Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 21.02.2017 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Спільне подружнє життя між ними не склалось, жити подружнім життям, працювати, піклуватись про чоловіка в неї немає бажання, оскільки вони не проживають разом і не спілкуються. Шлюб їх фактично розпався, існує він лише на «папері». Відновити її з [PERSON] шлюбні стосунки неможливо. Зрозумівши всю безперспективність можливості подальшого спільного проживання, ведення спільного господарства, піклування одне про одного, вона бажає розірвати їх шлюб. Крім того, перебування в шлюбі позбавляє її можливості у майбутньому влаштувати її особисте життя і вона вживала всі заходи для збереження сім`ї. Враховуючи, що [PERSON] не бажає з`являтись до відділу РАЦС, за рішенням про розірвання шлюбу, вона вимушена звернутись до суду і просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечила, зазначила, що примирення з відповідачем не можливе. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності позивача, відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.02.2017 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 17. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось, разом не проживають. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач з часу подання позову до суду наполягає на розірванні шлюбу, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768, 40 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved