Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона є матірю [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON] В шлюбі із відповідачем вона не перебувала, відносин із ним не підтримує. [PERSON] у вихованні сина участі не приймає. Вона працює продавцем-консультантом в ТОВ АТБ-маркет. В 2015 році вона отримала від керівництва подарунковий сертифікат на суму 25000 гривень для туристичної подорожі до Шрі-Ланки в листопаді 2015 року. Вона звернулась до [PERSON] із проханням надати дозвіл на виїзд дитини [PERSON] за кордон, але батько в наданні нотаріально посвідченої згоди відмовив. Просила суд визнати відмову [PERSON] в наданні згоди на виїзд дитини за кордон безпідставною, дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду до Шрі-Ланки в період з 03.11.2015 по 18.11.2015 року у супроводі матері [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що із [PERSON] вона підтримувала стосунки до 2008 року, а 24.04.2008 року у них народився син [PERSON]. Після народження сина, вона припинила відносини із [PERSON] Батько дитини не приймає участі у вихованні сина. На даний час вона працює продавцем в магазині АТБ, має заохочення від керівництва. В 2015 році за сумлінну працю вона була визнана продавцем року та в якості нагороди їй було видано подарунковий сертифікат на придбання туристичного туру на суму 25000 гривень в мережі турагенств На канікули, що знаходиться в м. Дніпропетровськ. Вона вирішила використати сертифікат для туристичної подорожі до Шрі-Ланки разом із своїм сином. Для надання дозволу на виїзд за кордон, вона звернулась до батька дитини [PERSON], який відмовив їй у наданні такого дозволу, не пояснивши причин відмови. Пояснила, що син добре навчається в школі, керівництво школи не заперечує проти його відсутності протягом часу подорожі. Представник позивача [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] придбала квитки на літак до Шрі-Ланки, турагенством було заброньовано готель для проживання [PERSON] та її сина [PERSON] Подорож має на меті туризм та оздоровлення. У звязку із цим відмова батька у наданні згоди на виїзд сина за кордон є безпідставною. В судове засідання [PERSON] повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи відділу у Шевченківському району у справах дітей Запорізької міської ради надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог позивача. Представник третьої особи Шевченківського районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. [PERSON] народився 24.04.2008 року в м. Запоріжжя, відповідно до свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії паспорта, [PERSON] одружена із [PERSON] не була. Відповідно довідок із дошкільного навчального закладу Росинка та середньої загальноосвітньої школи №95, вихованням [PERSON] займається його матір [PERSON], батько [PERSON] вихованням та навчанням сина не цікавиться. [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [INFO]. [PERSON] з 2011 року працює продавцем-консультантом в ТОВ АТБ-Маркет, була відзначена званням кращого співробітника року та найкращого продавця року. Має позитивну характеристику з місця роботи. В 2015 році [PERSON] отримала від керівництва ТОВ АТБ-Маркет подарунковий сертифікат номіналом 25000 гривень на придбання туристичної путівки в мережі туристичних агентств На канікули. Директором ТА На канікули повідомлено про те, що [PERSON] гарантовано надаються путівки на відпочинок та квитки на переліт до Шрі-Ланки з 03.11.2015 по 17.11.2015 року на імя [PERSON] та її сина [PERSON] Згідно ваучеру туристичного оператора Tangerine Tours, на [PERSON] та [PERSON] заброньовано готель Tangerine Beach Hotel починаючи з 04.11.2015 по 17.11.2015 року, що розташований в окрузі Калатура, Шрі-Ланка. Статтею 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» № 3858 -Х11 від 21.01.1994 року, із змінами та доповненнями, який у статті 4 передбачає, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. У клопотанні зазначаються відомості про дитину. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 Правил перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадян України, які не досягли 16- річного віку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року (далі Правила), виїзд за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Пунктом 22 ч.1 Правил встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно пояснень [PERSON], батько дитини [PERSON] відмовляється надати в нотаріальному порядку згоду на виїзд сина за кордон, незважаючи на те, що ця подорож піде на користь дитині. Свою відмову [PERSON] нічим не мотивував. Судом були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що добре знайомі із [PERSON] Батько не допомагає утримувати сина. Разом вони не проживають, дитину виховує тільки [PERSON] В 2015 році [PERSON] отримала сертифікат на подорож до Шрі-Ланки, просила [PERSON] надати дозвіл на виїзд дитини за кордон у її супроводі, але батько їй відмовив. Дослідивши доводи позивача, суд прийшов до висновку, що метою подорожі [PERSON] із сином [PERSON] є відпочинок. Суду надано документальне підтвердження оплати проживання позивача із сином в готелі, оплати квитків на літак в обидві сторони. У звязку із тим, що батько дитини [PERSON] у встановленому законом порядку згоду на виїзд дитини за кордон не надає, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved