Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та йому було призначено покарання. Крім того, вказаним вироком цивільний позов потерпілої [PERSON] в частині стягнення з ПрАТ « СК « Оранта Січ» 200 000,00 грн. в якості страхового відшкодування за спричинену шкоду, заподіяну травмуванням та загибеллю її чоловіка [PERSON] внаслідок дорожньо- транспортної пригоди , залишено без розгляду та роз`яснено її право звернутися до страховика або в порядку цивільного судочинства. Ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 21 березня 2019 року вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2018 року стосовно [PERSON] скасовано в частині залишення без розгляду цивільного позову [PERSON] до ПрАТ « СК « Оранта-Січ». Призначено новий розгляд провадження в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін. 15 квітня 2019 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч.2 ст. 286 КК України надійшло до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, з нього виділені матеріали цивільного позову [PERSON] до ПрАТ « СК « Оранта-Січ» про стягнення страхового відшкодування, та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019 року передані в провадження судді Скользнєвої Н.Г. З матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2018 року в рамках кримінального провадження відносно [PERSON] за ч.2 ст. 286 КК України, потерпілою [PERSON] пред`явлено позов, у тому числі до ПрАТ « СК « Оранта-Січ» в особі регіонального представництва ПрАТ « СК « Оранта-Січ» про стягнення 200 000,00 грн. в рахунок страхового відшкодування за спричинену шкоду, заподіяну позивачеві травмуванням та загибеллю її чоловіка [PERSON] внаслідок дорожньо- транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що 14 жовтня 2017 р., приблизно о 02 год. 00 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем « ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїжджій частині пр. Соборного, з боку вул.. Запорізька, в напрямку вул. Франка в м. Запоріжжі. В цей же час, [PERSON] , перебуваючи в районі будинку № 87-а по пр. Соборному в м. Запоріжжі, діючи в якості пішохода, перетинав проїжджу частину пр-ту Соборного, рухаючись справа наліво по ходу руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу. Водій [PERSON] , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід [PERSON] , діючи в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України. У результаті дорожньо- транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких [INFO] помер у лікарні. Внаслідок ДТП позивачеві було спричинено матеріальну шкоду у вигляді витрат, пов`язаних з лікуванням її чоловіка - [PERSON] , а також витрат, пов`язаних із його похованням та встановленням пам`ятнику. До подій ДТП, а саме 03.11.2016 року, строком на 1 рік, укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності особи, яка керує забезпеченим транспортним засобом « ВАЗ-2107», реєстраційний номер [NUMBER] , власником з ПрАТ « Оранта-Січ». Згідно полісу АК/1251486, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, становить 200 000,00 грн. Так, під час лікування чоловіка позивачем було витрачено 55 798,61 грн. Крім того позивачем було витрачено 25 413,17 грн. на організацію поховання [PERSON] та 15 000,00 грн. - передплата за виготовлення пам`ятника. Отже, матеріальна шкода, спричинена [PERSON] , внаслідок ДТП складається з вищевказаних витрат на загальну суму 96 211,78 грн., які у відповідності до вимог ст. 24.1 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі- Закон) повинно бути стягнено з ПрАТ « Оранта-Січ». Крім матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, вимогами ст.ст. 23.1., 26.2. Закону, ч.1 ст. 1198 ЦК України, передбачено відшкодування шкоди, в тому числі пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим та шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим. До подій ДТП, як зазначає позивач, її чоловік забезпечував себе робою самостійно, його середня заробітна плата за 2017 рік складала 3 230, 00 грн. за місяць. Виходячи з наведеного, розмір втраченого доходу [PERSON] за період з жовтня 2027 року по березень 2018 року складає 16 150,00 грн. ( 5 х 3 230,00 грн.), які повинно бути стягнено з ПрАТ « Оранта-Січ». Під час знаходження [PERSON] у лікарняному закладі йому було встановлено 1 групу інвалідності. У відповідності до Закону України « Про Державний бюджет України 2017 року» розмір мінімальної заробітної плати станом на 14.10.2017 року становить 3 200,00 грн. Виходячи з наведеного розмір шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим становить 115 200,00 грн. ( 3 200,00 грн. х 36), які повинно бути стягнено з ПрАТ « Оранта-Січ». Крім того, позивачеві спричинено моральну шкоду, щодо якої зазначено таке. З урахуванням положень п.27.2 Закону, регламентна виплата за моральну шкоду, заподіяну смертю [PERSON] внаслідок ДТА, у розмірі 12 мінімальних заробітних плат на день настання страхового випадку становить : 3 200,00 грн. х 12 = 38 400,00 грн., які повинно бути стягнено з ПрАТ « Оранта-Січ». Отже, загальна сума спричиненої шкоди, яка підпадає під страхові виплати, становить 265 961, 79 грн., що перевищує ліміт цивільно- правової відповідальності страхової компанії, який становить 200 000,00 грн., то сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача ПрАТ « СК « Оранта-Січ» становитиме 200 000,00 грн. 13 травня 2019 року позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що раніше заявлені вимоги до ПрАТ « СК « Оранта-Січ» підтримує у повному обсязі , але не змінюючи підстав та предмету позову, збільшує позовні вимоги, виходячи з такого. Під час розгляду справи [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн., які і просить додатково стягнути з відповідача на свою користь. 10 травня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов ( а.с.86-90), з якого вбачається, що ПрАТ « СК « Оранта-Січ» позов визнає частково на загальну суму 117 581, 03 грн., яка складається з : 53 767,86 грн. - витрати на лікування ; 25 413, 17 грн. - витрати на поховання ; 38 400,00 грн. - моральна шкода. Згідно клопотання від 18.07.2019 року ( а.с.119-121) відповідач просить суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами у порядку статті 142 ЦПК України зменшити розмір судових витрат, заявлених позивачем в ході розгляду справи, відповідно до наданих доводів та доказів відповідача до розміру, який буде відповідати співмірності, обгрунтованості та обставинам розгляду справи. Інші заяви та клопотання по справі. 18 липня 2019 року від позивача та його представника до суду надійшла заява, в якій зазначено, що відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 18.07.2019 року позивач просить стягнути з відповідача на свою користь : матеріальну шкоду у розмірі 94 198,61 грн., яка складається з витрат на лікування ( 55 798,61 грн.) та ліміту на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника ( 38 400,00 грн.) ; моральну шкоду у розмірі 38 400,00 грн., що загалом складає суму у розмірі 132 598,61 грн., а також судові витрати на правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн. Крім того, просять справу розглянути без участі позивача [PERSON] та її представника - адвоката Келембета С.В. ( а.с.123). 18 липня 2019 року від позивача до суду надійшла заява про залишення без розгляду її позовної вимоги до ПрАТ « СК «Оранта-Січ» в частині стягнення шкоди, пов`язаної з тимчасовою та стійкою втратою працездатності ( а.с.125). 19 липня 2019 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить суд при вирішенні питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу у цій справі врахувати узгоджену між позивачем та відповідачем суму витрат у розмірі 6 000,00 гривень ( а.с.125). Процесуальні дії у справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2019 року справу прийнято до розгляду та призначено у підготовче судове засідання ( а.с.72-73). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті ( а.с.112-113) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2019 року позов [PERSON] до ПрАТ « СК «Оранта-Січ» про стягнення шкоди, пов`язаної з тимчасовою та стійкою втратою працездатності у розмірі 16 150,00 грн. залишено без розгляду ( а.с.126). Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Як зазначалось вище 19 липня 2019 року сторона позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Причина неявки представника відповідача суду не відома. Суд, ознайомившись з доводами сторін, викладеними в заявах по суті справи, дослідивши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 жовтня 2017 р., приблизно о 02 год. 00 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем « ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїжджій частині пр. Соборного, з боку вул. Запорізька, в напрямку вул. Франка в м. Запоріжжі. В цей же час, [PERSON] , перебуваючи в районі будинку № 87-а по пр. Соборному в м. Запоріжжі, діючи в якості пішохода, перетинав проїжджу частину пр-ту Соборного, рухаючись справа наліво по ходу руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу. Водій [PERSON] , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід [PERSON] , діючи в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України. У результаті дорожньо- транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких [INFO] помер у лікарні. Наведені обставити встановлені судовими рішеннями, а саме : вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2018 року, яким [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України( а.с.69-71), та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 березня 2019 року ( а.с. 65-67). У відповідності до вимог частини четвертої статті 82 ЦПК України наведені обставини доказуванню не підлягають. Вимогами статті 1166 ЦК України зазначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Із змісту частини першої статті 1166 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я регулюється нормами статті 1195 ЦК України. У відповідності до частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Оскільки шкода, спричинена позивачці, завдана під час дорожньо-транспортної пригоди внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу, то такі відносини регулюються нормами статті 1187 ЦК України. Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого». Одночасно судом встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , що керував забезпеченим транспортним засобом автомобілем «ВАЗ-2107», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Оранта-Січ», що підтверджується наданим суду доказами, а саме полісом № АО/3244701 ( а.с.13). Із змісту статті 979 ЦК України вбачається, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Обов`язки страховика визначені вимогами статті 988 ЦК України. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 979 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату. У відповідності до вимог статті 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Так, згідно положенням Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( далі- Закон) та умов зазначеного полісу, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 200 000 гривень, а за шкоду спричинену майну 100 000 гривень. Статтею 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із вимогами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вищевказаним Законом визначена відповідальність страховика (у даному випадку відповідача у справі) в наслідок настання страхового випадку (ДТП) наступним чином. Статтею 22.1 вказаного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Виходячи із зазначених норм законодавства України та досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідальними особами за спричинення позивачу в наслідок ДТП шкоди є ПрАТ «СК «Оранта-Січ» - в межах визначеного ліміту та [PERSON] .. Згідно статті 23.1. вказаного Закону заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: - шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; - шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; - шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; - моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; - шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Щодо до шкоди, пов`язаної з лікуванням, то у відповідності до вимог статті 24.1. вищевказаного Закону потерпілому відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Дослідженими судом доказами підтверджується, що позивачем понесені витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в наслідок дорожньо-транспортної пригоди на загальну суму 55 798, 61 гривень ( а.с. 17-18) Тому, у відповідності до вимог статті 24.1. вищевказаного Закону зазначена сума підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «Оранта-Січ» у повному обсязі заявлених в цій частині позовних вимог. Порядок та розмір страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого визначений статтею 27 вищевказаного Закону у наступній редакції: пунктом 27.4. передбачено, що страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У відповідності до вимог статті 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Дослідженими судом доказами встановлено, що позивачкою понесені витрати на організацію та проведення поховання свого чоловіка - [PERSON] в розмірі 25 413, 17 гривень, а також витрати на виготовлення та встановлення пам`ятнику на суму 38 600,00 гривень. Загальна сума витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника становить 64 013, 17 гривень ( а.с.28-34, 108-111). У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України 2017 року» розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку - 14.10.2017 року становив 3200, 0 гривень. Тому, ліміт відповідальності страховика на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, у відповідності до пункту 27.4. вищезазначеного Закону обмежений сумою в розмірі 38 400 гривень, що і підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «Оранта-Січ» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої позивачу [PERSON] в цій частині вимог. Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачем, то згідно до вимог статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. У відповідності до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно до пункту. 27.3. вищезазначеного Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Як було вже зазначено, розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку становив 3200,0 гривень. Тому, ліміт відповідальності страховика в розмірі 12 мінімальних заробітних плат на день ДТП становитиме 38 400 гривень. Виходячи з викладеного, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 38 400,0 гривень з відповідача ПрАТ «СК «Оранта-Січ» підлягають задоволенню в повному обсязі. Надалі, відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В даному конкретному випадку суд розподіляє судові витрати згідно положенням статей 137, 141 ЦПК України. Судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 6 000,00 грн, оскільки вказана сума є доведеною та підтверджується належними та допустимими доказами, а саме : попереднім розрахунком витрат на професійну правничу допомогу ( а.с. 80), додатковою угодою про внесення змін до Договору від 06.04.2018 року від 22.11.2018 року ( а.с.81), квитанцією від 22 листопада 2018 року ( а.с.82), додатковою угодою про внесення змін до Договору від 06.04.2018 року від 25 квітня 2019 року, квитанцією від 25 квітня 2019 року ( а.с.84). Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд приймає до уваги заяву представника позивача від 19.07.2019 року, в якій він просить суд при вирішенні питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу у цій справі врахувати узгоджену між позивачем та відповідачем суму витрат у розмірі 6 000,00 гривень ( а.с.125) та клопотання представника відповідача від 18.07.2019 року ( а.с.119-121), в якому він просить суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами у порядку статті 142 ЦПК України зменшити розмір судових витрат, заявлених позивачем в ході розгляду справи, відповідно до наданих доводів та доказів відповідача до розміру, який буде відповідати співмірності, обгрунтованості та обставинам розгляду справи. На узгодженість позицій сторін з цього питання вказує суттєве зменшення з боку сторони позивача суми витрат на правничу допомогу, як то було заявлено до 19.07.2019 року.

Outcome: approved