Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

в жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 20 липня 2017 року в місті Донецьку помер її батько [PERSON] [INFO]. Померлий похований в м. Донецьку. Заявник звернулася до Покровського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з метою державної реєстрації смерті, однак отримала відмову та рекомендацію звернутися до суду з питання встановлення факту смерті. Заявник зазначила, що встановлення факту смерті її батька їй необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої вимоги вона підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Покровського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області всудове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без їх присутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2017 року в м. Донецьку Донецької області помер [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про причину смерті № 229 від 20.07.2017 року, причина смерті [PERSON] є хронічна ниркова недостатність, хронічний пієлонефрит в стадії загострення, цукровий діабет II типу. Заявник [PERSON] є рідною донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-НО № 219775, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку повторно 05.08.2008 року. Як вбачається з матеріалів справи в жовтні 2017 року заявник [PERSON] звернулась до Покровського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з метою державної реєстрації смерті [PERSON] однак отримала письмову відмову, оскільки нею було предявлено документ, форма якого не відповідає встановленій формі і тому не підтверджено факту смерті особи. Тобто заявницею було предявлено свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження з посиланням на Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ( п.2 ст.1) згідно якого датою початку окупації є 20 лютого 2014 року, тобто на день звернення м. Донецьк є тимчасово окупованою територією. Також зазначено, що згідно п.3 ст.9 вищезазначеного Закону України будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України). Згідно ч. 1\~ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Факт смерті [PERSON] [INFO], який помер 20 липня 2017 року в м. Донецьку Донецької області, що підтверджується довідкою про причину смерті [PERSON] № 229 від 20.07.2017 року, де зазначено причину смерті хронічна ниркова недостатність, хронічний пієлонефрит в стадії загострення, цукровий діабет II типу. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті абовиявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України.\~ Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій територіїУкраїни та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником письмові докази суд дійшов висновку, що вони достовірно свідчать про смерть [PERSON] померлого 20 липня 2017 року в м. Донецьку Донецької області. На підставі зазначеного вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини, а також для інформування відділу соціального забезпечення та пенсійного фонду України. Отже, є всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved