Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

В вересні 2019 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені по виплаті аліментів. З урахуванням заяви про зміну позовних вимог, позов обґрунтовується тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, у якому народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року. Наказом Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.08.2017 і до досягнення ними повноліття. Відповідно до розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції заборгованість по стягненню аліментів станом на 16.08.2019 складає109 160,92 грн. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку по сплаті аліментів позивач просить в судовому порядку стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 33 210, 22 грн. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 17.09.2019 у справі було відкрито провадження (а.с.21). Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 11.12.2019 підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.35). Позивач подала заяву в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглядати позов у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.39). Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином з відповідним роз`ясненням його процесуальних прав на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Також слід зазначити, що відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення відповідних процесуальних документів на адресу його реєстрації, а також, шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, заслухавши пояснення позивача та його представника, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що 08.08.2008 між сторонами зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 922 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 4). У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 17, 18). Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2017 шлюб було розірвано (а.с. 9). Відповідно до судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. з 02.08.2017 року до досягнення ними повноліття, що підтверджується ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2018 (а.с. 10). Судовим розглядом встановлено, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по сплаті аліментів, в зв`язку з чим станом на 16.08.2019 р. заборгованість по аліментам становить 109160,92 грн., що підтверджується довідками розрахунку заборгованості, проведеним державним виконавцем в межах виконавчого провадження (а.с. 11-14). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2019 подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві задоволено та оголошено у розшук боржника [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ст.180 СК України закон покладає на батьків обов`язок утримувати своїх дітей з моменту їх народження та до досягнення дітьми повноліття. У разі ухилення від утримання дитини аліменти стягуються у судовому порядку у розмірі, який буде визначено судом. Відповідно до ст.ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист (ч.2 ст.368 ЦПК України). Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 196 СК України ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки ( пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. В постановах Верховного Суду України за 2015, 2016 роки була висловлена інша правова позиція, відповідно до якої сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались ( постанови Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15; від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16; від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16). Однак, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц Велика Палата визнала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах, виходячи із того, що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на викладене сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить: 2017 рік: серпень 2017 року нарахована сума аліментів 3691,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1144,21 грн. - сума неустойки (пені); вересень 2017 року нарахована сума аліментів 3807,66 грн. х пеня (1%) х 30 день = 1142,3 грн. - сума неустойки (пені); жовтень 2017 року нарахована сума аліментів 3818,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1183,58грн. - сума неустойки (пені); листопад 2017 року нарахована сума аліментів 3881,00 грн. х пеня (1%) х 30 день = 1164, 30 ?грн. - сума неустойки (пені); грудень 2017 року нарахована сума аліментів 4678,33 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 450,28 грн. - сума неустойки (пені); 2018 рік: січень 2018 року нарахована сума аліментів 3896,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 207,76 грн. - сума неустойки (пені); лютий 2018 року нарахована сума аліментів 4041,33 грн. х пеня (1%) х 28 днів = 1 131,57 грн. - сума неустойки (пені); березень 2018 року нарахована сума аліментів 4462,66 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 383,42 грн. - сума неустойки (пені); квітень 2018 року нарахована сума аліментів 4462,66 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 1 338,80 грн. - сума неустойки (пені); травень 2018 року нарахована сума аліментів 4428,66 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 372,88 грн. - сума неустойки (пені); червень 2018 року нарахована сума аліментів 4517,66 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 1 355,30 грн. - сума неустойки (пені); липень 2018 року нарахована сума аліментів 4612,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 429,72?грн. - сума неустойки (пені); серпень 2018 року нарахована сума аліментів 4552,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 411,12грн. - сума неустойки (пені); вересень 2018 року нарахована сума аліментів 4538,00 грн. х пеня (1%) х 30 день = 1 361,4грн. - сума неустойки (пені); жовтень 2018 року нарахована сума аліментів 4616,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 430,96грн. - сума неустойки (пені); листопад 2018 року нарахована сума аліментів 4616,00 грн. х пеня (1%) х 30 день = 1384, 80?грн. - сума неустойки (пені); грудень 2018 року нарахована сума аліментів 5515,33 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 709,75грн. - сума неустойки (пені); 2019 рік: січень 2019 року нарахована сума аліментів 4573,66 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 417,83 грн. - сума неустойки (пені); лютий 2019 року нарахована сума аліментів 4837,66 грн. х пеня (1%) х 28 днів = 1 354,54 грн. - сума неустойки (пені); березень 2019 року нарахована сума аліментів 4837,66 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 499,67грн. - сума неустойки (пені); квітень 2019 року нарахована сума аліментів 5292,00 грн. х пеня (1%) х 30 день = 1 587,6? грн. - сума неустойки (пені); травень 2019 року нарахована сума аліментів 5052,33 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 566,22грн. - сума неустойки (пені); червень 2019 року нарахована сума аліментів 5216,66 грн. х пеня (1%) х 30 день = 1 565,00грн. - сума неустойки (пені); липень 2019 року нарахована сума аліментів 5216,66 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1 617,16грн. - сума неустойки (пені); Таким чином за вищезазначеною методикою розрахунку розмір пені визначений і становить 33210,22 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справ.

Outcome: approved