Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним в якому вказувала, що 04 вересня 2000 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала в останньої житловий будинок №14-а по вул. Школьника в в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області. В цей же день договір було зареєстровано у Вознесенській філії Універсальної біржі Південь за № 138, разом з тим покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В подальшому [PERSON] дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин, а тому позивачка просила суд визнати такий договір дійсним. Суд проводив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 04 вересня 2000 року [PERSON] придбала в [PERSON] житловий будинок №14-а по вул. Школьника в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області, зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу у Вознесенській філії Універсальної біржі Південь про що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №138. Покупець зареєструвала право власності в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір сторони не посвідчували, проте повністю виконали взяті на себе зобов'язання. В 2017 році [PERSON] дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Сторони в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. В той же час нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки право власності на будинок вже зареєстроване за позивачкою, а відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved