Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

В жовтні 2021 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення юридичного факту спільного проживання. В заяві він вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до закону [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, адже постійно проживав разом із спадкодавцем на час її смерті. Для оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я., однак нотаріус роз`яснила про необхідність вирішення питання щодо спадкування в судовому порядку, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право [PERSON] претендувати на вищевказане спадкове майно. Тому заявник просить встановити юридичний факт про те, що [PERSON] дійсно проживав із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримують, просять задовольнити. Від заінтересованої особи - Чортківської міської ради Тернопільської області надійшла заява про слухання справи за відсутності представника, при ухваленні рішення міська рада покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Чортків Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 24 лютого 2008 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в м. Чортків Тернопільської області померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 49. Згідно заповіту від 17 березня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори Усик Г. Я., [PERSON] все майно, належне їй за законом на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, що згідно із законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків, заповіла [PERSON] . У відповідності із свідоцтвом про право власності на житло, виданим Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 17 лютого 1994 року, вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах. Актом про фактичне проживання особи без реєстрації від 22 вересня 2021 року встановлено, що [PERSON] , з січня 2003 року по теперішній час (22.09.2021 р.) постійно проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті, [INFO] по адресу: [ADDRESS] . В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , яка померла в лютому 2021 року . Крім того свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник є її рідним братом, який з 2003 року фактично проживає в [ADDRESS] . Брат мав на праві власності житлове приміщення по [ADDRESS] , і за цією адресою мав зареєстроване місце проживання. Вказане житлове приміщення вимушений був продати в зв`язку з тим, що були потрібні кошти на лікування. Після відчуження цього приміщення він не зміг зареєструвати місце проживання по [ADDRESS] , так як на той час мати померла, а тому реєстрація місця його проживання була проведена, де вона проживає, а саме: по [ADDRESS] . Вона не подавала нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері і на таку спадщину не претендує. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що заявник [PERSON] дійсно проживав із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті. Отже, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо.

Outcome: approved