Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради як органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Оскільки останні ухилялися від виконання обов'язків по вихованню сина, не проявляючи про дитину батьківської турботи необхідної для гармонійного розвитку дитини, тобто не створювали належних санітарно-гігієнічних умов проживання, не піклувалися належним чином про стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток сина, не забезпечували йому необхідне харчування та медичний догляд, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.11.2016 р. малолітній [PERSON] був відібраний від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав та переданий органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради для подальшого влаштування. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради малолітнього [PERSON] влаштовано до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне забезпечення. За час перебування дитини у даному закладі мати відвідувала сина двічі, батько жодного разу дитину не відвідував. Сім'я [PERSON] ([PERSON]) перебуває на обліку фактичних отримувачів послуг Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Фахівцями із соціальної роботи неодноразово здійснювалася спроба відвідати родину за місцем проживання та провести соціальну роботу з батьками з приводу повернення малолітньої дитини в родину, але двері квартири жодного разу ніхто не відчинив, на залишені повідомлення сім'я не реагує, самостійно ніхто з членів сім'ї до даного Центру не звертався. Просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів на користь Миколаївського обласного будинку дитини Миколаївської обласної ради на утримання малолітнього [PERSON] аліменти в розмірі по ? частині з усіх видів заробітку (доходів) відповідачів, але менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з кожного з дати звернення з даним позовом до суду і до повноліття дитини; допустити негайне виконання рішення. В судове засідання представник позивача не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. № 52). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили. Про розгляд справи були повідомлені через оголошення, розміщене на офіційному сайті суду (а. с. № 48, 49). Представник третьої особи в судове засідання також не з'явилася, але надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. № 53). За таких обставин, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України та думку представника позивача, яка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи по суті встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], уродженця м. Миколаїв, є: батьком - громадянин України [PERSON] та матір'ю - громадянка України [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області (а. с. № 4). Малолітній [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] за адресою: [ADDRESS] (а.с. № 5). [PERSON] та [PERSON] ухилялися від виконання обов'язків по вихованню сина, не проявляючи про дитину батьківської турботи необхідної для гармонійного розвитку дитини, тобто не створювали належних санітарно-гігієнічних умов проживання, не піклувалися належним чином про стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток сина, не забезпечували йому необхідне харчування та медичний догляд у зв'язку з чим рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.11.2016 р. малолітній [PERSON] був відібраний від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав та переданий органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради для подальшого його влаштування (а. с. № 6-7). Малолітній [PERSON] з 19 січня 2017 року перебуває на обліку Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області як дитина, яка тимчасово залишилася без батьківського піклування (а. с. № 3). Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 40 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому [PERSON]» від 01.02.2017 р. малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а. с. № 9). Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 41 «Про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне забезпечення» від 01.02.2017 р. малолітнього [PERSON] влаштовано до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне забезпечення (а. с. № 10). За час перебування дитини у даному закладі мати [PERSON] відвідувала сина двічі: 09.10.2017 р. та 21.10.2017 р., батько [PERSON] жодного разу дитину не відвідував (а.с. № 12). Сім'я [PERSON] ([PERSON]) перебуває на обліку фактичних отримувачів послуг Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Фахівцями із соціальної роботи неодноразово здійснювалася спроба відвідати родину за місцем проживання та провести соціальну роботу з батьками з приводу повернення малолітньої дитини в родину, але двері квартири жодного разу ніхто не відчинив, на залишені повідомлення сім'я не реагує, самостійно ніхто з членів сім'ї до даного Центру не звертався (а. с. № 11). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] та громадянина [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO], неодноразово питання щодо неналежного виконання батьками [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов'язків щодо створення належних умов проживання, виховання та розвитку сина [PERSON] розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради, на даних комісіях батькам надано рекомендації щодо покращення ситуації в сім'ї, але батьки малолітнього [PERSON] рекомендації комісії не виконали, на контакт із соціальними службами не йдуть, на запрошення не реагують. Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] та громадянина [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( № 14). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що батьки малолітнього [PERSON] ухиляються від виконання обов'язів по вихованню останнього. Відповідачі не проявляють відносно сина батьківської турботи, не піклується про стан його здоров'я, навчання, фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечують сину необхідне харчування та медичний догляд, не намагаються створити належні умови для гармонійного розвитку дитини, не спілкуються з дитиною, що підтверджується наданими позивачем доказами. Відповідно до ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ( п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Вивчивши матеріали справи, враховуючи позицію представників позивача та третьої особи, а також висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідачів батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження ті факти, що відповідачі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та, які є підставою для ухвалення відповідного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 3 ст. 166 СК України). Таким чином, відповідачі зобов'язані утримувати сина, а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Згідно положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання, в тому числі заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Outcome: approved