.2015 р., за померлою [PERSON] зареєстровано право власності на наступні обєкти нерухомого майна : квартиру під № 5, загальною площею 32,92 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м., що розташована у будинку № 9 по проспекту Леніна у м. Южне Одеської області; квартиру під № 36, загальною площею 26,7 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., що розташована у будинку № 30 по вул. Князівській в м. Одеса ; житловий будинок, загальною площею 181,0 кв.м., що розташований за адресою : Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Морська, 49 ; квартиру № 39, загальною площею 60,1 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що розташована у будинку № 9 по проспекту Леніна у м. Южне Одеської області. Вирішуючи дану справу, суд враховує розяснення, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р . № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», а саме, що отримання спадкоємцем, який прияв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконання обовязку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позов позивача в частині вимог до відповідача [PERSON] підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] та її зустрічний позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником. Згідно ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Отже, у разі смерті боржника за основним зобовязанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобовязанням. Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобовязання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обовязку є неправомірним. Відповідно до п. 5.2. договору поруки № 69-01-738 від 27.08.2008 р., збільшення обсягу заборгованості поручителя за цим договором, та переведення боргу за кредитним договором на нового боржника відбувається виключно за взаємною згодою сторін цього договору. Проте [PERSON] на надавала своєї згоди на переведення боргу за кредитним договором № 69-01-737 від 27.08.2008 року на нового боржника. Таким чином, позовні вимоги позивача до [PERSON] не підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], суд стягує з останньої на користь банка понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 335,63 грн., повязані зі сплатою судового збору. Задовольняючи частково зустрічний позов [PERSON], суд стягує з ПАТ «Альфа-Банк» на її користь понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., повязані зі сплато судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial