Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 14 січня 2016 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/4 частку домоволодіння, яке розташоване по вул. Прутська, № 70 в с. Ванчиківці Новоселицького району. Він як спадкоємець за законом 5 черги спадщину прийняв своєчасно. Але оскільки спадкодавець не отримала при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просив суд визнати за ним 1/4 частку домоволодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов визнав повність та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоселицького району № 978 від 13 липня 2017 року станом на 1990-1991 року в домоволодінні, яке розташоване по вул. Прутська, № 70 в с. Ванчиківці Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали четверо осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/4 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1965 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в [PERSON] сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті 14 січня 2016 року [PERSON] відкрилася спадщина 1/4 частку домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, виходячи з вимог ч. 1\~ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу закликаються до спадкування усі родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення, куди підпадають і онуки спадкодавця, оскільки є родичами другого ступеня споріднення. Обмежень та виключень щодо ознак спадкоємців\~ст. 1265 ЦК України\~не містить. При цьому наявність у таких родичів права на спадкування за правом представлення згідно ст. 1266 ЦК не означає відсутність у них права на спадкування за ст. 1265 ЦК. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З свідоцтва про народження позивача серії ІІ-МИ № 275058 від 05 липня 1980 року вбачається, що його матірю була [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON] серії V-УР № 1269751 від 22 травня 1963 року вбачається, що її матірю була [PERSON]. З свідоцтва про укладання шлюбу серії І-МИ № 325070 від 03 липня 1980 року вбачається, що після укладання шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на «Гайдеу». Таким чином, з вказаних обставин вбачається, що позивач [PERSON] був онуком спадкодавці [PERSON] по лінії матері. З наявної у матеріалах спадкової справи заяви про відмову від належної спадщини [PERSON] вбачається, що вона протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини відмовилася від належної спадщини після смерті своєї матері [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом 5 черги своєчасно прийняв позивач, звернувшись протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у звязку із смертю спадкодавці [PERSON] та відсутністю за нею зареєстрованих належним чином правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем 5 черги за законом після смерті [PERSON], спадщину після її смерті прийняв своєчасно, інші спадкоємці спадщину не прийняли, то право власності на 1/4 частку домоволодіння слід визнати за ним в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1265, 1268, 1270, 1273 ЦК України, суд

Outcome: approved