overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючись на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 468. Позивач в судове засідання з'явилась. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився. Не заперечував щодо задоволення позову.. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 червня 2012 року. Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 29 червня 2012 року, актовий запис № 1258. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 01.06.2012 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 152. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, дитина залишиться проживати разом з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 152. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 08.08.2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 377. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, дитина залишиться проживати разом з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2015 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 377. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16.12.2006 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 662. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, дитина залишиться проживати разом з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.12.2006 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 662. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON]. про збільшення розміру аліментів на дитину, в якій позивач просить: збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO], з 442 гривень до 3800 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2005 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. 06 травня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2007 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 442 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак на даний час її матеріальний стан змінився, дитина росте, перебуває на «Д» обліку в КНП «Центра первинної медико-санітарної допомоги №1» що потребує витрат на лікування, харчування, також зазначала що з 2007 р. суттєво виріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а тому позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON]. про збільшення розміру аліментів на дитину, в якій позивач просить: збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO], з 442 гривень до 3800 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2005 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. 06 травня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2007 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 442 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак на даний час її матеріальний стан змінився, дитина росте, перебуває на «Д» обліку в КНП «Центра первинної медико-санітарної допомоги №1» що потребує витрат на лікування, харчування, також зазначала що з 2007 р. суттєво виріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а тому позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні поти заявлених позовних вимог заперечував в частині розміру аліментів які просив стягнути позивач, вказував на те, що на даний час він не працює, має батьків похилого віку яким він повинен допомагати. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в кому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що сімейне життя у неї з відповідачем поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Введення спільного господарства та сумісне проживання припинено, майнових спорів та спорів щодо місця проживання дитини та її утримання на даний час немає. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2018 року у цій справі було відкрито провадження та її було призначено до розгляду за участю сторін. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе винести рішення у підготовчому судовому засіданні у зв'язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов та позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 вересня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №988 від 02 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Доказів примирення стороною відповідача надано не було. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини,а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 грудня 2015 року позичив відповідачу 150\~000 доларів США на строк до 11 грудня 2015 року. В зазначений строк відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і гроші взяті в борг не повернув. Оскільки відповідач добровільно позичені кошти не повертає просив стягнути з нього на його користь борг в сумі 150\~000 доларів США, що в еквіваленті складає 3\~940\~014,9 гривень та понесенні судові витрати в сумі 6890,00 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позов підтримав, викладене підтвердив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Вважав, що доводи позивача є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] позичив не 150\~000 доларів США, а 150\~000 ямайських доларів, що підтверджується розпискою в якій не зазначені назва та код позиченої валюти. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] позичив у позивача 150\~000 доларів із строком повернення не пізніше 11 грудня 2015 року, що підтверджується копією розписки (а.с.6) та визнається сторонами. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 7 ЦК України встановлено, що цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Звичай може бути зафіксований у відповідному документі. Звичай, що суперечить договору або актам цивільного законодавства, у цивільних відносинах не застосовується. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідач позичив 150\~000 ямайських доларів, оскільки цю валюту неможливо придбати в Україні, ямайський долар відсутній в додатку №1 до Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів відповідно до якого офіційний курс гривні встановлюється НБУ щоденно та в додатку №2 вказаного положення, відповідно до якого офіційний курс гривні встановлюється НБУ один раз на місяць, усталеним у сфері цивільних відносин з приводу позики являється позика виражена у доларах США, належних та допустимих доказів позики в ямайських доларах відповідачем суду не надано, тому суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість в сумі 150\~000 доларів США, що еквівалентно 4\~026\~743,85 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 6890 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 вересня 2014 року позичив відповідачу [PERSON] 3000 американських доларів, про що той надав розписку, відповідно до якої зобов'язався повернути борг до 20 грудня 2014 року. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, борг не повернув, просив стягнути на його користь з відповідача 81000 грн. основної суми боргу та 3% річних в сумі 7290 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що 20 вересня 2014 року позичив у [PERSON] не 3000 американських доларів, а 24 тисячі гривень. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 вересня 2014 року [PERSON] позичив [PERSON] 3000 доларів США, які він ([PERSON]В.) зобов'язався повернути до 20 грудня 2014 року, що підтверджується копією розписки (а.с.9). При цьому, твердження відповідача про те, що він позичав 24000 гривень судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені обставини спростовуються розпискою. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач до 20 грудня 2014 року свої зобов'язання не виконав, то суд задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача суму боргу з урахуванням 3% річних в розмірі 85318,60 грн. (3000 дол. США - основна сума боргу, 270 дол. США 3% річних за три роки, разом 3270 дол. США, що відповідно до офіційного курсу долара до гривні станом на 12 червня 2018 року (2609,1315 грн. за 100 дол. США) становить 85318,60 грн.). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 853,19 грн.

Outcome: approved