Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказувала, що з 08.06.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття та любові один до одного. Останні 6 місяців проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Посилаючи на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.06.2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1141. 17.12.2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. Ухвалою судді від 27.01.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 20.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач, у поданій 13.03.2020 року заяві, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Судові витрати просила залишити за нею. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач, в поданій ним 12.03.2020 року заяві, позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 08.06.2011 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано\~ Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1141, про що зроблено відповідний актовий запис № 1141. Від спільного життя подружжя мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved