Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»» (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 3 липня 2008 року за період з 5 вересня 2012 року по 31 жовтня 2013 року в сумі 65723 грн. 28 коп., із яких: 3638 грн. 30 - заборгованість; 88 грн. 49 коп. - відсотки по заборгованості;16799 грн. 74 коп. - відсотки за прострочену заборгованість; 55341 грн. 24 коп. - пеня. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами був укладений договір. Відповідно до умов договору Банк відкрив позивачу відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту у сумі 3650 грн., зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі:2% річних протягом 22 днів, а надалі в розмірі 22% . За прострочку повернення грошових коштів або сплату процентів передбачено сплату пені в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочки. Банком повністю виконані взяті на себе зобов'язання, однак, відповідач, взяті на себе за договором зобов`язання належним чином та своєчасно не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором станом на 04 вересня 2012 року, яка становила 62903 грн.08 коп., що складалася з заборгованості за кредитом в розмірі 3638 грн. 30 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 88 грн. 49 коп.; нараховані відсотки по прострочений(несанкціонованій) заборгованості у розмірі 6417 грн. 70 коп.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 52758 грн. 59 коп. Банк звернувся з позовом про стягнення цієї заборгованості. Заочним рішенням Керченського міського суду від 22.01.2013 року його позовні вимоги були задоволені частково та з відповідача на його користь було стягнуто заборгованість станом на 04.09.2012 року в сумі 20503 грн. 58 коп., в задоволенні інших вимог було відмовлено. Але позивач вважає, що зобов'язання з боку відповідача не було виконане належним чином, тому наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін по договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, тому за період з 05.09.2012 року по 31.10.2013 року за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 2625-3/08/22-11 від 03.07.2008р. у відповідача існує заборгованість в розмірі 65 723 грн. 28 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 3638 грн. 30 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 88 грн. 49 коп.; нараховані відсотки по прострочений(несанкціонованій) заборгованості у розмірі 16799 грн. 74 коп.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 55341 грн. 24 коп., які він і просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності в заочному порядку за матеріалами справи, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечив проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про слухання справи був сповіщеним належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутність, ухваливши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову варто відмовити по наступним підставам. Так судом безперечно встановлено, що між сторонами 03.07.2008 року був укладений договір № 2625-3/08/22-11 про відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов договору Банк відкрив позивачу відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту у сумі 3650 грн., зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі:2% річних протягом 22 днів, а надалі в розмірі 22% . За просточку повернення грошових коштів або сплату процентів передбачено сплату пені в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочки. Банком повністю виконані взяті на себе зобов'язання, однак, відповідач, взяті на себе за договором зобов`язання належним чином та своєчасно не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором станом на 04 вересня 2012 року, яка становила 62903 грн.08 коп., що складалася з заборгованості за кредитом в розмірі 3638 грн. 30 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 88 грн. 49 коп.; нараховані відсотки по прострочений(несанкціонованій) заборгованості у розмірі 6417 грн. 70 коп.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 52758 грн. 59 коп. Банк звернувся з позовом про стягнення цієї заборгованості. Заочним рішенням Керченського міського суду від 22.01.2013 року його позовні вимоги були задоволені частково та з відповідача на його користь було стягнуто заборгованість станом на 04.09.2012 року в сумі 20503 грн. 58 коп., в задоволенні інших вимог було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили, позивач отримав виконавчий лист по справі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з простроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йму відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, а одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов зобов'язання згідно зі ст. 525 ЦК України не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту, по процентам позивача були обґрунтованими та заснованими на законі та договорі і тому були задоволені заочним рішенням Керченського міського суду АР Крим від 22.01.2013 року, а вимоги про стягнення пені частково, тому ухвалою Керченського міського суду АР Крим від 03.12.2013 року було відмовлено у відкритті провадження у цій справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі: 3638 грн. 30 коп.; заборгованості по відсоткам у розмірі 88 грн. 49 коп.; відсотків по простроченій заборгованості у розмірі 6417 грн. 70 коп. та пені у розмірі - 52758 грн. 59 коп. Ухвала набрала законної сили(ар.с.39). Предметом позовних вимог позивача при розгляді справи є стягнення відсотків за прострочену заборгованість в сумі 10382 грн. 04 коп. та пені в розмірі 2582 грн. 65 коп. за період з 05.09.2012 року по 31.10.2013 року. Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а вимоги заявлені щодо стягнення шкоди, завданої невиконанням рішення суду про стягнення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому суд вважає, що саме вказана норма закону повинна бути застосована при розгляді вказаної справи. Набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу та відкриття виконавчого провадження не є підставою для припинення грошового зобов'язання, а боржник несе обов'язок відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час до виконання рішення суду про стягнення грошового боргу. Вказана позиція була викладена в рішенні Верховного суду України (ухвала № 6-11956 вов2009). Отже, законодавством передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання та за прострочку виконання грошового зобов'язання, але стягнення відсотків за прострочену заборгованість та пені по кредитному договору після вступу рішення суду в законну силу про стягнення всієї заборгованості по кредиту не є такою відповідальністю за порушення грошового зобов'язання. В судове засідання позивач не зявився, звернувся з клопотанням розглянути справу за його відсутність по існуючим матеріалам справи та його клопотання було задоволено. Суду були надані дані про те , що 25.04.2013 року відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню з відповідача заборгованості по кредиту за рішенням Керченського суду АР Крим, яке набрало законної сили 04.02.2013 року в сумі 20503 грн. 58 коп., але позивач не бажає стягувати з відповідача 3% річних та індекс інфляції, тобто збитки, понесені ним в результаті невиконання відповідачем договірних відносин після ухвалення рішення суду(ар.с.82), а вимоги про стягнення інших збитків не передбачені законом, тому в задоволенні вимог позивача варто відмовити.

Outcome: dismissed