Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь 6 284 грн. майнової шкоди та 3 000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що 19 червня 2015 р. відповідачка [PERSON] на його земельній ділянці нанесла тілесні пошкодження його корові, після чого він був змушений здати корову на м'ясо за 9 000 грн., як таку, що не підлягала лікуванню та придбати нову корову вартістю за 15 000 грн.. Вважає майнова шкода складається з різниці вартості придбаної та зданої корови. В листопаді 2016 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] про стягнення 10 000 грн. моральної шкоди, обґрунтовуючи його тим, що дійсною причиною подачі [PERSON] первісного необґрунтованого позову є наявність неприязних відносин між її сім'єю та сім'єю [PERSON] через засудження [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за нанесення тілесних ушкоджень її чоловіку [PERSON] згідно доданих вироків Ріпкинського районного суду Чернігівської області та через засудження Любецьким народним судом батька, діда та дядька [PERSON] за нанесення тілесних ушкоджень в 1955-1956 роках її матері [PERSON]. У зв'язку з цим, вона змушена захищатись в суді витрачаючи на це час, переживаючи через це душевні переживання та через те, що її називають «[PERSON]». В судових засіданнях [PERSON] первісний позов підтримав, з підстав зазначених в ньому. До початку розгляду справи предмет та підстави позову не змінював, а протягом розгляду справи письмово не доповнював та не уточнював підстави позову. Додатково зазначив, що дійсно власником спірної корови є [PERSON], а фактично коровою володіли він з дружиною [PERSON]. Зазначив, що можливо дата нанесення корові ушкоджень і не 19 червня 2015 р., так як пройшов довгий час. Зазначив, що він частково бачив конфлікт, так як був зайнятий справами. Безпосередніми свідками конфлікту були [PERSON] та [PERSON]. При цьому, його тітка [PERSON] не змогла з'явитись в суд через стан здоров'я. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] заперечував через його необґрунтованість. В судових засіданнях [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення первісного позову [PERSON] заперечували в повному обсязі, а зустрічний позов [PERSON] просили задовольнити, з підстав зазначених в ньому. Суть заперечення проти первісного позову зводиться до не доведення [PERSON]: 1) того, що останній є власником спірної корови, оскільки в паспорті власником зазначено [PERSON]; 2) того, що [PERSON] взагалі наносила корові тілесні ушкодження, з огляду на те, що остання вказане заперечувала, як в суді, так і при опитуванні працівниками міліції; 3) причинного зв'язку між діями [PERSON] та станом корови, так як розтин корови не проводився, а довідка складена зі слів [PERSON]; 4) розміру майнової шкоди, в розумінні ст. 22 ЦК України, так як накладна надана до позову не стосується даної корови; 5) факту отримання моральних стражданнях, так як [PERSON] в позові взагалі не зазначив в чому полягає моральна шкода. Вислухавши пояснення позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом [PERSON], відповідачки за первісним позовом - позивачки за зустрічним позовом [PERSON], її представника [PERSON], роз'яснення спеціаліста [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та матеріали перевірки Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області. В позові [PERSON] вказав дату нанесення тілесних ушкоджень корові - 19.06.2015 р.. Про побиття корови 19.06.2015 р. фігурує і в довідці завідувача Неданчицького пункту ветеринарної медицини [PERSON] від 22 червня 2015 р.. З висновку Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області № 1014 (перевірка ЄО № 1433 від 11.06.2015 р. по повідомленню [PERSON]) по якому прийнято рішення про припинення перевірки вбачається, що під час опитування: - [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказували, що близько 17 год. 00 хв., 10 червня 2015 р., [PERSON] побила палицею одну з корів, яка поверталась з іншими коровами з паші в господарство [PERSON], повз господарство [PERSON]; - [PERSON] вказувала, що палицею корів не била, вона тільки проганяла корів з власної земельної ділянки Відтак, обставини, які мають значення для правильного вирішення спору повинні доказуватись на загальних підставах, в межах даної справи, оскільки виходячи з ст.ст. 10, 60 ЦПК України, в силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов'язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення. Всупереч ст.ст. 10, 11, 57-61 ЦПК України, [PERSON] не довів дату, нібито, нанесення корові тілесних ушкоджень 19 червня 2015 р., так як перевіркою міліції встановлено, що подія мала місце 10 червня 2015 р., а допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON]. та [PERSON] не змогли вказати конкретну дату подій. При цьому, [PERSON], не змінював, до початку розгляду справи по суті, підстави позову в частині дати події правопорушення, а в силу ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.. З паспорту великої рогатої худоби (серії LC 211841 *), виданого 30.07.2013 ДП «Агентство з ідентифікації та реєстрації тварин» вбачається, що власником української червоно-рябої молочної корови, з кличкою «Калина», 02.03.2003 року народження, робочий номер 8616, ідентифікаційний номер UA8020698616 є [PERSON]. З відомості переміщення тварин та з накладної ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» за 15 липня 2015 р. вбачається, що [PERSON] 15 липня 2015 р. у останніх було за готівку в сумі 15 014 грн. 21 коп. придбано тварину корови з ідентифікаційним номером VA7400608787. При цьому, [PERSON] не надав доказів родинних відносин з [PERSON] (свідоцтва про одруження /шлюб/) та з [PERSON] (свідоцтво про народження). Відтак, [PERSON] не довів того, що саме йому належить корова, якій нібито нанесені тілесні ушкодження та не довів того, що ним витрачались кошти на придбання нової корови, хоча саме різницю вартості ціни між зданою на м'ясо корови (9 000 грн.) та ціни новопридбаної корови (не менше 15 000 грн.), [PERSON] ставить в якості майнової шкоди в сумі 6 284 грн.. Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи не порушено. Крім того, [PERSON] не довів ким саме, коли саме, кому саме та за скільки коштів було здано на м'ясо корову з кличкою «Калина», 02.03.2003 року народження, робочий номер 8616, ідентифікаційний номер UA8020698616, тобто, виключно на припущеннях, ґрунтується вартість зданої корови в сумі 9 000 грн., а відтак і розмір майнової шкоди. З довідки завідувача Неданчицького пункту ветеринарної медицини [PERSON] від 22 червня 2015 р. вбачається, що останнім 22 червня 2015 р. було проведено огляд корови віком 12 років, з робочим номером 8616 та з ідентифікаційним номером UA8020698616, яка зі слів [PERSON] була побита [PERSON] 19.06.2015 р., та встановлено, що: - під час підняття тварини остання важко встає на задні кінцівки, спостерігається тремор м'язів задніх кінцівок; - коли тварина стоїть на місці, то перебирає кінцівками; - під час обстеження пошкоджень цілісності зовнішніх органів не виявлено. За таких обставин, з урахуванням роз'яснення спеціаліста [PERSON], які дані в судовому засіданні 24.11.2016 р. щодо того, що: 1) при візуальному клінічному огляді корови ветеринаром неможливо встановити причинно-наслідковий зв'язок між станом корови та факторами, які сприяли такому стану корови; 2) тільки шляхом розтину корови можна з'ясувати дійсні причини наявності у корови тремора м'язів задніх кінцівок; 3) малоймовірним є приведення корови до такого стану ударами палки на місці, виходячи з того, що на даний час втрачена можливість експертним шляхом з'ясувати дійсні причини, які призвели до такого стану корови, суд приходить до висновку, що [PERSON] не доведено такий обов'язків елемент правопорушення, як причинний зв'язок між діями [PERSON] та станом корови. Відповідно до ч.ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, однак особа звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У зазначених нормах права встановлена єдина підстава цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди - правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправність заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Враховуючи наведене в сукупності при відсутності вказаних елементів правопорушення, як єдиної підстави цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди, при відсутності в первісній позовній заяві будь-якого обґрунтування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в сумі 6 284 грн. та моральної шкоди в сумі 3 000 грн. слід відмовити Обґрунтування зустрічного позову [PERSON], що дійсною причиною подання [PERSON] необґрунтованого позову є наявність неприязних відносин між сім'ями [PERSON] та [PERSON], зокрема за засудження [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за нанесення тілесних ушкоджень чоловіку [PERSON] - [PERSON], на думку суду, не є підставою для покладення на [PERSON] обов'язку відшкодувати [PERSON] моральну шкоду, так як звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, в даному випадку [PERSON], гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову та у зв'язку з тим, що вказаними вироками встановлено, що тілесні ушкодження [PERSON] не наносились. Зважаючи на наведене, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed