Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивачі, їх представник [PERSON] на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх РНОКПП; копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копія рішення суду від 22.06.2009 р.; копія технічного паспорту на квартиру № [ADDRESS]; копія проекту перепланування квартири № [ADDRESS], копія рішення виконкому Ренійської міської ради № 235 від 30.09.2009р., копія пояснювальної записки, копія договору купівлі-продажу від 27.08.2012 р., копія претензії від 09.12.2017 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі звернулися до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачу [PERSON] на підставі витягу про реєстрацію права власності від 19.08.2009р., належить квартира № [ADDRESS]. 27 серпня 2012 р. між позивачами, [PERSON], [PERSON], (покупці) та відповідачем [PERSON] (продавець) була досягнута домовленість про купівлю-продаж однокімнатної квартири № [ADDRESS], загальною площею 52,4 кв. м., житловою площею 20,3 кв. м. Відповідач, як власник нерухомого майна, продав позивачам вищевказану квартиру, передавши у володіння та користування належний йому обєкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивачі вступили у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Таким чином, з 27.08.2012 р. по теперішній час, позивачі фактично, відкрито володіють однокімнатною квартирою № 28 по вул. Пролетарська, 7 у м. Рені Одеської області, стежать за її технічним станом, сплачують комунальні послуги тощо. Тобто, сторони домовилися про усі суттєві умови договору, так відповідач передав позивачам нерухоме майно однокімнатну квартиру у натурі, а позивачі прийняли її та передали відповідачу обумовлену договором грошову компенсацію. Фактично позивачі вступили у володіння та користування зазначеним майном. Через деякий час позивачі звернулися до відповідача, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але останній постійно відмовлявся від зустрічі, мотивуючи тим, що бракує вільного часу. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивачі звернулися із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав. У звязку із вищевикладеними обставинами [PERSON] та [PERSON] вважають, що мають всі підстави для визнання за ними права сумісної власності на однокімнатну квартиру № [ADDRESS], оскільки правочин між сторонами фактично відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ними. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупці передали продавцю обумовлену суму, а продавець передав покупцям нерухомість в натурі. Позивач фактично вступив в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачі запропонував відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від них обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивачі вимушені були звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки відповідача щодо однокімнатної квартири (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивачів, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору однокімнатну квартиру № [ADDRESS], за позивачами.

Outcome: approved