Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

В вересні 2018 року заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт належності їй, «[PERSON] Договору дарування від 26.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. за реєстром № 2-4602, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР і записаного в реєстрову книгу № 317 за реєстровим № 58 на ім'я [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS]. В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що вона звернулася до державного реєстратора КП «ДМБТІ» ДОР з наміром отримати інформацію щодо свого права власності, щоб в подальшому провести реєстрацію свого нерухомого майна в Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради і впорядкувати документи, як того вимагають зміни, які діють з 2012 року, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто внесення інформації до державного реєстру. 15 серпня 2018 року вона отримала лист № 11903 державного реєстратора КП «ДМБТІ» ДОР про те, що за адресою: [ADDRESS] значиться дві інвентаризаційні справи, і згідно першої інвентаризаційної справи право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору дарування від 26.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. за реєстром № 2-4602, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР і записаного в реєстрову книгу № 317 за реєстровим № 58. Крім того, є ще одна інвентаризаційна справа, і право власності зареєстровано за іншою особою, тобто необхідно звертатися до ГАСКу з проханням надати окрему адресу, а лише потім реєструвати нерухомість. У зв'язку з цим, державним реєстратором запропоновано спочатку привести у відповідність її правовстановлюючий документ, а саме Договір дарування, де її прізвище записано, як «[PERSON]», і не співпадає з паспортними даними «[PERSON]», тому їй необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вказане сталося, оскільки в 1979 році при оформленні Договору дарування домоволодіння [ADDRESS] з її батька - [PERSON] на неї, нотаріус здійснив запис у відповідності з паспортом громадянина СРСР, де невірно було перекладено на українську мову російське прізвище. В подальшому при заміні паспорту на паспорт громадянина України ніхто не звертав уваги, що прізвища різняться, але вже згідно з правописом української мови вірно записано «[PERSON]». Факт належності саме їй, «[PERSON] Договору дарування від 26.09.1979 року на ім'я [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, технічним паспортом, Договором про надання послуг водопостачання по [ADDRESS] тощо. В судове засідання заявник не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу за її відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Також зазначила, що підтримує свою заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 1979 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. було посвідчено за реєстром № 2-4602 Договір дарування, яким [PERSON] подарував [PERSON] домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу № 317 за реєстровим № 58, що підтверджується відповідним штампом на самому договорі (а.с.12 на обороті), а також відповіддю Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 15.08.2018 року за № 11903 (а.с.10). Заявник стверджує, що у вищевказаному договорі дарування була допущена технічна помилка в написанні її прізвища, а саме: вказано «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В силу же положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У зв'язку з вищевказаним, заявник звернулася до суду і просила суд встановити факт належності зазначеного вище договору дарування саме їй, [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, факт належності саме [PERSON], [INFO], Договору дарування від 26.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. за реєстром № 2-4602, що містить помилку в написанні прізвища власника підтверджується рядом документів, а саме: паспортом громадянина України Серії [NUMBER] заявника, де її прізвище вказане як «[PERSON]» (українською мовою) і «[PERSON]» (російською мовою) (а.с.6); свідоцтвом про її народження Серії [NUMBER] від 14.08.1958 року, де її прізвище російською мовою також вказане як «[PERSON]» (а.с.17); її атестатом про середню освіту [NUMBER] від 26.06.1975 року, де її прізвище вказане як «[PERSON]» (українською мовою) і «[PERSON]» (російською мовою) (а.с.18-19); свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] від 29.08.1997 року, де її прізвище вказане як «[PERSON]» (українською мовою); а також договором № 741152004801 про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 07.04.2014 року, яким узгоджено надання послуг за адресою: [ADDRESS] і в якому прізвище заявника також вказане як «[PERSON]» (а.с.21-24). Таким чином, з усього вищевказаного випливає, що договір дарування дійсно належить саме [PERSON], а різниця в прізвищах у договорі і її паспорті громадянина України виникла внаслідок невірного перекладу прізвища заявника з російської на українську мову при посвідченні договору дарування. З урахуванням зазначеного вище, судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що Договір дарування від 26.09.1979 року належить саме заявникові не оспорюється, а заявлена нею заява покликана на підтвердження наявності цього факту. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права і інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у зв'язку з чим суд вважає можливим задовольнити дану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема щодо належності правовстановлюючого документу. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] Договору дарування від 26.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. за реєстром № 2-4602, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради і записаного в реєстрову книгу № 317 за реєстровим № 58 на ім'я [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved