Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, у твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно. На обґрунтування своїх вимог зазначала, що з 20 січня 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають пятеро дітей, один з яких малолітній син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] ніякої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, ніде не працює, а тому звернулася до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Згідно поданої заяви від 11 січня 2016 року просить розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви від 11 січня 2015 року просить дану справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Враховуючи неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 20 січня 1995 року між сторонами зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ГЮ № 254692 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження Серії І-ГЮ № 166539 відповідач записаний батьком дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно ч. 3 ст. 181 СК України. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи інтереси сина сторін, матеріальне становище позивача та відповідача, останній з яких в добровільному порядку не приймає участі в утриманні сина, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ніде не працює з 25 листопада 2010 року по даний час, що стверджується довідкою Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 4708 від 18 грудня 2015 року (а.с.6) Згідно із ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 100,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил, визначених ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved