Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні надала заяву в якій позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позичальника [PERSON] від 04.03.2011р.; копія кредитного договору (умови та правила надання банківських послуг), копія розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04.03.2011р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 31.08.2016 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 20812 грн. 50 коп., зазначивши, що 04.03.2011р. із відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно із яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Між сторонами кредитного договору було узгоджено графік погашення кредиту. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконала умови п.п. 2.1.1.2.3 2.1.1.2.4 кредитного Договору, тобто своєчасно не повернула позивачеві (Кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатила відсотки за користування ними, у неї склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями станом на 31.08.2016 р. в розмірі 20812,50 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1963, 54 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 14681 грн. 70 коп.; заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом 2700 грн. 00 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 967 грн. 26 коп. (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 20812,50 коп. Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 04.03.2011 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (згідно Договору), які позичальник порушив. Як передбачено п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості. Виходячи з цього, у звязку з порушенням відповідачем строків платежів по грошовому зобовязанню було зараховано штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 967 грн. 26 коп. (процентна складова), що складає 5% від суми заборгованості. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 20812,50 коп. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved