Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Виконком Житомирської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO], а також просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому здійснюватиме за нею догляд. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька у свідоцтві записані на підставі ч.1 ст.135 СК України. 21.08.2013р. складено акт на дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або відмовилися забирати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину, згідно якого [PERSON] відмовилася забирати дитину - [PERSON] з пологового будинку. З 07.10.2013р. [PERSON] перебуває у Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини на повному державному утриманні. Відповідачка жодного разу не відвідала сина, його життям та здоров'ям не цікавилася. Представники позивача та третьої особи - органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за допомогою оголошення в газеті «Житомирщина». Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно акту на дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або відмовилися забирати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину, від 21.08.2013р. [PERSON] відмовилася забирати дитину - [PERSON] з пологового будинку (а.с.9). Відповідно до акту комісії по зв'язкам із батьками, діти яких знаходяться в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків, Житомирської обласної ради від 07.04.2014р. [PERSON], [INFO], перебуває в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини на повному державному утриманні, з 07.10.2013р. мати жодного разу його не провідувала (а.с.8). Наведене підтверджується також листом головного лікаря Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини від 17.04.2014р. №253, адресованим начальнику служби у справах дітей Житомирської міської ради (а.с.6). Рішенням виконкому Житомирської міської ради №181 від 04.06.2014р. затверджено висновок щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, згідно якого відповідачка жодного разу сина не відвідала, його життям та здоров'ям не цікавилася, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.11-12). У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має навчальний заклад, в якому перебуває дитина. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, малолітній [PERSON] перебуває в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини, відповідачка дитину не відвідує, не цікавиться його розвитком та здоров'ям. Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені докази свідчать про невиконання відповідачкою батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, тому її слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За вказаних обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved