Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

В жовтні 2015р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 2-7 т.1) до відповідача ПрАТ «СК «Уніка», третя особа: [PERSON], в якому просив суд, з урахуванням поданих заяв про збільшення, зменшення позовних вимог (а.с. 165, 166 т.1, а.с. 245-248 т. 1, а.с. 118-123 т.2): стягнути з відповідача на свою користь: - недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 13722,81 грн.; - пеню в розмірі 22394,54 грн.; - 3,0 % річних -1825,65 грн.; - інфляційні втрати - 6172,72 грн.; - судовий збір у розмірі 487,2 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 7975,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 квітня 2015р. о 18:00 год. по пр. Перемоги в м. Києві відбулась дорожньо - транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участі: автомобіля [NUMBER] під керуванням третьої особи та автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. Зазначена ДТП мала місце з вини третьої особи, що було встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2015р. по справі №761/12194/15-п. Цивільна відповідальність третьої особи була застрахована у відповідача, згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АІ/7232382 з терміном дії до 05 листопада 2015р. З метою здійснення відновлювального ремонту автомобіля позивач звернувся до ТОВ «Богдан-Авто», який належить до сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту автомобілів марки «Hyundai». Згідно рахунків-фактур, виставлених ТОВ «Богдан-Авто» вартість відновлювального ремонту склала 41778,18 грн., яку позивач сплатив в повному обсязі. В досудовому порядку позивач звернувся до відповідача з вимогою виплатити страхове відшкодування, надавши повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування, проте відповідач визнавши даний випадок страховим, визначив суму страхового відшкодування у розмірі 21184,92 грн., яка була сплачена вже після звернення позивача до суду з вказаним позовом. На думку позивача розмір страхового відшкодування відповідачем безпідставно зменшений, а тому в процесі розгляду справи сторона позивача клопотала про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, і зазначене клопотання було задоволено судом. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 30 травня 2018р. за № 2388/18-54 розмір матеріального збитку, який був спричинений позивачу становить 34907,73 грн. В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, з урахуванням остаточної заяви про зменшення позовних вимог від 06 вересня 2018р., просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив, подавши до суду клопотання про застосування строків позовної давності, зазначивши, що стороною позивача до частини вимог пропущено строки позовної давності, без зазначення поважності причин пропуску цих строків. Відзив на позов стороною відповідача не подавався. Третя особа, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомила, пояснення на позов третьою особою не подавались. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 26 жовтня 2015р. відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду. Розпорядженням від 25 червня 2018р. за № 01-08-867 здійснено повторний автоматичний розподіл справи, Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2018р. визначено головуючого суддю Волошина В.О. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 27 червня 2018р. прийнято до розгляду зазначену цивільну справу, поновлено зупинене провадження і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 30 жовтня 2018р. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 23 квітня 2015р. о 18:00 год. по пр. Перемоги в м. Києві, з вини третьої особи [PERSON], що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2015р. по справі №761/12194/15-п, відбулась ДТП за участі: автомобіля [NUMBER] під керуванням третьої особи та автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що на час ДТП, цивільна відповідальність третьої особи була застрахована у відповідача, згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АІ/7232382. Відповідно до Полісу № АІ/7232382 страхова сума, за шкоду завдану майну третьої особи внаслідок ДТП складає 50000,00 грн., франшизи - 0 грн. Внаслідок ДТП, автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було здійснено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля [NUMBER] на ТОВ «Богдан-Авто» вартість якого склала 41778,18 грн. та була сплачена позивачем в повному обсязі. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що на момент звернення до відповідача, ним не було здійснено виплату страхового відшкодування, а під час розгляду справи виплачено страхове відшкодування у розмірі 21184,92 грн. Судом встановлено, що при визначенні розміру суми страхового відшкодування у розмірі 21184,92 грн. відповідач керувався Звітом № 01-15/05-1 про оцінку КТС від 04 листопада 2015р., відповідно до якого розмір матеріального збитку, який було спричинено позивачу, у зв'язку з пошкодженням, внаслідок ДТП його автомобіля складає 21184,92 грн. В процесі розгляду справи, з урахуванням Висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи (яка була призначена за клопотанням сторони позивача) № 2388/18-54, від 30 травня 2018р. Київського НДІ судових експертиз МЮ України, розмір матеріального збитку який був спричинений позивачу становить 34907,73 грн., а з урахуванням сплаченої суми страхового відшкодування - 21184,92 грн. позивач просив суд стягнути недоплачену суму страхового відшкодування 13722,81 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] не міг пояснити суду чому сторона позивача просить стягнути суму недоплаченої частини страхового відшкодування в межах розміру збитків, який був розрахований судовий експертом, а не в межах суми фактичних витрат, понесених стороною позивача, що є значно більшою. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи положення ст. ст. 22, 29, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 13722,81 грн. підлягають задоволенню. Враховуючи положення ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 258, 267 ЦК України, а також те, що стороною позивача вперше вимоги про стягнення пені були заявлені 25 липня 2017р., то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 4674,13 грн. за період час з 26 липня 2016р. (в межах строків позовної давності, враховуючи час пред'явлення вимог про стягнення пені) по 06 вересня 2018р. (час розрахунку останніх позовних вимог), виходячи з розміру суми недоплаченого страхового відшкодування 13722,81 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем подано заяву про настання страхового випадку 25 травня 2015р., і зобов'язання відповідача по виплаті страхового відшкодування настало 13 серпня 2015р. Стосовно вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача інфляційних втрат, та 3,0 % річних за період часу з 14 серпня 2015р. по 06 вересня 2018р., то в цій частині вимоги є обґрунтованими і заявлені без пропуску строків позовної давності, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 3,0 % річних - 1825,65 грн.; інфляційні втрати - 6172,72 грн. Відповідно до ст. ст. 137, 139, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пропорційно до частини задоволених вимог: судовий збір у розмірі 487,2 грн.; оплата вартості судової експертизи 4404,0 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4785,0 грн.

Outcome: partial