Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

В грудні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі\~ 21 056 грн. 53 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 06.11.2012 року\~був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач [PERSON], незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 15.11.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору\~в вищевказаному розмірі. Ухвалою суду від 05.12.2018 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження\~з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не зявився. Відповідно до ч.ч.7,8\~ст.128 ЦПК України\~вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації. Про причину неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не направив, у зв'язку з чим, суд\~ розглядає справу за наявними в справі матеріалами.\~ Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON], 06.11.2012 року був укладений кредитний договір б/н,\~в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умов і Правил надання банківських послуг, пам'ятки клієнта, банківських тарифів. Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту,\~а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі\~2,5 % на місяць (30 % річних) від суми залишку заборгованості за кредитом. З\~ 01.09.2014 року процентну ставку збільшено до 2,9 % на місяць (34,8 % річних), з 01.04.2015 року - 3,6% на місяць (43,2\~ % річних). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача вимагати від відповідача сплати неустойки в розмірі, визначеному\~Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами банку,\~а також при порушенні грошових зобов'язань понад 30 днів - штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань, Банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст.546,548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Отже, як встановлено судом, позичальник [PERSON] дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредитних коштів. На підтвердження своїх вимог Банком наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 06.11.2012 року, згідно якого [PERSON] станом на 15.11.2018 року має заборгованість за процентами в розмірі 2 190 грн. 65 коп. Даний розрахунок відповідачем у передбаченому законом порядку\~не спростовано.\~Разом з тим, перевірка банківського розрахунку заборгованості за кредитним договором, виходить за межі поняття «простий арифметичний розрахунок», а тому не може бути здійснена судом. Крім того, Банком за порушення відповідачем взятих на себе зобовязань по виконанню умов кредитного договору, нараховано: -17 387 грн. 00 коп.\~пені, - 1 478 грн. 88 коп.\~штрафів (500 грн. 00 коп. - фіксована частина, 978 грн. 88 коп. - процентна складова). Щодо вимог Банку про стягнення штрафних санкцій суд виходить з наступного. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно п.\~2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг\~за порушення зобовязань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених даними Умовами. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобовязань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише пеня. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України\~ розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує\~\~розмір заподіяних невиконанням зобовязання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання, або виконання боржником своїх зобов'язань). За такого, враховуючи викладене, суд вважає можливим зменшити розмір пені до обґрунтованого та розумного, співвідносного з розміром боргу, що буде відповідати нормам цивільного законодавства про розумність та справедливість судових рішень, а саме 2 500 грн.00 коп. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (22 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі\~ 387 грн. 64 коп.

Outcome: partial