Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 30.01.2020 [PERSON] звернувся з вказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на його користь на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, довічно. Позов пред`явлено з тих підстав, що їх з відповідачкою синові встановлено першу групу інвалідності. Син проживає з ним та постійно потребує матеріальної допомоги. Позивач має єдиний дохід держану соціальну допомогу на утримання сина у розмірі 3364, 60 грн. Для забезпечення сину гідного рівня життя позивачу цих коштів не вистачає. Так як сину постійно необхідно купувати ліки, проводити додаткові медичні обстеження та курси лікування. Крім того, кошти необхідні на продукти харчування, одяг та інші необхідні засоби для існування. Відповідачка має гарний стан здоров`я, інших утриманців не має, аліментів нікому не сплачує. Коштів на утримання сина не надає. У відзиві на позову заяву відповідачка [PERSON] зазначає, що вона за рішенням суду сплачувала на утримання сина аліменти до досягнення ним повноліття. Після того, як син став повнолітнім вона також продовжує в міру своїх можливостей надавати йому матеріальну допомогу. Розмір аліментів, які просить стягувати позивач для неї вкрай велика. Погоджується сплачувати аліменти у розмірі 800 грн (а.с. 25-27). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 12 лютого 2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання сторони не з`явились, до суду спрямували заяви про розгляд справи за їх відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частині від всіх видів заробітку (доходів) починаючи з 05 жовтня 2006 року і до повноліття дитини (а.с. 9-10, 11). З копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , довідок до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 794390 від 20 квітня 2017 року, серії 12 ААБ № 025297 від 20 березня 2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю з дитинства першої групи «А», з 02 березня 2018 року безтерміново. Потребує постійного стороннього нагляду та догляду (а.с. 13, 14, 15). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 вересня 2017 року [PERSON] , [INFO] та мешканця [ADDRESS] визнано недієздатним. [PERSON] призначено опікуном [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). З довідки № 239 від 20 січня 2020 року виданої МК ВЖРЕМ № 7 видно, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , 1999 р.н. (а.с. 12). [PERSON] перебуває на обліку у Бердичівському МУПСЕН та отримує державну соціальну допомогу на особу з інвалідністю 1 групи у розмірі 3212, 80 грн на місяць, що підтверджується довідкою № 69 від 14 січня 2020 року виданою Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (а.с. 17). З копій фіскальних чеків вбачається, що відповідачка нерегулярно, в період 2017 - 2019 рр та у лютому 2020 року надавала допомогу повнолітньому сину, в розмірі 500-600 гривень місяць (а.с. 29-31). Норми права, які застосовані судом Відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати У частині першій статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Аналіз статей 198, 200 СК України права дає підстави дійти висновку, що аліментні зобов`язання на утримання повнолітніх дочки, сина можуть бути призначені за наявності юридичних складових у сукупності певних умов, а саме: потреба у матеріальній допомозі повнолітніх непрацездатних дочки, сина, а також якщо батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Очевидно, що повнолітній син сторін, який є особою з інвалідністю 1-а групи довічно та потребує стороннього догляду, а таож визнаний недієздатним, - потребує матеріальної допомоги від матері. Суд вважає, що відповідачка може надавати матеріальну допомогу синові, зважаючи на її працездатний вік та можливість працювати, оскільки вона фактично не здійснює догляду за своїм повнолітнім сином; позов визнала частково. Відповідачка хоч і погодилася сплачувати аліменти у розмірі 800 грн, зазначаючи, що більший розмір аліментів для неї непосильний, не надала доказів на підтвердження обставин, вказаних у відзиві, зокрема того, що вона не працює та не має майна, та може надавати матеріальну допомогу лише в розмірі 800 грн щомісячно. Так як витрати на утримання непрацездатного сина сторін на даний час несе позивач, який не має можливості працевлаштуватися, так як здійснює догляд за сином та отримує лише соціальну допомогу в розмірі 3334, 6 грн, суд стягує з відповідачки аліменти в розмірі 1500 гривень довічно. Такий розмір аліментів є необхідним та достатнім з огляду на обставини встановлені у судовому засіданні на час розгляду справи. У разі зміни цих обставини, кожен із сторін вправі звернутися до суду з позовом про збільшення або ж зменшення розміру аліментів. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь держави 840, 80 грн судового збору.

Outcome: partial