Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що з 01 січня 2017 року він працював на посаді водія ТОВ « Алего Логістик». У вересні 2018 року [PERSON] повідомив керівництво ТОВ « Алего Логістик» про майбутнє звільнення. Проте, керівництво відреагувало негативно та повідомило про те, що не поверне йому трудову книжку доти, доки [PERSON] не поверне мобільний пристрій Telephone kit Audio 3000, яким був укомплектований вантажний транспорт марки «DAF», номерний знак [NUMBER] . Проте, вказаний пристрій позивач не може повернути, оскільки автомобіль не був ним укомплектований. На неодноразові письмові та усні звернення [PERSON] щодо звільнення ТОВ «Алего Логістик» не реагувало, у зв`язку з цим [PERSON] був змушений звертатись до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області. 27 вересня 2018 року позивач повторно надіслав поштою заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням та з проханням направити трудову книжку поштою. Незважаючи на це, станом на день звернення до суду з вказаним позовом позивач не отримав трудову книжку. Тому [PERSON] просив зобов`язати ТОВ «Алего Логістик» видати йому належно оформлену трудову книжку із записом про звільнення за власним бажанням. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] двічі змінював позовні вимоги. Так, в заяві про збільшення позовних вимог від 04 лютого 2019 року [PERSON] просив зобов`язати ТОВ «Алего Логістик» видати належно оформлену трудову книжку з записом про звільнення за власним бажанням, а також стягнути на свою користь середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 25656 гривень 76 копійок (а.с.51). В заяві про уточнення та збільшення позовних вимог від 11 червня 2019 року [PERSON] просив стягнути на свою користь середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 32932 гривень 90 копійок (а.с.90-94) У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення та збільшення позовних вимог від 11 червня 2019 року, та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача Онишко В.М. надав відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні пред`явленого позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказав, що дійсно [PERSON] працював на посаді водія ТОВ « Алего Логістик». 25 липня 2018 року водій [PERSON] приймав автомобіль у [PERSON] після завершення чергового рейсу та виявив факт відсутності мобільного пристрою в кабіні автомобіля, про що [PERSON] склав доповідну записку. На підприємстві був складений акт про зникнення матеріальних цінностей з автомобіля марки «DAF», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] Місцезнаходження пристрою [PERSON] не повідомив. Крім цього, позивач мав вийти на роботу 27 липня 2018 року для виконання наступного рейсу, проте на роботі не з`явився, на телефон не відповідав, внаслідок чого у рейс був направлений інший водій. Актом від 06 серпня 2018 року була зафіксовано відсутність [PERSON] на роботі. Протягом серпня 2018 року позивач на роботу не вийшов, не написав заяву про звільнення, тому 31 серпня 2018 року був складений акт про тривалу відсутність на роботі. 06 вересня 2018 року ТОВ «Алего Логістик» видало наказ №0609 про звільнення [PERSON] за прогул на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України та внесло відповідний запис до трудової книжки. ТОВ « Алего Логістик» дотрималось законодавчих вимог при звільненні позивача і жодним чином не перешкоджало отриманню трудової книжки, проте [PERSON] не з`являвся за її отриманням. Представник позивача [PERSON] надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження надсилання [PERSON] повідомлення про розірвання укладеного з ним трудового договору та необхідність отримання трудової книжки, яку за його заявою товариство може направити засобами поштового зв`язку. Таким чином, [PERSON] не було ознайомлено з наказом про звільнення у відповідності із чинним трудовим законодавством. Крім того, відповідач не довів, що затримка у видачі трудової книжки виникла не з його вини. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що з 01 листопада 2017 року [PERSON] був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ « Алего Логістик». Вказана обставина підтверджується копією наказу ТОВ «Алего Логістик» №01113 від 31 жовтня 2017 року (а.с.28) та копією строкового трудового договору №01113 від 01 листопада 2017 року (а.с.29-32). Згідно акту про крадіжку матеріальних цінностей на підприємстві від 25 липня 2018 року було встановлено факт зникнення мобільного пристрою Telephone kit Audio 3000 з тримаючою основою з автомобіля марки «DAF» FT XF 105.460, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] Письмових пояснень щодо обставин справи [PERSON] не надав та від підписання акту ознайомлення з даним актом відмовився (а.с.33). 27 липня 2018 року [PERSON] не з`явився для здійснення запланованого рейсу та був відсутній на роботі, згідно акту про відсутність на роботі водія, складеного директором [PERSON] , фахівцем з організації безпеки міжнародних перевезень [PERSON] та бухгалтером [PERSON] (а.с.35). Згідно акту про тривалу відсутність на роботі від 31 серпня 2018 року вбачається, що з 27 липня 2018 року [PERSON] не з`являється на роботі, на телефонні дзвінки не відповідає та жодних пояснень відсутності на роботі не надав (а.с.36). З 06 вересня 2018 року [PERSON] звільнений з посади водія автотранспортних засобів у зв`язку з прогулом без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.37). У зв`язку з розірванням трудового договору [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність отримання трудової книжки за вих. №14/1 від 06 вересня 2018 року. Крім цього, було роз`яснено право надати письмову заяву про направлення трудової книжки засобами поштового зв`язку (а.с.38). 27 вересня 2018 року [PERSON] направив до ТОВ «Алего Логістик» поштою заяву, якою просив звільнити його із займаної посади за власним бажанням, а також просив направити йому трудову книжку поштовим зв`язком на адресу його місця проживання (а.с.9). Вказана заява була отримана ТОВ « Алего Логістик» 09 листопада 2018 року, що підтверджується описом вкладення до листа, квитанцією про оплату та довідкою про відстеження поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» (а.с.10,11). З пояснень представників сторін, наданих у судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2019 року ТОВ «Алего Логістик» надіслало, а 03 березня 2019 року [PERSON] отримав належним чином оформлену трудову книжку. У відповідності до відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Згідно з ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.32 постанови №9 від 06 листопада 1991 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, згідно зі ст.235 КЗпП підлягають задоволенню в тому разі і за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника. Судом встановлено, що в день звільнення, тобто 06 вересня 2018 року, [PERSON] був відсутній на робочому місці. У зв`язку з цим, не отримав трудову книжку в день звільнення з роботи. Дана обставина змусила ТОВ « Алего Логістик» направити повідомлення про необхідність з`явитись за отриманням трудової книжки або надати письмову згоду про відправлення трудової книжки поштою. Оскільки, відповідно до п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення №58 від 29 липня 1993 року, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Лише 27 вересня 2018 року [PERSON] направив листом свою письмову згоду на пересилання трудової книжки поштою. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок з доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, судом не встановлено вини ТОВ «Алего Логістик» у затримці видачі трудової книжки. [PERSON] несвоєчасно отримав трудову книжку, оскільки був відсутній на роботі в останній робочий день, а також не направив раніше власноручної згоди на отримання трудової книжки засобами поштового зв`язку. Крім цього, в період з 09 листопада 2018 року по 03 березня 2019 року (тобто з дати отримання письмової згоди позивача на пересилання трудової книжки та дати фактичного отримання трудової книжки) [PERSON] був працевлаштований та отримував заробітну плату в компанії «Angela» на території Польщі. Вказана обставина підтверджується довідкою з письмовим перекладом з польської мови, засвідченим приватним нотаріусом КМНО Алітою О.А., від 13 серпня 2019 року, згідно з якою в період з 09 жовтня 2018 року по 28 лютого 2019 року [PERSON] виконував роботу в компанії «Angela» на підставі доручення (а.с.120-121). Аналізуючи вказані письмові докази, суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що [PERSON] працював на території Республіки Польща та отримував заробітну плату. Тому факт відсутності у [PERSON] трудової книжки не перешкодив йому працевлаштуватись та отримувати заробіток. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку затримка видачі трудової книжки, по-перше, сталась не з вини ТОВ « Алего Логістик», по-друге, вказана затримка не перешкодила [PERSON] працевлаштуватись. Тому судом не встановлено правових підстав для стягнення з ТОВ «Алего Логістик» на користь позивача середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 32932 гривень 90 копійок. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 12 грудня 2018 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування йому понесених судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed