Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, процентів за користування чужими грошовими коштами, інфляційних втрат і 3 % річних, мотивуючи тим, що відповідач отримав у позивача грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США та зобов»язався повернути до 15.04.2013 року. Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.01.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість розмірі 541 732,63грн. Відповідач за наявності у нього майна, увесь час ухиляється від добровільного виконання рішення суду, за цей час курс долара значно зріс, у зв'язку з чим, як зазначає позивач йому завдані значні збитки у вигляді курсової різниці, а тому він просить суд задовільнити його позовні вимоги та стягнути з відповідача 485679,91 грн. з яких : 382946,79 грн .- збитки у вигляді курсової різниці; 60991.24 грн. відсотків за користування чужими коштами, 41741,88 - 3% річних, а також стягнути судові витрати в сумі 4856,79 грн. В ході судового розгляду позивач подав на адресу суду письмову заяву про уточнення позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача на його користь 536 587,77 грн. та понесений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з»явився, проте подав до суду письмове клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності підтримуючи позовні вимоги. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки він суд не повідомив та відзив на позов не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивачки відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 13.12.2012 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого останній позичив грошові кошти в сумі 30 000 доларів США та зобов'язувався їх повернути до 15.04.2013 року. Однак, у зв»язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов»язань щодо повернення боргу, рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2015 року, що набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто суму 541732,63 грн. (п'ятисот сорока одна тисяча сімсот тридцять дві гривні 63коп.) з яких 455400 грн. (чотириста п'ятдесят п'ять тисяч чотириста гривень ) - основний борг; 63949грн. (шістдесят три тисячі дев'ятсот сорок дев'ять гривень) - проценти за користування чужими коштами; 22383 грн. 23коп.(двадцять дві тисячі триста вісімдесят три гривні 23коп.) - 3% річних від простроченої суми заборгованості та судовий збір в розмірі 3654 грн. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист №686/15602/14-ц, що був пред»явлений до відділу ДВС Деражнянського РУЮ в Хмельницькій області на підставі якого була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, проте, як підтверджується довідкою ВДВС від 23.03.2018 року [PERSON] рішення суду в добровільному порядку не виконав, підтверджуючих докуме6нтів про сплату боргу не пред'явлено. Тобто, з викладеного вище вбачається, що відповідач починаючи з 13.12.2012 року продовжує користуватися грошовими коштами, що належать позивачу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від божника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статті 526, 527 ЦК України передбачають, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Так, ст. ст. 610, 611 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошові кошти ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК). Обов'язки за договором позики виникають лише для однієї сторони - позичальника. Отримавши у власність передані позикодавцем гроші або речі, визначені родовими ознаками, позичальник зазвичай стає зобов'язаним повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей такого ж роду і якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10-го числа, що настає за звітним. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому 3 % річних від простроченої суми заборгованості. Зазначені проценти не слідує співставляти з неустойкою: вони є не мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами, і отже стягуються незалежно від вини боржника. Договором або законом з прострочення грошового зобов'язання може бути також встановлена неустойка. Частинами 1, 2 статті 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національний банк України» офіційний валютний курс - курс валюти, офіційно встановлений Національним банком України як уповноваженим органом держави. Згідно з ч. 1 ст. 36 цього Закону Національний банк встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його. [PERSON] за наявності у нього майна, увесь час ухиляється від добровільного виконання рішення суду, за цей час курс долара США значно зріс, у зв»язку з чим позивачу завдані збитки у вигляді курсової різниці. Жодних обставин, які б перешкоджали йому виконати рішення і тим самим мінімізувати збитки позивача - відсутні. Оскільки борг за рішенням Деражнянського районного суду від 22.01.2015 року стягнуто 34 357.32 дол. США, з визначенням заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом долара США на момент ухвалення рішення суду 15.7676 грн. за 1 долар США, враховуючи, що дане рішення не виконано з вини боржника [PERSON], станом на момент звернення до суду з даним позовом курс долара США значно зріс, тому між цими сумами існує курсова різниця. Станом на дату винесення рішення суду, 22.01.2015 р., курс НБУ за 1 дол. США = 15.7676 грн., що еквівалентно 541 732.63 грн. Станом на 24.11.2017 року курс НБУ за 1 дол. США = 26.9136 грн., 34357,32 дол. США = 924 679, 42 грн. Курсова різниця: 924 679,42 грн. -541 732,63 грн. = 382 946.79 грн. , розмір 3% річних становить 41 741,88 грн., а всього 48567,91 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором не погашає. Станом на 20.03.2018 року курс НБУ за 1 долар США становить 26.4360 грн., відповідно 30000 дол. США становить 793090,00 грн. Курсова різниця : 793090,00 - 455400 = 337680,00 грн. Крім того, що стосується процентів за користування позикою (чужими коштами) з 14.12.2014 року по 20.03.2018 року становить 144 934,98 грн. та 3% річних , що становить 2041,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 26 4360 грн. за 1 долар США становить 53 972,79 грн. Підсумовуючи вищенаведене, загальний розмір заборгованості за договором позики (збитки завдані курсовою різницею, відсотки за користування чужими грошима та 3% річних), який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 536 587,77 грн. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5365,87 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved