Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, направив до суду заперечення проти позову, в яких вказав, що відразу після ДТП, яка відбулась 27.06.2015 р. за участю належного йому автомобіля FORD Transit., д/з ВН 8790ЕТ під його керуванням та автомобіля AUDI д/з ВН 0110 ЕР під керуванням [PERSON], він вимушений був звернутись до медичної установи за медичною допомого, що підтверджується медичною довідкою № 1235 від 13.07.2015 р. та довідкою лікаря травматолога від 29.09.2015 р., у звязку з цим не зміг з обєктивних причин виконати вимоги п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Довідки були направлені позивачу, однак вони не були прийнятті до уваги та їм не було надано належної правової оцінки. Крім того у своїх запереченнях відповідач вказує, що вимоги закону на які посилається позивач, а саме підпункт ґ) п. 38.1.1 ст. 38, а також пункту 33.1.2 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять вимоги про обовязок страхувальника направляти протягом трьох днів письмове повідомлення про ДТП, а містять вимоги про вжиття заходів запобігання чи зменшення подальшої шкоди. За таких обставин відповідач вважає, що не існує закону, на підставі якого позивач має право на звернення до суду з регрес ним позовом до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду, якщо він невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово не надав страховику повідомлення встановлення зразка ДТП. У судовому засіданні відповідач підтримав заперечення та пояснив, що 27.06.2015 він їхав до м. Одеса, по дорозі сталась ДТП, після ДТП він доїхав до м. Одеси, але там стан здоровя його різко погіршився, він не міг нормально самостійно пересуватись і за ним приїхав його товариш, оскільки він не міг самостійно керувати транспортним засобом. Звернувся до лікарні. Пізніше він зателефонував до менеджера страхової компанії до м. Ізмаїл і йому повідомили, що йому необхідно приїхати. Він пояснив, що приїхати не може у звязку із станом здоровя. Представник позивача у судовому засіданні в режимі відео конференції підтримав позовні вимоги на підставі обставин викладених у позовній заяві, а також направив до суду пояснення на заперечення відповідача. В своїх запереченнях представник позивача вказав, що у довідках, яких надано відповідачем страховій компанії вказано, що відповідач знаходився на амбулаторному лікуванні та від госпіталізації відмовився, таким чином надані довідки медичного закладу не є належним документальним підтвердженням причин за яких відповідач не зміг виконати свій обовязок визначений підпунктом 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також з якості заперечення на твердження відповідача, що не існує закону, на підставі якого позивач має право на звернення до суду з регресним позовом до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду, якщо він невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово не надав страховику повідомлення встановлення зразка ДТП, представник позивача посилається на правовому позицію Верховного Суду України з цього питання викладена у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що дійсно відповідачем було направлено до страхової компанії медичні довідки, однак у відповідача не було можливості подати у встановлені стоки заяви, відповідно до положень п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того після лікування відповідачем також не було надано відповідної заяви. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія постанови Ренійського районного суду Одеської області від 14.09.2015 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП; копія довідки № 67051745 про дорожньо транспортну пригоду видану ДАІ гумус України в Одеській області від 06.07.2015 р.; копія полісу № АЕ/3198860 від 24.04.2015 р., страховик - «Страхова компанія «УНІКА», страхувальник [PERSON], забезпечений транспортний засіб - FORD Transit 85Т260, номер кузова WFOXXBDF6R53517; копія заяви [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» від 29.09.2015 р. про виплату страхового відшкодування; копія звіту № 06-024 спеціаліста про оцінку матеріальної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження автомобіля AUDI А6 д/з ВН 0110 ЕР в наслідок ДТП з фототаблицею, розмір матеріальної шкоди склав 36\~395 грн.; копія протоколу огляду транспортного засобу AUDI А6 д/з ВН 0110 ЕР від 30.06.2015 р.; копія страхового акту № 00171464 від 07.10.2015 р. з висновками комісії, що згідно акту та умовам договору страхування № АЕ3198860 виплата страхового відшкодування підлягає сума 38875,61 грн.; платіжне доручення № 034522 від 08.10.2015 р. про виплату страхового відшкодування в сумі 38875,61 грн.; копія заперечення [PERSON] проти претензії ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування матеріальної шкоди; копія претензії ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 38\~875,61 грн.; копія довідки № 1235 від 13.07.2015 р., згідно якої [PERSON] з 29.06.2015 р. до 13.07.2015 р. лікування проводилось у стаціонарі та на дому з дотриманням постільного режиму, діагноз забій шийного відділу хребта; копія медичної карти № 1235 [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 38 875 грн. 61 коп., зазначивши, що 27.06.2015 р., з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем FORD Transit., д/з ВН 8790ЕТ на 92 км. автошляху Одеса Рені, сталася дорожньо транспортна пригода ( далі - ДТП). Вина відповідача встановлена постановою Ренійського районного суду Одеської області від 14.09.2015 р. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль AUDI А6 д/з ВН 0110 ЕР, що належить [PERSON] Цивільно правову відповідальність власника транспортного засобу FORD Transit., д/з ВН 8790ЕТ застраховано ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на умовах полісу АЕ/3198860 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 24.04.2015 р. з відповідачем. 29.09.2015 р. потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про отримання страхового відшкодування, так як спричинена шкода особисто винуватцем ДТП йому відшкодована не була. Розмір завданих збитків було встановлено звітом № 06-024, складеним спеціалістом ФЛП [PERSON] у сумі 36 395 грн. 61 коп.. Згідно висновків комісії ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» розмір страхового відшкодування складає 38\~875,61 грн., який складається із вартості матеріального збитку з врахуванням зносу 36\~395, 61 грн. та вартості послуг евакуатора 2480 грн. Платіжним дорученням № 034522 від 08.10.2015 р. ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» [PERSON] через систему ПАТ «[PERSON] [PERSON]» було виплачено страхове відшкодування у сумі 38\~875,61 грн. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] не виконав свій обовязок визначений підпунктом 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не надав ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмового повідомлення встановленого зразка про ДТП, після сплати страхового відшкодування, позивач звернувся із регресним позовом до відповідача посилаючись на підпункт ґ) п. 38.1.1 ст. 38, а також пункту 33.1.2 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на правовому позицію Верховного Суду України з цього питання викладена у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15. Вивчивши матеріали справи та надані документи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільноправова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. В результаті ДТП 27.06.2015 р. був пошкоджений автомобіль AUDI А6 д/з ВН 0110 ЕР, власником якого є [PERSON] Винним у скоєнні ДТП постановою Ренійського районного суду Одеської області визнано [PERSON], який є власником транспортного засобу FORD Transit., д/з ВН 8790ЕТ, цивільна правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», згідно Полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності № АЕ/3198860, строк дії якого з 24.04.2015 р. по 23.04.2015 р. Таким чином у потерпілого [PERSON] виникло право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Платіжним дорученням № 034522 від 08.10.2015 р. ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у сумі 38\~875,61 грн. Згідно підпункту ґ) п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди та вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Таким чином у 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону відсутня норма на підставі якої у страховика виникає право на подання регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у звязку з тим, що водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Цей обовязок встановлено п. 33.1.4 ст. 33 Закону. Однак, згідно з правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування, не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Разом з тим, суд приймає до уваги пояснення відповідача, згідно яких після ДТП відповідач звернувся до Ренійської ЦРБ, оскільки стан здоровя його різко погіршився. Ці обставини підтверджуються довідкою Ренійської районної лікарні від 13.07.2015 р., згідно якої [PERSON] з 29.06.2015 р. по 13.07.2015 р. знаходився на лікуванні у стаціонарі та на дому, з дотриманням постільного режиму, у звязку із забоєм шийного відділу хребта та грудної клітки. Ці обставини також підтверджуються медичною карткою відповідача. Також суд приймає до уваги пояснення свідка [PERSON], який пояснив, що йому зателефонував [PERSON] та просив приїхати за ним в м. Одеса, оскільки після ДТП самостійно вести машину він не може. [PERSON] на маршрутному таксі добрався до м. Одеси та привіз [PERSON] на його машині до м. Рені. Машину він поставив до гаражу, а знайомі сусіди [PERSON] допомогли йому піднятись до дому, оскільки самостійно він не міг пересуватись. Згідно п. 33.1.4 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетнийдо такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач з поважних причин, за станом свого здоровя, на мав змоги виконати обовязок встановлений п. 33.1.4 ст. 33 Закону, оскільки в результаті ДТП відповідач отримав тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта та грудної клітки, лікування проводилось у стаціонарі та на дому із дотриманням постільного режиму, що підтверджується медичною довідкою № 1235 від 13.07.2015 р. та медичною карткою відповідача. Не можливість відповідача пересуватись після ДТП самостійно, без сторонньої допомоги, підтвердив у судовому засіданні і свідок [PERSON]. На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed