Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

в жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. На підтвердження позовних вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2006 року по 29.05.2014 року, який розірваний в установленому законом порядку. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені в вересні 2011 року. Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.10.2012 року, [PERSON] було засуджено до 8 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 121 КК України. Звільнившись з місць позбавлення волі 12.12.2016 року, відповідач жодного разу не приходив до дитини, не цікавиться її життям, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, не виявляє бажання спілкуватися та приймати участь у її вихованні, матеріально не утримує. Така поведінка відповідача може розцінюватись лише, як його свідоме ухилення від виховання їх спільної дитини та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, пов`язаними з вихованням та утриманням неповнолітньої доньки. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності не подавав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду лист, в якому просить розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи Виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради в судовому засіданні підтримала висновок виконкому, в подальшому подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року, який розірваний рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2014 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є позивачка - [PERSON] , батьком - відповідач [PERSON] , що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , що видане Центрально-Міськім відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 16 квітня 2007 року (а.с.6). 06 листопада 2014 року [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER] (а.с.7). Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.10.2012 року, [PERSON] було засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на вісім років позбавлення волі, справа № 444/4097/12 (а.с.8). Відповідно до довідки ДУ Жовтоводської виправної колонії № 26/5-39 від 16.03.2018 року, відповідач [PERSON] відбував покарання в Жовтоводській ВК - 26 з 04.01.2013 року по 16.12.2016 року, звільнений на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 року умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 07 місяців 09 днів на підставі ст. 81 КК України. Вибув в Дніпропетровську область, м. Кривий Ріг, Покровський район, вул. М. Світальського, 18/217 (а.с.10). Згідно інформаційного листа № 16/29-3285 від 05.09.2018 року виконкому Покровської районної в місті ради, спеціалістами служби у справах дітей був здійснений виїзд за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання [PERSON] , зі слів родичів встановлено, що він зареєстрований, але тривалий час не проживає за вищевказаною адресою (а.с.18). Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, неповнолітня [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради № 8864 від 02.10.2018 року (а.с.28). Позивач [PERSON] 07 вересня 2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.23). Згідно Акту обстеження умов проживання від 14.09.2018 року, складеного членами комісії КЗШ № 22, неповнолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , для дитини створені належні умови для повноцінного життя та розвитку. В сім`ї доброзичливі відносини, вихованням [PERSON] займається мати [PERSON] та її чоловік [PERSON] (а.с.20). [PERSON] є ученицею Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22, згідно з характеристикою, батько дитини, [PERSON] жодного разу до школи не з`являвся, вихованням доньки не займається, не цікавиться її дозвіллям. [PERSON] його не знає, спілкуватися з ним не хоче. Вихованням займається мати та її чоловік, який фактично замінює дитині батька, відвідує батьківські збори, водить дитину на гуртки, фінансово забезпечує її, дитина називає його батьком (а.с.19). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є подругою позивачки, відповідача останній раз бачила в 2009 році. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в них народилась донька [PERSON] . Подружнє життя в них не склалось, він часто виїжджав за кордон, мало приділяв уваги дружині та доньці. В 2012 року він був засуджений, після звільнення він життям доньки не цікавиться, не виховує її, матеріально не утримує. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона є класним керівником [PERSON] , виховання дитини займається мати та її чоловік. Батька дитини вона ніколи не бачила, з ним не знайома, він не приймає участі у вихованні дитини. Згідно висновку Покровської районної в місті ради, як органу опіки та піклування, № 7/01-29/917 від 07.03.2019 року, у зв`язку з тим, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але не проживає по [ADDRESS] , не має можливості обстежити умови проживання батька, зібрати характеристики за місцем мешкання та місцем роботи, інших матеріалів, які стосуються батька, тому не можливо підготувати об`єктивний висновок про доцільність або недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.72). Враховуючи дані обставини, судом встановлено, що своїми діями відповідач [PERSON] порушує свої зобов`язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме: «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття». Аналогічне твердження закріплене і у ст. 150 СК України, якою передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 11.12. ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання -є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно д ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Якщо батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то ч. 2 ст. 164 СК України передбачає підставу для позбавлення батьківських прав. Оцінивши в сукупності зібрані та досліджені по справі докази, судом встановлена винна поведінка відповідача, який жодним чином не виконує свої батьківські обов`язки та нехтує ними, свідомо ухиляється від виховання дитини, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо стягнення судових витрат пов`язаних із правничою допомогою суду зазначає наступне. Між позивачем [PERSON] та адвокатом Вірко В.В. 21 серпня 2018 року укладено договір про надання правової допомоги, згідно якої [PERSON] надана правова допомога, яка полягає у наданні усної консультації, підготовці справи до розгляду та складанні позовної заяви. Згідно акту приймання-передачі правової допомоги відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 08.10.2018 [PERSON] сплачено [PERSON] винагороду в сумі 4000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 02/08-18 від 11.09.2018 року. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані з правничою допомогою, що складає 4000,00 гривень. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved