Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

В жовтні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, треті особи: [PERSON], Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. В обгрунтування позову зазначила, що 30 вересня 2016 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті була відкрита спадщина, яка складалася з квартири [ADDRESS]. На час відкриття спадщини позивач разом проживала із спадкодавцем та була зареєстрована за вказаною адресою. Позивач зазначає, що у встановлений законом строк вона звернулась до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про видачу їйсвідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус [PERSON] прийняла заяву з документами та занесла інформацію до спадкового реєстру за № 60635774 і номером справи у нотаріуса - 396/2017. 14.09.2017 позивач отримала письмову відповідь у формі листа за № 3670/02-14 від державного нотаріуса з посиланням на те, щосвідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] може бути видане тільки після зняття арештів з майна спадкодавця, посилаючись на п. 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Позивач вважає, що дії посадової особи відповідача державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] стосовновідмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину є протиправними та просить суд визнати дії державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON] стосовно відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 30.09.2016 року [PERSON] протиправними та зобовязати Четверту дніпропетровську державну нотаріальну контору вчинити нотаріальну дію, а саме видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину після померлого 30.09.2016 року [PERSON]. В судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволені. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду свої заперечення та просив в задоволені позовних вимог відмовити. Третя особа Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання свого представника не направила, надала до суду заперечення, та просила в задоволені позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомила. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2016 року помер чоловік позивача [PERSON], після його смерті була відкрита спадщина, яка складалася з квартири [ADDRESS]. На час відкриття спадщини позивачразом проживала із спадкодавцем та була зареєстрована за вказаною адресою. Позивач у встановлений законом строк звернулась до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про видачу їйсвідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус [PERSON] прийняла заяву з документами та занесла інформацію до спадкового реєстру за № 60635774 і номером справи у нотаріуса - 396/2017. 14.09.2017 позивач отримала письмову відповідь у формі листа за № 3670/02-14 від державного нотаріуса з посиланням на те, щосвідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] може бути видане тільки після зняття арештів з майна спадкодавця, посилаючись на п. 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутностізаборони або арешту цього майна. Згідно п. 4.17 глави 10 Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право па спадщину затримується до зняття арешту. Під час підготовки документів до видачі, нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] було виявлено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на все нерухоме майно гр. [PERSON] [INFO], Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції накладено арешт нерухомого майна, згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії В9-653, 28.03.2011 року за реєстраційним № 11025673 та арешт нерухомого майна, згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії В9-1330, 16.06.2010 року за реєстраційним №9938910. [PERSON] було надіслано лист-розяснення від 09.09.2017 року №3670/02-14, згідно якого їй було запропоновано звернутись до суду для вирішення питання зняття усіх арештів. Крім того, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії В9-1330, 16.06.2010 року за реєстраційним № 9938910 було винесено на підставі судового наказу № 2-н-168 виданого 14.04.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. В свою чергу позивач звернувся до суду для визнання протиправними дій нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] з відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, проте постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносилась. Відповідно до п. 3 глави 13 розділу І Порядку, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобовязаний викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. До змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлені певні вимоги (глава 13 розділу І Порядку), зокрема, у постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови;прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса;прізвище, імя, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи;про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання);причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство;порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільногопроцесуального законодавства. Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З матеріалів справи убачається, що листом від 09.09.2017 року за вих.. №3670/02-14 державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] повідомила позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 30.09.2016 року [PERSON] у звязку з накладенням Амур-Нижньодніпровським ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області арешту на все нерухоме майно боржника [PERSON] . Відповідно до п.4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки на нерухоме майно померлого [PERSON] державною виконавчою службою був накладений арешт та оголошено заборону на його відчуження, зважаючи, що на час видачі свідоцтва про право на спадщину арешт та заборона на відчуження не скасовані, суд вважає, що державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed