Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

в грудні 2017 року керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області Рудий В.І. звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Солодководненська сільська рада Розівського району Запорізької області, про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки, в якому зазначав наступне. 28.02.2013 р. між Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки. Відповідно до умов договору [PERSON] передано в строкове платне користування земельну ділянку цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, площею 107,6351 га (пасовища 107,6351 га.) Згідно до умов договору, його укладено терміном до 01.11.2030 року, і він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]) відноситься до нерозподілених земель колишнього КСП ім. Леніна на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, розпорядником яких виступає Розівська районна державна адміністрація Запорізької області, у зв'язку з чим, зазначений договір зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області за № 02 від 28.02.2013 року, про що у договорі здійснено відповідний запис. Актом прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) [PERSON] передано в оренду вказану земельну ділянку. За змістом договору оренди сторони узгодили усі істотні умови договору, у тому числі розмір внесення річної орендної плати. Так, відповідно до пункту 9 договору, встановлено орендну плату в грошовому виразі, що становить 26 910, 00 грн. за рік. Згідно п.п. 10, 11 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата сплачується рівними частками за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Проплата починається з моменту державної реєстрації договору оренди. В подальшому, 22.03.2016 р. головою Розівської районної державної адміністрації Запорізької області на підставі заяви [PERSON] та [PERSON] прийнято розпорядження № 111 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 14.12.2012 р. № 436 та договору оренди земельної ділянки від 28.02.2013 р.», яким вирішено внести зміни до зазначеного договору в частині зміни сторін в договорі (орендаря [PERSON] замінено на [PERSON] (п. 1 розпорядження); [PERSON] рекомендовано в місячний термін після прийняття даного розпорядження укласти з Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки (п. 3 розпорядження). На підставі вказаного розпорядження, 23.03.2016 року між орендодавцем в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області та орендарем - [PERSON] укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 28.02.2013 р., згідно якої преамбулу договору викладено в новій редакції, зокрема змінено первісного орендаря [PERSON] на нового орендаря [PERSON]. Згідно до змісту додаткової угоди вона набирає чинності з моменту її реєстрації та є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 28.02.2013 року (п. 4 додаткової угоди). Додаткова угода зареєстрована 04.05.2016 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора № 29537007. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо необхідності розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки прокурор послався на наступне. За приписами ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. № 161-XIV (надалі - Закон № 161-XIV) та п. 28 договору оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Статтею 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України землекористувачі сплачують плату за землю, зокрема, з дня виникнення права користування земельною ділянкою. Згідно до п. 286.5 ст. 286, п. 287.5 ст. 287 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення - рішення про внесення податку. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. У 2016 році [PERSON] за оренду спірної земельної ділянки нараховано орендну плату згідно податкового повідомлення - рішення № 11659-13 від 22.08.2016 р. в сумі 26 668, 08 грн., яке вручено відповідачу 23.08.2016 р. Термін сплати орендної плати з фізичних осіб за вказаним податковим повідомленням-рішенням є 22.10.2016 р. У 2017 році [PERSON] нараховано орендну плату згідно податкового повідомлення-рішення № 17039-0000 від 16.06.2017 р. в сумі 40 332,71 грн., яке отримано відповідачем 24.06.2017 р. Термін сплати орендної плати з фізичних осіб за вказаним податковим повідомленням-рішенням є 29.08.2017 р. Відповідно до інформації Головного управління ДФС у Запорізькій області від 08.12.2017 р. за № 982/9/08-01-02-52, за [PERSON] обліковується заборгованість зі сплати орендної плати за 2016-2017 роки в сумі 67 000, 79 грн., у зв'язку з чим до останнього було вжито заходи щодо стягнення орендної плати в судовому порядку. Таким чином, відповідач [PERSON] з моменту набуття прав орендаря на спірну земельну ділянку й до часу звернення до суду з відповідним позовом орендні платежі не сплачував взагалі, у т.ч. два рази поспіль, що свідчить про наявність систематичної несплати орендної плати. Вказані обставини, відповідно до ст. ст. 610, 651 ЦК України є істотним порушенням умов договору, а тому згідно до ст. 611 ЦК Кодексу, п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, п. 39 спірного договору, підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, і відповідно до норм ст. 34 Закону № 161-XIV України, ст. 785 ЦК України та положень п. 21 зазначеного договору, повернення земельної ділянки орендодавцеві. Обґрунтовуючи порушення інтересів держави та наявність підстав для представництва прокурор зазначив наступне. Згідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Виходячи з п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697 - VII (надалі - Закон № 1697 - VII) на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 23 Закону № 1697 - VII визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV (надалі - Закон № 899-IV) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. Таким чином, Розівська районна державна адміністрація Запорізької області є уповноваженим законом органом на передачу в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок на території Розівського району Запорізької області, а тому уповноважена державою здійснювати захист її інтересів. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави. Порушення відповідачем умов спірного договору щодо несплати протягом тривалого періоду орендної плати є істотним, оскільки в значній мірі позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема надходження відповідних коштів з орендної плати за землю до місцевого бюджету, а за наявності чинності цього договору можливості укласти договір з новим орендарем, що негативно впливає на складову місцевого бюджету та державного бюджету в цілому. Водночас, незважаючи на несплату відповідачем орендної плати, Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області, жодних заходів щодо захисту порушених інтересів держави, у т.ч. претензійно-позовного характеру спрямованих на припинення права користування земельною ділянкою, розірвання договору оренди та її повернення вжито не було. На підставі викладеного, прокурор просив розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 28.02.2013 р. (з урахуванням додаткової угоди від 23.03.2016 р.) між Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області та [PERSON], згідно якому останньому передано в оренду земельну ділянку цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пасовища), кадастровий номер [NUMBER], площею 107,6351 га, яка розташована на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області за межами населених пунктів. Зобов'язати [PERSON] повернути Розівській районній державній адміністрації Запорізької області зазначену земельну ділянку. Стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області судовий збір в загальній сумі 4 962 грн., який склався із сплати судового збору 3 200 грн. за подачу наведеного позову до суду першої інстанції і 1762 грн. за апеляційне оскарження ухвали Розівського районного суду Запорізької області від 05.01.2018 року про повернення даної позовної заяви. Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 13.06.2018 року було відкрито провадження у вказаній справі і підготовче судове засідання призначено на 04.07.2018 року (а.с. 149 т. 1). Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 22.08.2018 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 19.09.2018 року, по якій в подальшому розгляд справи відкладався та оголошувались перерви, в останній раз на 07.11.2018 року (а.с. 20 т. 2). У відзиві на позов відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що безумовною підставою для розірвання договору оренди землі, згідно до вимог чинного законодавства є систематична несплата орендної плати, водночас в його діях відсутні ознаки «систематичності», оскільки згідно до п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, однак заборгованість по орендній платі за 2016 рік була йому нарахована з 04.05.2016 року (дня реєстрації додаткової угоди) по 31.12.2016 року, тобто не за весь податковий період. Крім того, 14.06.2018 року ним було сплачено орендну плату за частину 2016 року та весь 2017 рік, що свідчить лише про несвоєчасну сплату орендної плати, а тому відсутність істотного порушення умов договору (а.с. 160-161 т. 1). У відповіді на відзив керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області Рудий В.І. зазначав, що відповідач з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди та набуття прав орендаря на спірну земельну ділянку й до часу звернення з відповідним позовом, орендні платежі не сплачував взагалі, у т.ч. два рази поспіль, що вказує на систематичність несплати орендної плати. При цьому відповідач здійснив відповідний платіж лише 14.06.2018 року, що свідчить про наявність ознак істотного порушення умов договору, оскільки ці порушення в значній мірі позбавляли позивача того, на що він розраховував при укладенні договору. Окрім цього, орендна плата була сплачена [PERSON] під час здійснення виконавчого провадження в порядку виконання судових рішень Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2017 р. та 06.11.2017 року, якими було задоволено позови Головного управління ДФС у Запорізькій області і з [PERSON] стягнуто податковий борг по орендній платі за 2016 рік - 26 668, 08 грн. та 2017 рік - 40 332, 71 грн. (а.с. 211-212 т. 1). У запереченнях на відповідь на відзив, представник відповідача - [PERSON] посилаючись на відсутність підстав для дострокового розірвання договору оренди вказував, що: відсутня заборгованість за два повних роки систематичного невиконання зобов'язання, оскільки податковим періодом є саме повний календарний рік, а не його частина; за умов повного погашення боргу неможливо застосовувати поняття «несплата», оскільки невиконання та неналежне виконання зобов'язання це різні поняття; відсутня недобросовісна поведінка позивача, т.я. борг було погашено шляхом добровільної сплати в касу банку, а не шляхом примусового списання чи продажу майна відповідача, і це було зроблено до отримання копії ухвали про відкриття провадження у даній справі; позивач отримав за всі попередні роки все, на що розраховував при підписанні договору оренди (а.с. 225-228 т. 1). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, надав право на представництво його інтересів в суді своїм представникам - [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреності від 30.07.2018 р., а тому розгляд справи проведено у відсутність відповідача, що не суперечить нормам ЦПК України (а.с. 181 т.1). В судовому засіданні прокурор просив позов задовольнити з підстав наведених у ньому, посилаючись на те, що відповідачем з моменту реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі не було внесено жодної орендної плати, що свідчить про наявність в діях останнього систематичної несплати орендної плати, і таким чином підстав для розірвання вказаного договору. Стосовно підстав для представництва та порушення інтересів держави в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області, зокрема зазначив, що з дати виникнення боргу по орендній платі позивачем жодних заходів щодо захисту порушених інтересів держави, у т.ч. претензійно-позовного характеру спрямованих на припинення права користування земельною ділянкою, розірвання договору оренди та її повернення вжито не було, а систематична несплата відповідачем орендної плати вплинула на складову місцевого бюджету та державного бюджету в цілому. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов прокурора та зазначив, що договори оренди землі є типовими договорами, а тому як для юридичних осіб, так і для фізичних осіб - орендарів, складались однаково. При цьому зазначив, що в частині умов договору щодо сплати орендної плати для фізичних осіб - орендарів, слід керуватись нормами податкового законодавства, згідно до яких сума орендної плати нараховується податковим органом з урахуванням індексу інфляції до 1 липня поточного року шляхом винесення податкового повідомлення - рішення, яка повинна бути сплачена фізичною особою - орендар протягом 60 днів з дня отримання (вручення) податкового повідомлення - рішення. Оскільки відповідачем жодного разу з моменту набуття прав орендаря орендної плати сплачено не було, вважав, що спірний договір оренди земельної ділянки підлягає розірванню, а земельна ділянка поверненню. Стосовно звернення до суду із наведеним позовом саме прокурором, а не Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області вказав, що адміністрація не могла звернутись із наведеним позовом через відсутність коштів для сплати судового збору. Представники відповідача заперечуючи проти задоволення позову в судовому засіданні зазначали, що у відповідача дійсно утворилась заборгованість по несплаті орендної плати за частину 2016 року та весь 2017 рік. Водночас вважали, що в діях відповідача відсутня систематична несплата орендної плати, оскільки заборгованість по орендній платі за 2016 рік була нарахована останньому з 04.05.2016 року (дня реєстрації додаткової угоди) по 31.12.2016 року, тобто не за весь податковий період (календарний рік). Крім того, 14.06.2018 року відповідачем було сплачено орендну плату за частину 2016 року та весь 2017 рік, що свідчить лише про несвоєчасну сплату орендної плати, а тому відсутність істотного порушення умов договору. Не заперечували, що сплата орендної плати повинна була здійснюватись протягом 60 днів з моменту отримання податкового повідомлення-рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні просив задовольнити позов прокурора з підстав наведених у ньому. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України). Перевіряючи наявність у прокурора підстав для представництва в суді порушених інтересів держави та необхідності їх захисту, суд виходить з такого. Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Виходячи з п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону № 1697 - VII, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Частиною 1 статті 23 Закону № 1697 - VII, визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Частиною 4 наведеної статті Закону № 1697 - VII України, встановлено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. Частиною 1 статті 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно до частини 1 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 13 Закону № 899-IV, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. За таких обставин, саме до компетенції Розівської районної державної адміністрації Запорізької області віднесено відповідні повноваження захисту інтересів держави, пов'язаних із використанням земельної ділянки, яку орендує відповідач. Як вбачається з листа голови Розівської районної державної адміністрації запорізької області від 07.12.2017 року за № 3427/01-40 Ревута В.Ф., станом на 07.12.2017 року у [PERSON] обліковується заборгованість по сплаті орендної плати за використання земельної ділянки площею 107,6351 га пасовищ, кадастровий номер [NUMBER] в сумі 67 00,79 грн., із них 26 668, 08 грн. за 2016 рік та 40 332, 71 грн. за 2017 рік. Заходи претензійно-позовного характеру, спрямовані на припинення права користування [PERSON] зазначеною земельною ділянкою адміністрацією не вживалися (а.с. 40 т. 1). Листом керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області Рудого В.І. від 26.12.2017 року за № 1.1-10343 вих. 17, голову Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Ревута В.Ф. повідомлено, що прокуратурою під час вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у сфері земельних відносин встановлено факт систематичної несплати орендарем земельної ділянки [PERSON] орендної плати за договором оренди земельної ділянки 28.02.2013 року, укладеного з Розівською районною державної адміністрацією запорізької області, що є підставою для розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки державі. З огляду на що, на виконання вимог, передбачених ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» позивача повідомлено, що до суду буде пред'явлено позов в інтересах держави в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області до [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення її державі (а.с. 64 т. 1). Згідно до листа заступника голови Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Денисенка С.В. від 15.01.2018 року за № 0072/01-40, на адресу адміністрації надійшло повідомлення керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області про представництво інтересів держави шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 107,6351 га пасовищ, кадастровий номер [NUMBER] від 28.02.2013 року, укладеного між адміністрацією та [PERSON] Станом на 27.12.2017 року адміністрація з аналогічною позовною заявою до суду не зверталася та не мала таких намірів, у зв'язку з відсутністю коштів на сплату судового збору. Протягом 2017 року в адміністрації були відсутні кошти на сплату судового збору за пред'являння до суду позовних заяв. На даний час фінансування витрат на здійснення адміністрацією позовної діяльності не передбачено (а.с. 63 т. 1 ). Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що прокурор встановивши наявність ненадходження від відповідача орендної плати за землю починаючи з 04.05.2016 р. та за 2017 р., що сторонами не заперечувалось, відсутність з боку Розівської районної державної адміністрації Запорізької області заходів щодо захисту порушених інтересів держави, у т.ч. претензійно-позовного характеру, зокрема через відсутність належного фінансування та відповідно коштів на сплату судового збору, попередньо повідомивши вказаний державний орган про подачу позову до суду, обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області, як то передбачено нормами ч. 4 ст. 23 Закону № 1697-VII. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є зокрема договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Виходячи з норм ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону № 161-XIV). Згідно до ст. 13 Закону № 161-XIV , договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (ст. 15 Закону № 161-XIV). Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону (ч. 2 ст. 16 Закону № 161-XIV). Відповідно до ст. 21 Закону № 161-XIV, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі (ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону № 161-XIV). Виходячи з «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.1, п. 287.5 ст. 287 ПК України). 28.02.2013 р. орендодавець в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області та орендар в особі [PERSON] уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого останній передано в строкове платне користування, терміном до 01.11.2030 року, земельну ділянку цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, площею 107,6351 га (пасовища 107,6351 га.) При цьому, сторони погодили здійснювати орендну плату в грошовому виразі в сумі 26 910, 00 грн. за рік, з урахуванням індексу інфляції. Орендна плата повинна сплачуватися рівними частками за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Строк сплати до 30.01. року наступного за звітнім, за 2030 рік до 30.11.2030 року. Здійснення проплати сторони визначили здійснювати з моменту державної реєстрації договору оренди (пункти 9, 10, 11 договору). Згідно до п. 14 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення включаючи день оплати. Право стягнення пені за несвоєчасну плату орендарем орендної плати виникає у орендодавця після закінченні остаточного терміну сплати орендної плати. Сплата пені не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов'язань та усунення виявлених порушень. Пунктом 20 договору встановлено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (п. 28 договору). Виходячи з п. 39 наведеного договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором, та внаслідок випадкого знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до п. 45, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Вказаний договір зареєстрований у Солодководненській сільській раді Розівського району Запорізької області, про що у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) вчинено запис 28.02.2013 року під № 02 (а.с. 14-15 т.1). Згідно до акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 28.02.2013 року № 02, в цей же день [PERSON] передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 107,6351 га (пасовища) (а.с. 17). 22.03.2016 р. головою Розівської районної державної адміністрації Запорізької області на підставі заяви [PERSON] та [PERSON] прийнято розпорядження № 111 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 14.12.2012 р. № 436 та договору оренди земельної ділянки від 28.02.2013 р.», згідно до якого внесено зміни до зазначеного договору в частині орендаря «[PERSON] замінено на [PERSON]. При цьому [PERSON] рекомендовано в місячний термін після прийняття даного розпорядження укласти з Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки (а.с. 19 т. 1). Згідно до додаткової угоди від 23.03.2016 року до договору оренди землі від 28.02.2013 року між орендодавцем в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області та орендарем - [PERSON], преамбулу договору викладено в новій редакції, зокрема зазначено нового орендаря - [PERSON]. При цьому вказано, що дана додаткова угода набуває чинності з моменту державної реєстрації та є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 28.02.2013 року (а.с. 20 т. 1). 04.05.2016 р. додаткова угода зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 21-22 т. 1). Виходячи з листа голови Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області Клименко Н.М. за № 119/01-30 від 31.10.2017 року, відповідно до вимог статей 285-287 ПК України нарахування сум орендної плати проводиться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки. Платежи за оренду земельної ділянки від [PERSON] за 2016, 2017 роки не надходили. Станом на 01.10.2017 року заборгованість становить за 2016 рік - 26 668, 08 грн., за 2017 рік - 40 332, 71 грн. (а.с. 23 т. 1). Згідно до листа в.о. начальника відділу у Розівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Говоренко О.В. від 31.10.2017 року за № 0-8-0.34-422/113/17, земельна ділянка площею 107,6351 га пасовищ за кадастровим номером [NUMBER] відноситься до нерозподілених земель колишнього КСП ім. Леніна на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, розпорядником яких виступає Розівська районна державна адміністрація запорізької області. Категорія земель - землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Грошова оцінка 1 га земель колишнього КСП ім. Леніна на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області в частині пасовищ станом на 01.01.2017 року становить - 4 945, 09 грн. (а.с. 24 т. 1). Відповідно до інформації, наданої в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області від 28.09.2017 року за № 14511/10/08-01-17-03-10, за [PERSON] станом на 20.09.2017 року рахується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб в сумі 67 000, 79 грн. Цей борг виник по терміну 22.10.2016 року у сумі 26 668, 08 грн. та 29.08.2017 року в сумі 40 332, 71 грн., згідно податкових повідомлень-рішень, які сформовано на підставі договору оренди землі між Розівською РДА та [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 107,6351 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 25 т. 1). Виходячи з інформації, наданої начальником Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області Бруй С.М. від 08.11.2017 року за № 797/9/08-01-52-02, за оренду земельної ділянки загальною площею 107,6351 га, кадастровий номер [NUMBER], в 2016 році [PERSON] нараховано орендної плати згідно ППР № 11659-13 від 22.08.2016 року в сумі 26 668, 08 грн., ППР вручено платнику особисто 23.08.2016 року. В 2017 році нараховано орендної плати згідно ППР № 17030-0000 від 16.06.2017 року в сумі 40 332, 71 грн., ППР направлено [PERSON] рекомендованим листом, який отримано 24.06.2017 року. Термін сплати орендної плати з фізичних осіб 29.08.2017 р., заборгованість за 2017 рік становить 40 332, 71 грн. В результаті чого було направлено адміністративні позови про стягнення боргу з відповідача до суду (а.с. 26 т. 1). Згідно до корінця податкового повідомлення-рішення за № 11659-13 від 22.08.2016 року, [PERSON] визначено орендну плату за 2016 рік в сумі 26 668, 08 грн., яке отримано останнім особисто 23.08.2016 року (а.с. 29 т. 1). А виходячи з корінця податкового повідомлення-рішення за № 17039-0000 від 16.06.2017 року орендна плата за 2017 рік склала для [PERSON] - 40 332, 71 грн., яке вважається таким, що отримано останнім 24.06.2017 року (а.с. 28, 29 т. 1). Відповідно до інформації голови Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Ревута В.Ф. від 31.10.2017 р. за № 3055/01-40, станом на 01.09.2017 року інформація щодо наявності у [PERSON] заборгованості по договору оренди земельної ділянки загальною площею 107,6351 га, пасовища, кадастровий номер [NUMBER] до адміністрації не надходила. 08.09.2017 року до адміністрації надійшла інформація з Солодководненської сільської ради Розівського рафону Запорізької області, що у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 67 000, 79 грн. З метою підтвердження факту наявності заборгованості адміністрація звернулась з листом до Розівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. Станом на 31.10.2017 року у адміністрації відсутня інформація, щодо підтвердження наявної заборгованості зі сплати орендної плати (а.с. 30 т. 1). Виходячи з листа заступника голови Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Денисенка С.В. від 16.11.2017 року за № 3240/01-40, у адміністрації відсутня інформація про зміні упродовж 2016-2017 років платіжних реквізитів для сплати орендної плати згідно договору оренди земельної ділянки загальною площею 107,6351 га, кадастровий номер [NUMBER] від 28.02.2013 року, укладеного між Розівською РДА та [PERSON] Протягом 2016-2017 років [PERSON] та [PERSON] до адміністрації щодо неможливості сплати орендної плати за зазначеним договором не зверталися (а.с. 31 т. 1). З листа голови Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області Клименко Н.М. від 17.11.2017 року за № 130/01-30 вбачається, що протягом 2013-2017 року платіжні реквізити, за якими повинна сплачуватися орендна плата з фізичних осіб не змінювалися. Також упродовж 2016-2017 років [PERSON] та [PERSON] не зверталися до сільської ради щодо неможливості сплати орендної плати у зв'язку із зміною платіжних реквізитів (а.с. 34 т. 1). Відповідно до інформації, наданої головою Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області Клименко Н.М. від 07.12.2017 року за № 143/01-30, платежі від [PERSON] за 2016-2017 роки не надходили, станом на 06.12.2017 року заборгованість становить за 2016 рік - 26 668, 08 грн., за 2017 рік - 40 332, 71 грн. (а.с. 35 т. 1). Згідно до інформації, наданої начальником Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області Бруй С.М. від 08.12.2017 року за № 982/9/08-01-02-52, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. У разі проведення щорічної індексації грошової оцінки земель, розмір орендної плати за використання земельної ділянки відповідно змінюватиметься без внесення змін до договору оренди. Нарахування орендної плати [PERSON] по земельній ділянці проводилося на підставі додаткової угоди укладеної з Розівською РДА від 04.05.2016 року, відповідно до якої річний розмір орендної плати становить 26 910,00 грн. та з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Розрахунок орендної плати за 2016 рік починаючи з 04.05.2016 року з урахуванням коефіцієнту індексації склав 26 668, 08 грн., а за 2017 рік - 40 332,71 грн. В 2016 році відповідно до ст. 288 ПК України [PERSON] нараховано орендної плати згідно ППР за № 11659-13 від 22.08.2016 р. в сумі 26 668, 08 грн., ППР вручено особисто 23.08.2016 року. Термін сплати орендної плати з фізичних осіб до 22.10.2016 року. Станом на 08.12.2017 року орендна плата несплачена, заборгованість за 2016 рік склала 26 668, 08 грн. В 2017 році [PERSON] нараховано орендної плати згідно ППР за № 17039-0000 від 16.06.2017 року в сумі 40 332, 71 грн. ППР направлено рекомендованим листом, який отримано [PERSON] 24.06.2017 року. Термін сплати орендної плати з фізичних осіб 29.08.2017 року. Станом на 08.12.2017 року орендна плата не сплачена, заборгованість за 2017 рік становить 40 332, 71 грн. Станом на 08.12.2017 року загальна сума боргу склала 67 000, 79 грн. 23.10.2017 року Запорізьким окружним адміністративним судом задоволено позов про стягнення з [PERSON] боргу на суму 26 668, 08 грн. та 06.11.2017 року на суму 40 332, 71 грн. (а.с. 36-37 т. 1). Відповідно до інформації, наданої головою Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Ревутом В.Ф. від 07.12.2017 року за № 3427/01-40, у [PERSON] станом на 07.12.2017 року обліковується заборгованість по сплаті орендної плати за використання земельної ділянки площею 107,6351 га, кадастровий номер [NUMBER] в сумі 67 00, 79 грн.,і з них за 26 668, 08 грн. за 2016 рік та 40 332, 71 грн. за 2017 рік. Заходи претензійно-позовного характеру, спрямовані на припинення права користування зазначеною земельною ділянкою адміністрацією не вживалися (а.с. 40 т. 1). Виходячи з постанов державного виконавця Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 23.06.2018 року про закінчення виконавчого провадження, за виконавчим листом № 808/2798/17 виданим 18.01.2018 року та за виконавчим листом № 808/1322/17 виданим 26.12.2017 року Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з [PERSON] на користь ГУ ДФС у Запорізькій області податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в сумі 40 332, 71 грн. та 26 668, 08 грн., відповідно, сума боргу сплачена в повному розмірі відповідно до виписки по рахункам, що відповідає і копії квитанції наданої представниками відповідача про сплату 14.06.2018 року суми боргу за виконавчим провадження (а.с. 162, 192-193 т. 1). Згідно до інформації, наданої начальником Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області Бруй С.М. від 11.09.2018 року за № 29411/10/08-01-52, із додатками до неї, в 2018 році [PERSON] нараховано орендної плати згідно до договору та винесено ППР за № 890-0000-815 від 12.04.2018 року в сумі 40 332, 71 грн., яке 22.05.2018 року було надіслано останньому. Борг з орендної плати за землю з фізичних осіб по [PERSON] повністю не погашено. Станом на 10.09.2018 року сума боргу склала 40 332, 71 грн. та 7 329,83 грн. - пеня (а.с. 50-51 т. 2). Листом начальника Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області Бруй С.М. від 25.09.2018 року за № 2524/9/08-01-52-07, повідомлено, що згідно даних інтегрованої картки платника, 22.08.2018 року [PERSON] сплачено платіж в сумі 1 600, 00 грн., яким було зменшено борг по пені, нарахованої у поточному році за період з 21.01.2017 р. по 23.08.2018 р. Загальна сума боргу з орендної плати за землю з фізичних осіб по [PERSON] станом на 25.09.2018 року склала 47 662, 54 грн. (а.с. 64 т. 2). Виходячи з квитанцій, наданих представниками відповідача в судовому засіданні, [PERSON], 22.08.2018 р. та 10.10.2018 р. сплачено в повному обсязі орендну плату за 2018 р. та пеню за період з 21.01.2017 р. по 23.08.2018 р. (а.с. 14, 63 т. 2). Пунктом 1 ч. 1 стаття 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1 статті 32 Закону № 161-XIV, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно до абзацу 5 частини 1 статті 24 Закону № 161-XIV, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином, підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. При цьому, положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Фундаментальне значення, крім ознаки «систематичність», має значення саме несплата орендної плати (постанова Верховного суду від 18.04.2018 року справа № 183/3993/16, провадження № 61-10761 св 18). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з моменту набуття прав та обов'язків орендаря, - 04.05.2016 року (державної реєстрації додаткової угоди), всупереч вимог чинного законодавства та умов договору два рази поспіль не сплатив орендну плату, а саме за 2016 - 2017 роки, що, на переконання суду, свідчить про наявність ознак систематичності в діях останнього. При цьому суд відхиляє доводи представників відповідача, що в даному випадку мала місце лише несвоєчасна сплата орендної плати, заборгованість по якій відповідач добровільно погасив у червні 2018 року, оскільки по-перше несвоєчасна сплата - це сплата орендної плати не у строки, передбачені договором або не в повному обсязі, що в даному випадку відсутнє, т.я. відповідні платежі відповідачем протягом двох роки не вносились взагалі; по-друге орендна плата за 2016-2017 роки була сплачена відповідачем вже в процесі здійснення виконавчого провадження під час примусового виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду про стягнення з [PERSON] на користь ГУ ДФС у Запорізькій області податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в сумі 26 668, 08 грн. за 2016 р. та в сумі 40 332,71 грн. за 2017 р., відповідно. Не може свідчити про добровільність поведінки відповідача і сплата останнім орендної плати під час виконавчого провадження, оскільки його дії не узгоджується із нормами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон №№ 1404-VIII), згідно до яких виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). Не заслуговують на увагу, на думку суду, і аргументи представників відповідача щодо добровільної сплати орендної плати ще до здійснення судового провадження у вказаній справі, оскільки наведений позов було подано прокурором 28.12.2017 року, і не з вини останнього повернуто ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 05.01.2018 року, що знайшло своє підтвердження і в постанові апеляційного суду Запорізької області від 13.03.2018 року (а.с. 42, 45, 123-124 т. 1). Безпідставними суд вважає також доводи представників відповідача щодо відсутності в діях [PERSON] ознак систематичної несплати орендної плати, через те, що орендна плата була нарахована останньому не за два повні календарні роки, а лише за частину 2016 року та весь 2017 рік, оскільки для наявності ознак систематичності необхідно несплата орендної плати два і більше разів, при цьому набуття відповідачем прав та обов'язків орендаря з 04.05.2016 року, в даному випадку не може свідчити про відсутність таких ознак в діях останнього, а лише про визначення для відповідача орендної плати в меншій грошовій сумі за цей рік. Водночас суд не приймає в якості достовірного доказу, в розумінні ст. 79 ЦПК України, надані прокурором постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2017 року та від 06.11.2017 року, оскільки з їх змісту неможливо ідентифікувати особу, відносно якої винесені ці постанови, хоча сторонами не заперечувалась наявність існування таких судових рішень (а.с. 213-215, 216-218 т. 1). Крім того, відхиляє суд і надані представником позивача в якості доказів звернення Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області до голови Розівської районної державної адміністрації Запорізької області від 30.07.2018 року за № 145 та від 29.12.2015 року за № 01-30/208, а також протокол зустрічі голови Созівської районної державної адміністрації Запорізької області з громадою Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області від 20.01.2016 року (а.с. 5-7, 8, 9 т. 2), оскільки ці документи, всупереч ст. 77 ЦПК України, не стосуються предмета доказування в даній цивільній справі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення (п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України). У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (ч. 1 ст. 34 Закону № 161-XIV). Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки систематичної несплати орендної плати, через невнесення платежів за землю два рази поспіль за 2016-2017 роки, а тому ненадходження до місцевого бюджету відповідних коштів, і внаслідок цього істотного порушення умов договору про оренду земельної ділянки, що є наслідком розірвання спірного договору і повернення орендодавцеві земельної ділянки. На підставі викладеного, суд вважає, що позов прокурора в інтересах держави в особі Розівської районної державної адміністрації Запорізької області слід задовольнити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов прокурора задоволено в повному обсязі, суд стягує з [PERSON] на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області, судовий збір в загальній сумі 4 962 грн., який склався зі сплати судового збору в сумі 3 200 грн. за подачу наведеного позову до суду першої інстанції і в сумі 1 762 грн. за апеляційне оскарження ухвали Розівського районного суду Запорізької області від 05.01.2018 року про повернення позовної заяви (а.с. 48, 112, 119 т. 1). На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником відповідача - [PERSON] подана заява про стягнення з Розівської районної державної адміністрації Запорізької області судових витрат в сумі 1 099, 33 грн., пов'язаних з його переїздом з постійного місця проживання в м. Запоріжжі до місця проведення судового засідання у смт. Розівка та в зворотному напрямку. Частиною 1 статті 138 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також наймання житла, несуть сторони. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про стягнення з Розівської районної державної адміністрації Запорізької області судових витрат, зокрема і через задоволення позову прокурора.

Outcome: approved