Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Виконавчий комітет Казанківської селищної ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, відсутність турботи про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а також створенням небезпеки для життя, здоров'я і морального виховання малолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що відповідачі 21.03.2017 року залишили своїх малолітніх дітей без батьківського піклування. Також, з позовних вимог вбачається, що відповідач - [PERSON] застосовує методи фізичного впливу до малолітнього [PERSON]. В ході судового розгляду даної справи, представник позивача також повідомила, що в період з 06.10.2017 року по 08.10.2017 року відповідачка [PERSON] не повідомивши свого співмешканця [PERSON] покинула дітей на останнього та знаходилась у знайомих вживаючи алкогольні напої. В судовому засіданні, представник позивача просила позовну заяву задовольнити, позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідач [PERSON], просила в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, просила позовні вимоги задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], показання третьої особи, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступне. Відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.2010 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.2012 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2014 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.09.2015 року. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2014 року. В період з 26.04.2016 року по 03.11.2016 року вказана сім'я перебувала під соціальним супроводом, отримувала соціальні послуги відповідно до виявлених потреб, з відповідачами проводились профілактично - роз'яснювальні та виховні бесіди щодо ведення здорового способу життя, покращення матеріальних умов проживання та відповідального батьківства тощо. Згідно висновку Казанківського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 19.04.2017 року № 94 під час перебування під соціальним супроводом ситуація в сім'ї була позитивна для дітей. Проте, після закінчення терміну соціального супроводу ситуація змінилась, було встановлено, що діти були залишені без батьків, знаходились вдома самі, без догляду дорослих, із ввімкнутими електрообігрівачем та електроплитою, не забезпечені харчуванням. У зв'язку з наведеним було вирішено влаштувати їх до дитячого відділення Казанківської центральної районної лікарні. Так, 21.03.2017 року комісією в складі представників соціальних служб, було встановлено, що малолітні діти відповідачів знаходились дома без батьківського нагляду. Як повідомив старший за віком серед дітей - [PERSON], батьки поїхали до магазину і майже біля однієї доби вони перебувають самі. Обстеживши матеріально - побутові умови проживання дітей, комісією було виявлено, що житло знаходилось в занедбаному стані: неприємний запах, брудно, не прибрано, кругом розкидані брудні дитячі речі, дитячі горшки заповнені фекаліями. Стан дітей був незадовільний: найменша дитина була роздягнута, змерзла, з ознаками застуди, так як в приміщені було холодно; діти були не розчесані, брудні, брудний мокрий одяг. Діти були голодні, страви для дітей не приготовані. В холодильнику знаходились сало і капуста. Також в наявності були картопля та крупи. В оселі був залишений включений електрообігрівач, електроплитка, телевізор, що становило небезпеку для дітей, залишених без догляду. В результаті даного обстеження, комісією було вирішено влаштувати дітей в дитяче відділення Казанківської ПМСД для медичного обстеження та тимчасового проживання в зв'язку з загрозою здоров'ю та життю дітей. Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а також показами свідка [PERSON], яка працює сімейним лікарем Казанківського центру первинної медико-санітарної допомоги та по сумісництву черговим лікарем у Казанківський ЦРЛ, 21.03.2017 року відповідачка [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння намагалась забрати дітей із лікарні. При цьому, відповідачка [PERSON] нецензурно виражалась на адресу [PERSON] У зв'язку з наведеним, до лікарні було викликано представників поліції, які забрали [PERSON] Згідно листа Казанківського відділення поліції Новобузького відділу ГУНП України в Миколаївській області від 27.03.2017 року № 1829/66-2017 відповідач [PERSON] вчиняла хуліганські дії 21.03.2017 року, а саме виражалася нецензурною лайкою в дитячому відділенні Казанківської ЦРЛ, в результаті чого на останню було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП. Також на [PERSON] було складено протокол за ч.1 ст.184 КУпАП у зв'язку з невиконанням нею батьківських обов'язків щодо виховання дітей. З дослідженого під час розгляду справи висновку органу опіки та піклування Казанківської райдержадміністрації вбачається, що відповідачі разом із дітьми проживають в будинку, який складається із трьох жилих кімнат та коридору. Опалення пічне. В кімнатах є два дивани, меблевий гарнітур, телевізор, холодильник. В наявності пральна машина, електрична плита. Джерелом доходу є державні соціальні допомоги в розмірі 7 120,00 грн. та доходи від тимчасового заробітку відповідача [PERSON] Відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, а саме: не здійснюють належного догляду та утримання малолітніх дітей, не забезпечують належного медичного догляду та лікування, що негативно впливає на їх фізичний та розумовий розвиток, безвідповідально ставляться до збереження життя, фізичного і психічного здоров'я дітей. Відповідачі періодично вчиняють сварки, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, що негативно впливає на психологічний та загальний моральний розвиток дітей. Згідно листа Казанківського відділення поліції Новобузького відділу ГУНП України в Миколаївській області від 27.03.2017 року № 1829/66-2017, протягом 2016 - 2017 року відповідач [PERSON] тричі зверталась до відділу поліції з тим, що її співмешканець відповідач - [PERSON] вчиняє насильство в сім'ї. Наведені вище обставини також підтверджуються довідкою - характеристикою, виданою Казанківською селищною радою від 29.03.2017 року № 1067/03-15. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що 10.03.2017 спілкувалась із хлопчиком [PERSON], який є сином [PERSON] [PERSON] боявся йти додому зі школи, плакав та казав, що його б'є батько, який напередодні також був п'яний та вчинив сварку та бійку, вибив в хаті двері. Також свідок повідомила, що 21.03.2017 року біля 10 години вона бачила, як біля оселі відповідачів бігали діти. До неї підбіг хлопчик [PERSON], який на запитання чого він не в школі, повідомив, що батько ще вчора пішов вживати алкогольні напої, а мати пішла його шукати. На запитання суду чи відомо свідкові, що [PERSON] б'є батько вона пояснила, що про ці обставини їй розповідав хлопчик [PERSON]. Свідок [PERSON], який обіймає посаду дільничного офіцеру поліції Казанківського відділення поліції, пояснив суду, що у 2016 році за часи його чергування [PERSON] тричі зверталась до поліції з приводу того, що [PERSON] вчиняє насильство в сім'ї. Проте, остання відмовлялась від написання заяви, оскільки боялась, що за це їх позбавлять батьківських прав. Тому проводилась профілактична бесіда із [PERSON] В березні 2017 року при ситуації, коли у [PERSON] та [PERSON] забирали дітей, він присутній не був, але наступного дня свідку розповіли члени оперативної групи, які виїжджали до місця події, що їх викликали до лікарні, де [PERSON] була в нетверезому стані, погрожувала всім, та відносно неї було складено протокол за ст.173 КУпАП. Після цього, неодноразово здійснювались виїзди з працівниками служби у справах дітей, та в принципі після того як [PERSON] повернули дітей було все добре. Свідок [PERSON], яка перебуває на посаді директора Казанківського районного центру соціальної служби сім'ї та молоді повідомила суду, що 21.03.2017 року надійшло повідомлення, що діти [PERSON] знаходяться самі дома. Цього ж дня комісія відвідала домоволодіння [PERSON] та [PERSON] та встановила, що діти дійсно знаходились самі дома без догляду. В одній із кімнат було включено електрообігрівач, в іншій кімнаті - електрична плита, діти не були забезпеченні харчуванням, в кімнатах був безлад, діти були самі та не могли забезпечувати собі безпеку. Комісією було вирішено відібрати дітей розмістивши їх у Казанківській ЦРЛ. Рішення було прийнято на місці. Також свідок повідомила, що протягом 2016 - 2017 року [PERSON] проходив корекційні програми із психологом при центрі соціальних служб у справах сім'ї, дітей та молоді, так як [PERSON] бив [PERSON] і свідками цього були діти. Свідок також зазначила, що перебуваючи під соціальним супроводом [PERSON] прислуховувалась до порад, проте коли кількість відвідувань зменшилась, це вплинуло на стан поведінки [PERSON] Тобто, без контролю проживати відповідачі не можуть та [PERSON] може дозволити собі залишити дітей. Представник третьої особи [PERSON], яку за її згодою було допитано в якості свідка, повідомила суд, що 21.03.2017 року було отримано повідомлення, що діти [PERSON] були залишені без догляду батьків. Після цього, до домоволодіння [PERSON] та [PERSON] виїхала комісія, яка виявила дітей без догляду (самих вдома). Комісія прийняла рішення щодо їхнього відібрання та поміщення до лікарні. Після цього, [PERSON] прибула до лікарні в нетверезому стані. В свою чергу, [PERSON] є матір'ю вісьмох дітей, відносно чотирьох з них її вже було позбавлено батьківських прав за рішенням суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила, що 21.03.2017 року відповідач [PERSON] приходила до неї та купляла молоко. В той час вона приходила без дітей, де були діти, свідок не знає. В ході розгляду даної справи, судом також встановлено, що відповідачі за місцем проживання характеризується з негативної сторони. Судом встановлено, що наприкінці 2016 року [PERSON] покинула своїх чотирьох малолітніх дітей на четверо діб. Відповідачі вживають спиртні напої, не мають постійного місця роботи, мають приводи до відділення поліції, про що свідчать довідки характеристики Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області від 17.05.2017 року №517 та № 518. Відповідно до листів Казанківського районного центру зайнятості від 10.05.2017 року № 03-797 та № 03-798 [PERSON] та [PERSON] не перебувають на обліку в Казанківському ЦРЗ. З повідомлення Казанківського відділення поліції від 12.10.2017 року № 6315/66-2017 сдом також встановлено, що 08.10.2017 року о 09 год. 35 хв. до Казанківського ВП надійшла заява від [PERSON] про те, що його співмешканка [PERSON] з 06.10.2017 року по 08.10.2017 року пішла з дому та не повернулася. Працівниками поліції було проведено оперативно-розшукові заходи та було встановлено що [PERSON] перебувала у своїх знайомих в стані алкогольного сп'яніння, після чого її було доставлено додому. Оцінюючи встановлені обставини в їх сукупності та вирішуючи даний спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Статтями 111, 112 Закону України «Про охорону дитинства» закріплене право кожної дитини проживати в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, а також наголошено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини, та визначено обов'язок держави надати батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей. Конвенція ООН про права дитини, яка ратифікована Україною 28.08.1991 року, передбачає, що держава має дбати про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини. У «Прикінцевих висновках» Комітету ООН з прав дитини від 09.10.2002 року стосовно Другої періодичної доповіді України, визначено занепокоєння з приводу високого зростання кількості дітей, залишених без батьківського піклування та невиконання державою його попередніх рекомендацій щодо розроблення комплексної стратегії допомоги уразливим сім'ям. Рада Європи у додатку до Рекомендації Rec(2005)5 Комітету міністрів, прийнятої 16.03.2005 року, зазначила основні принципи забезпечення прав дітей, які передбачають, що сім'я є природним середовищем для розвитку і забезпечення добробуту дитини, і, наскільки це можливо, мають вживатися профілактичні заходи з підтримки дітей і сімей з урахуванням їхніх особливих потреб; що встановлення опіки над дитиною має залишатися винятком, і головною метою такого заходу є захист інтересів дитини; що рішення про встановлення опіки над дитиною і сам такий захід не повинні бути предметом дискримінації за ознакою інвалідності або іншого статусу батьків дитини. Згідно з Рекомендацією Rec (2006)19 «Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками», прийнятою 13.12.2006 року, у програмах і заходах з підтримки виховання дітей батьками має враховуватися важливість забезпечення певних стандартів матеріально-побутових умов, достатніх для реалізації завдань позитивного виховання дітей. Урядам належить подбати і про те, щоб діти та батьки мали доступ до належного обсягу різноманітних ресурсів (матеріальних, психологічних, соціальних і культурних). Виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків, як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов'язків. Особливу увагу слід приділяти сім'ям, які опинилися в складних соціально-економічних умовах і потребують більш конкретної підтримки. Необхідно також, щоб загальні програми доповнювалися адресними цільовими заходами. Європейський Суд з прав людини при розгляді конкретних справ неодноразово наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції, якщо воно не відповідає законним цілям і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». Фактичне розірвання сімейних зв'язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Савіни проти України», рішення від 18 грудня 2008 року, п.39,47-50 та інші справи, зазначені в цьому рішенні). Враховуючи наведені норми національного та міжнародного законодавства (міжнародних договорів) суд, за результатами повного та всебічного дослідження всіх обставин даної справи, приходить до висновку, що такі виняткові обставини, як позбавлення батьківських прав (розірвання сімейних стосунків) не є єдиним способом вирішення даного спору. Суд враховує, що малолітня дитина [PERSON] є учнем 1 класу Казанківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4 та пропускає заняття з поважних причин (18 днів навчання у І семестрі та 16 днів у ІІ семестрі), зокрема через, сімейні обставини, погодні умови, відсутність необхідного взуття, що вбачається з пояснень [PERSON] наданих школі. Згідно з психолого - педагогічною характеристикою на учня 1 класу [PERSON] від 05.05.2017 року № 64 наданої класним керівником та практичним психологом Казанківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4, батьки приділяють увагу сина не на достатньому рівні, батьківські збори відвідуються не завжди, з учителем спілкуються в телефонному режимі. Згідно листа Казанківської ЦРЛ Миколаївської області від 11.05.2017 року № 01-13/410, [PERSON], [INFO], у лікаря нарколога перебувала на профілактичному обліку з 27.03.2017 року по 20.04.2017 року діагноз: Гостра алкогольна інтоксикація, [PERSON], [INFO], на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Листом від 12.05.2017 року № 01-865 Миколаївський обласний наркологічний диспансер Миколаївської обласної ради повідомив, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на обліку в МОНД не перебувають. Результати проведеної перевірки умов проживання відповідачів, яка відбулась 01.07.2017 року засвідчили певні позитивні зміни, зокрема, діти гралися, відповідачка [PERSON] перебувала дома, мила посуд, готувала їжу (борщ), в помешканні було прибрано. Співмешканця дома не було, зі слів [PERSON] був на роботі у приватних осіб. Сім'я придбала двох свиней, почав оброблятися город, який був засаджений картоплею та цибулею. Суд також враховує позитивні зміни в сім'ї відповідачів під час їх перебуванням під соціальним супроводом. Отже, за переконанням суду, це вказує на доцільність перебування відповідачів під контролем та можливість досягти ними позитивних змін без вжиття крайніх заходів, таких як позбавлення батьківських прав. Також, в ході розгляду даної справи, факт жорстокого поводження із дітьми, зокрема над [PERSON] з боку відповідача [PERSON] не було доведено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed