Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

В грудні 2019 [PERSON] звернулась до суду з позовом відповідно до якого просила поділити майно, що придбано у період шлюбу з [PERSON] , а саме кооперативну квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 кооперативної квартири [ADDRESS] . Мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У період шлюбу ними набута квартира [ADDRESS] , яка оформлена на [PERSON] . Тому позивач вважає, що має право на половину даного нерухомого майна, оскільки воно придбано ними за спільні кошти подружжя та є об`єктом спільної сумісної власності. Ухвалою суду від 09.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 17.06.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі № 127/10932/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Центральний відділ ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) про припинення обтяження 1/2 нерухомого майна. Ухвалою суду від 01.01.2021 провадження у справі поновлено. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 18.02.1978 [PERSON] та [PERSON] (дівоча [PERSON] ) зареєстрували шлюб у Старокостянтинівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області (свідоцтво про шлюб на 8 а.с.). Та перебувають у зареєстрованому шлюбі по сьогоднішній день. Набуття права власності на житло підтверджується рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №2118 від 13.09.2007 відповідно до якого вирішено оформити право приватної власності за [PERSON] на трикімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS] . 19.09.2007 [PERSON] набув у власність кооперативну квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності ( а.с. 9). Ухвалою Ленінського районного суду від 19.03.2002 в рамках забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, накладено арешт на майно відповідача, а саме квартиру [ADDRESS] , автомобіль ЗІЛ-130 1982 року випуску,д.н.з. [NUMBER] , , зареєстрованого на Вінницьткому МРЕВ на ім`я [PERSON] . На підставі даної ухвали Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 10.10.2007 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.12.2003 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди, вирішено стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] 2500 грн. та судові витрати по справі в сумі 51 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.12.2004 року скасовано арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду від 19.03.2002року на автомобіль ЗІЛ -130 1982 року , двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] в зв`яхку передачею автомобіля стягувачу в рахунок погашення боргу. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Судом встановлено, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбана відповідачем в перебування у шлюбі з позивачем. Презумпція спільності права власності подружжя на придбане в період шлюбу майно, за якою частки подружжя є рівними, не спростована. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові і дружині в рівних частках з моменту його придбання. Титульним власником спірної квартири є [PERSON] . Це позбавляє можливості [PERSON] реалізувати своє право власності на вказане житлове приміщення. Оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці спір вирішено по суті, в рахунок погашення боргу [PERSON] отримав на автомобіль ЗІЛ -130 1982 року , двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] , який належав [PERSON] , сума стягнутого боргу неспівмірно мала що до вартості спірної квартири ( 2500 грн і 695000 грн) . Крім того існування арешту, який накладений в забезпечення виконання зобов`язань відповідача, не може слугувати підставою для обмеження права [PERSON] , як співвласника цього майна на вільне користування і розпорядження. Враховуючи наявність правових та обґрунтованих підстав для поділу майна, позовні вимоги належить задовольнити. Оскільки позов задоволено, понесені позивачем судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України, які складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн належить стягнути на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved