Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Відповідно до наказу № 1-к від 16 липня 2013 року [PERSON] був прийнятий на посаду заступника директора з комерційних питань у філію № 1 ТОВ „Гранд Фіш з 16 липня 2013 року. Відповідно до наказу № 258-1 від 01 жовтня 2013 року [PERSON] був прийнятий за сумісництвом на посаду заступника директора зі збуту в ТОВ „Новгород Сіверський мясокомбінат з 01.10.2013 року з окладом 2400 грн. Відповідно до наказу № 8 к від 21.01.2016 року він був звільнений з роботи з 21.01.2016 року на підставі п. 1 ст. 36 КзПП. Відповідно до наказу № 35 к від 15.12. 2014 року [PERSON] був переведений на посаду директора філії № 1 ТОВ „Гранд Фіш з 15 грудня 2014 року. Згідно штатного розпису на 2015 рік директору філії з 01.01. 2015 року встановлено посадовий оклад в розмірі 3600 грн. У лютому місяці 2016 року позивач звернувся до Бахмацького райсуду з позовною завою про стягнення із ТОВ „Новгород-Сіверський мясокомбінат, де він працював за сумісництвом, заборгованості за заробітною платою в період з липня 2014 року по січень 2016 року включно в сумі 79\~278 грн 91 коп, посилаючись на те, що на цьому підприємстві порушувались строки виплати заробітної плати, передбачені в ч. 1 ст. 115 КзПП України, ст. 24 ЗУ „Про оплату праці. Відповідно до вимог ст. ст. 47,116 КзПП України власник чи уповноважений ним орган зобовязаний у день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в ст. 116 КзПП України. В день звільнення він працював, а тому сума заборгованості по заробітній платі йому повинна бути виплачена по 21.01.16 року включно. Крім того, якщо виплата зарплати затримується на один і більше календарних місяців, роботодавець зобовязаний нарахувати і виплатити працівнику компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до ст. 34 ЗУ „Про оплату праці, ст. 1 ЗУ „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків її виплати На день предявлення позову сума компенсації втрати частини заробітку, яку йому відповідач повинен сплатити, складає 20345 грн. Розмір такої компенсації обрахований у позовній заяві, виходячи із індексу інфляції. Загальна сума, яка підлягає стягненню, складає 99623 грн. 91 коп. В судовому засіданні позивач підтримав свою позовну заяву і просить її задовільнити в повному обсязі. Він пояснив, що 16 липня 2013 року він був прийнятий на роботу заступником директора із комерційних питань у філію № 1 ТОВ „Гранд Фіш. Це було його основне місце роботи. З 01.10.2013 року він був прийнятий на роботу за сумісництвом на посаду заступника директора зі збуту в ТОВ „Новгород Сіверський мясокомбінат із посадовим окладом 2\~400 грн на місць. А 15.12. 2014 року за основним місцем роботи був переведений на посаду директора філії № 1 ТОВ „Гранд Фіш із посадовим окладом в 2015 році в розмірі 3600 грн на місяць. За основним місцем роботи він працював 8 годин, а на роботі за сумісництвом працював 8 годин з 6 години до 8 години ранку, з 12 до 13 години, і з 17 до 22 години, так як місце розташування його роботи за сумісництвом і основною роботи знаходилося у м. НовгородСіверський Чернігівської області. Хто вів табель робочого часу щодо нього, чи вівся він взагалі, де знаходиться такий табель на даний час йому не відомо. Чи були якісь накази на підвищення йому посадового окладу , чи були якісь накази на виплату премій чи інших доплат до зарплати по сумісництву він не знає. Не знає також, де знаходяться відомості про нарахування заробітної плати, про заборгованість по зарплаті, хто готував звіти до ДПІ. Довідка про заборгованість по заробітній платі йому була видана і підписана директором ТОВ „Новгород - Сіверський мясокомбінат. [PERSON] 21 січня 2016 року, коли він знаходився на роботі. Довідка не підписана бухгалтером, так як такого на час видачі довідки на підприємстві не було. Про те, що саме такі суми, які вказані в довідці про зарплату, зазначились у звіті до ДПІ, підтверджує надана їм довідка про відомості з бази Державного реєстру фізичних осіб від 17.02.2016 року. Чого він не звільнявся з цього місця роботи при наявності щомісячної заборгованості із зарплати за тривалий період він суду пояснити не може. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ „Новгород-Сіверський мясокомбінат [PERSON] позовних вимог позивача не визнав і пояснив, що в звязку з відмовою керівництва ТОВ „ Новгород Сіверський мясокомбінат в особі [PERSON] та інших посадових осіб, в тому числі, і [PERSON] від передачі підприємства новопризначеному керівництву, наказом № 6 від 25.01.2016 року по підприємству запроваджено проведення інвентаризації всіх активів і зобовязань створеною інвентаризаційною комісією. Трудовий контракт з директором [PERSON] від 15.12.2014 року , який діяв до 15 грудня 2015 року, не переукладено. Відповідно до протоколу № 2/16 загальних зборів засновників ТОВ від 12.02.2016 року [PERSON] звільнено із займаної посади відповідно до п. 1-1, ч. І ст. 41 КзПП України з 15.02.2016 року. Директор [PERSON] з 18.01.16 року не зявлявся на роботі, про що підтверджують пояснювальні записки охоронців. З 15 грудня 2015 року по 15.02.2016 року [PERSON] був позбавлений можливості приймати будь-які рішення, в тому числі , про звільнення з підприємства, видачу будь-яких управлінських або розпорядчих документів . Поданий позивачем наказ про його звільнення з роботи не завірений печаткою. На довідці про зарплату стоїть незрозуміло ким поставлений підпис за директора. Ці документи не відповідають формі бланків, які використовувались на підприємстві. Під час проведення інвентаризації встановлено, що в наказі про прийняття позивача на роботу від 01.10.2013 року зазначена зарплата у розмірі 2400 грн. В заяві про прийняття на роботу також вказана зарплата в 2400 грн. Як вбачається із акту про нестачу документів від 01.02.2016 року під час перевірки встановлений факт відсутності на підприємстві первісних паперових відомостей про нарахування та отримання зарплати за період з січня 2014року по грудень 2015 року. З приводу зникнення документів підприємство звернулося до Новгород - Сіверського відділення поліції, але яке прийнято рішення за їх зверненням підприємству не повідомлено. Відповідно до ст. 102-1 КзПП України працівники , які працюють за сумісництвом, одержують зарплату за фактично виконану роботу, під якою слід розуміти роботу, виконання якої відображено у відрядному наряді або зафіксовано в табелі обрахунку робочого часу. Таких документів на підприємстві не виявлено. Позивач не міг працювати в ТОВ „ Новгород-Сіверський мясокомбінат повний робочий день ,як сумісник, бо основним його місцем роботи була філія № 1 ТОВ „Гранд Фіш, у якій він працював на посаді директора. Вважають, що позивач міг працювати на підприємстві не більше 3-х годин на день, оскільки в разі збільшення робочого часу у позивача зменшився б робочий час в ТОВ „ Гранд Фіш, а тому, розмір зарплати за фактично виконану роботу у позивача не може перевищувати розміру 3-х годинної оплати, виходячи із місячного посадового окладу в 2400 грн. І якщо у підприємства і є заборгованість по зарплаті, то вона може дорівнювати 900 грн за місяць, а за 19 місяців 17.100 грн. Підстав вважати, що позивач міг отримувати премії, не має, оскільки на підприємстві відсутнє Положення про преміювання, накази про нарахування премій, Положення про оплату праці і Колективний договір. Підприємство податків в бюджет із зарплати не перераховувало. Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з слідуючих підстав. Згідно із ст. 1 ЗУ „ Про оплату праці заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило , у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 19 ЗУ „ Про оплату праці працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Відповідно до ст. 21 ЗУ „ Про оплату праці працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору . Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відповідно до наказу № 258-1 від 01.10.2013 року був прийнятий на роботу за сумісництвом на посаду заступника директора зі збуту в ТОВ „Новгород-Сіверський мясокомбінат з 01.10.2013 року. Ці обставини підтверджуються наданою відповідачем копією заяви [PERSON] від 01.10.2013 року про прийняття його на роботу за сумісництвом (а.с. 45), копією наказу (розпорядження) № 258-1 від 01.10.2013 року про прийняття [PERSON] на роботу на посаду заступника директора із збуту на умовах сумісництва, з яким [PERSON] був ознайомлений (а.с. 46), записами в трудовій книжці [PERSON] (а.с. 63-66 ) . В зазначених заяві і наказі (розпорядженні) визначено [PERSON] заробітну плату в розмірі 2400 грн. на місяць, при тривалості робочого дня 8 годин ( а.с. 46) . Відповідно до запису в трудовій книжці ( а.с. 63-66 ) [PERSON] був звільнений з цієї посади відповідно до наказу № 8-к від 21.01.2016 року за угодою сторін на підставі ст. 36 п. 1 КзПП України з 21.01.2016 року, залишаючись працювати за основним місцем роботи в філії № 1 ТОВ „Гранд Фіш. За основним місцем роботи йому була встановлена заробітна плата в розмірі 3600 грн. на 2015 рік, про що підтверджує копія наказу по ТОВ „Гранд Фіш від 05.01.2015 року № 5 -к (а. с. 39) і штатний розпис філії № 1 ТОВ „Гранд Фіш (а. с. 40). Як за основним місцем роботи , так і за місцем роботи позивача за сумісництвом відсутні табелі обліку робочого часу, про що підтверджує повідомлення ТОВ „Гранд Фіш від 26.02.2016 року (а. с. 37), про що також підтверджує і звернення ТОВ „Новгород Сіверський мясокомбінат із відповідною заявою до правоохоронного органу - Новгород Сіверського відділення поліції 01.03.2016 року (а. с. 54), наказ по ТОВ „Новгород Сіверський мясокомбінат від 25. 01. 2016 року № 6 про проведення інвентаризації (а. с. 52), письмові заперечення на позов (а. с. 42-43). Відповідно до ст. 102 1 КзПП України працівники , які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу . Отже , виплата заробітної плати працівнику за сумісництвом має бути здійснена за фактично відпрацьований період (фактично виконану роботу). Сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної роботи, іншої регулярно оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації, або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом (п. 1 Постанови Кабміну № 245 від 03. 04. 1993 року „Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій) . Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати 4 годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу. В судовому засіданні позивач пояснив, що він працював з 06 години до 08 години, з 12 до 13 години, і з 17 до 22 години. Про роботу за сумісництвом у вихідні дні позивач у судовому засіданні не зазначав. Дані про облік його робочого часу чи виконаної роботи на підприємстві відсутні. Отже, тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати 4 години на день. Відповідно до ст. 10, ст. 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, передбачених ст. 61 ЦПК України. Позивач не надав суду доказів про фактично відпрацьований час чи фактично виконану роботу. Позивачем також не надано письмових доказів про підвищення йому заробітної плати, як суміснику, після прийняття його на роботу відповідно до наказу № 258-1 від 01.10.2013 р. (а. с. 46), яким зарплата йому встановлена в розмірі 2400 грн. Колективний договір, положення про оплату праці, положення про преміювання, штатні розписи, накази про підвищення заробітної плати на підприємстві відсутні. Для підтвердження своїх позовних вимог в частині заборгованості по заробітній платі позивачем до позовної заяви була додана довідка про заборгованість від 21.01.2016 року № 21/1 (а. с. 5), яка викликає сумніви. Так, ця довідка підписана лише керівником [PERSON], без підпису бухгалтера. У ній не зазначена підстава для видачі довідки. Крім того, відповідно до пояснювальної записки начальника відділу кадрів [PERSON] (а.с. 50) від 28.01.2016 року директор ТОВ „Новгород - Сіверський мясокомбінат [PERSON] з 18.01.2016 року по день написання пояснювальної був відсутній на робочому місці, і по телефону 18.01.16 року повідомив, що на робочому місці не буде, а по всіх питаннях необхідно звертатись до [PERSON] 21.01.2016 року [PERSON] був звільнений з роботи, а наказ доданий до позову, не завірений печаткою. У провадженні Бахмацького райсуду є цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ „ Гранд Фіш про стягнення заборгованості по зарплаті, у якій міститься довідка, підписана їм і завірена мокрою печаткою , як керівником філії №1 ТОВ „Гранд Фіш, яка виготовлена аналогічним способом (по шрифту, змісту, кольору фарби, інтервалу між рядками). Позивачем у судовому засіданні була надана довідка ДПІ від 17.02.2016 року ( а.с. 36 ) про відомості виплачених доходів [PERSON], із якої вбачається, що йому не виплачувалась заробітна плата по сумісництву з моменту прийняття на роботу з 01.10.2013 року, а також не перераховувались податки в бюджет. Лише в 3-ому кварталі 2014 року йому була виплачена заробітна плата і перераховані податки в бюджет в сумі 28800грн. ( зарплата ), 4164, 48 коп. (податки в бюджет). Але за які місяці виплачена зарплата невідомо. А в наданий довідці про зарплату за 3-ій квартал 2014 року зазначена заборгованість ( липень, серпень, вересень). Отже, суд вважає, що розмір заробітної плати по сумісництву за фактично виконану роботу у позивача не може перевищувати 4 годин. Розрахунок середньоденної зарплати : 2400грн / місячний посадовий оклад / : 22 ( робочі дні) = 109 грн. 09 коп. Розрахунок розміру оплати 1 години роботи : 109 грн. 09 коп. : 8 (години) = 13 грн. 63 коп. Розрахунок 4 годин роботи 13 грн. 63 коп. х 4 = 54 грн. 52 коп. Розрахунок місячної зарплати за фактично виконану роботу за сумісництвом : 54 грн. 52 коп. х 22 / дні / = 1199 грн. 44 коп. За 19 місяців роботи така заборгованість по зарплаті складає : 1199 грн. 44 коп. х 19 / місяці заборгованості / = 22788 грн. 36 коп. Ця сума нарахована без виключення податків. Відповідно до ст. 116 КзПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства , установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні , власник або уповноважений ним орган повинен повідомляти працівника перед виплатою зазначених сум . Суми заборгованості по заробітній платі за сумісництвом позивачу на день звільнення виплачені не були. А тому, ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку на підставі судового рішення. Позивачем також предявлені вимоги про компенсацію йому втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги. Відповідно до ст. 34 ЗУ „ Про оплату праці компенсація працівникові втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством . Відповідно до ст. 2 ЗУ „ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплат компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до ст . 3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Позивачем не правильно у позовній заяві застосована методика розрахунку компенсації. Позивачем зазначається сума нарахованої заробітної плати без утримання податків і обовязкових платежів. А, тому суд вважає, що відповідач повинен нарахувати позивачеві компенсацію на невиплачену заборгованість по зарплаті за сумісництвом після утримання податків і обовязкових платежів на індекс інфляції в період невиплати доходу.

Outcome: partial