Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

В вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 04 грудня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №910.25185, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 72334,80 грн. (Сімдесят дві тисячі триста тридцять чотири гривні 80 копійок) на купівлю транспортного засобу GEELY МК Cross, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] (надалі - транспортний засіб/предмет застави), який належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором 84 місяці. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 21,99 % та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору. Згідно п.9 Кредитного договору №910.25185 від 04.12.2013 року в разі порушення позичальником сплати щомісячних платежів, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню). Таким чином станом на 02.09.2016 року розмір пені становить 54284,88 гривень. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору відповідач свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. За весь час дії кредитного договору відповідач систематично не сплачувала кредит та проценти за користування кредитними коштами. В цілому сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 02.09.2016 року становить основний борг 63695,82 грн.; прострочений борг 4927,86 грн.; прострочені проценти - 32704,91 грн.; строкові проценти 1410,47 грн.; нарахована комісія 0,00 грн., прострочена комісія 0,00 грн., загальна заборгованість 25229,87 грн. Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором за період 1 рік (з 03.09.2015 року по 02.09.2016 року) становить пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань 54284,88 грн., віндикаційні витрати 0,00 грн., загальна заборгованість 157023,94 грн.. Простять стягнути з відповідача на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 157023,94 грн. та понесені судові витрати. Від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ПАТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів, відновлення становища, яке існувало до порушення прав в якому просить захистити свої права як споживача шляхом поновлення порушеного права а саме: зобов'язати ПАТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №910.25185 від 04.12.2013 року, що був укладений між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] за кожний період нарахування платежів та за кожний період сплати заборгованості у відповідності до процентної ставки в розмірі 21.99% річних, яка була узгоджена сторонами договору. Представник позивача в судове засідання з'явився, надав суду заперечення в якому просив відмовити в задоволенні зустрічного позову відповідача та задовольнити первісний позов в повному обсязі. Відповідач не з'явилася в судове засідання, хоча належним чином була повідомлена про день час та місце слухання справи, судовими повістками. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява підлягає відмові. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ст. 625 ЦК України. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 04 грудня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №910.25185, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 72334,80 грн. (Сімдесят дві тисячі триста тридцять чотири гривні 80 копійок) на купівлю транспортного засобу GEELY МК Cross, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] (надалі - транспортний засіб/предмет застави), який належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором 84 місяці. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 21,99 % та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору. Згідно п.9 Кредитного договору №910.25185 від 04.12.2013 року в разі порушення позичальником сплати щомісячних платежів, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню). Таким чином станом на 02.09.2016 року розмір пені становить 54284,88 гривень. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитних договорів Відповідач свої зобов'язання перед Позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. За весь час дії кредитного договору відповідач систематично не сплачував кредит та проценти за користування кредитними коштами. В цілому сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 02.09.2016 року становить основний борг 63695,82 грн.; прострочений борг 4927,86 грн.; прострочені проценти - 32704,91 грн.; строкові проценти 1410,47 грн.; нарахована комісія 0,00 грн., прострочена комісія 0,00 грн., загальна заборгованість 25229,87 грн. Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором за період 1 рік (з 03.09.2015 року по 02.09.2016 року) становить пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань 54284,88 грн., віндикаційні витрати 0,00 грн., загальна заборгованість 157023,94 грн.. Щодо зустрічної позовної заява [PERSON] до ПАТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів, відновлення становища, яке існувало до порушення прав в якій вона просила захистити свої права як споживача шляхом поновлення порушеного права а саме: зобов'язати ПАТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №910.25185 від 04.12.2013 року, що був укладений між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] за кожний період нарахування платежів та за кожний період сплати заборгованості у відповідності до процентної ставки в розмірі 21.99% річних, яка була узгоджена сторонами договору, слід відмовити, виходячи з наступного, як вбачається зі змісту Кредитного договору сторони погодили в ньому змінюваний тип процентної ставки, а також порядок її визначення, що не суперечить положенням ст.11 Закону України «Про захист прав споживачі». Даний кредитний договір містить детальний опис усіх його умов, підписаний обома сторонами. При цьому сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, застережень до договору відповідач не висловлювала. В даному випадку сторони з власної волі та на свій розсуд визначили для себе ризики, які випливають зі змінюваної частини процентної ставки за кредитним договором, та підписавши кредитний договір, погодились на ці ризики. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що первісний позов слід задовольнити. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: approved