Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, просив про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області будучи належним чином сповіщений у судове засідання не зявився, заперечень щодо позову не надав. Позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копія рішення Ренійського райсуду від 21.03.2012 р.; копія витягу з домової книги із відомостями про прописку відповідача; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулася до суду із позовом та просить припинити право користування чужим майном (сервітут), тобто визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 77 в будинку № 68 по вул. Леніна в м. Рені Одеської області, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що на підставі рішення Ренійського райсуду № 2-850/2011р. від 21.03.2012 р., вона є власницею квартири [ADDRESS]. Право власності на нерухомість зареєстровано за позивачкою у встановленому законом порядку. Вищевказаним рішенням суду від 21.03.2012 р. було визнано договір міни від 07.04.2009 р. належного позивачці [PERSON] житлового будинку на вищевказану квартиру [ADDRESS], дійсним. Як вказує позивачка, після укладання вищевказаного договору міни житла та визнання його судом дійсним, в вищевказану квартиру, яка стала належати позивачці [PERSON] на праві власності, залишився зареєстрований таким, що проживає відповідач, чоловік колишньої власниці квартири, який пообіцяв добровільно знятись з реєстрації, але до теперішнього часу не зробив цього. В даний час у позивачки виникла необхідність у розпорядженні житлом, прописка відповідача створює певні ускладнення, спричиняє додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, позивачка, як власник житла, позбавлена можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. За ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. В даному випадку застосування ст. ст. 71, 72 ЖК України неможливе, оскільки відповідачі не є членами сімї позивача, між ними не існують правовідносини щодо найму житлового приміщення. За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України. Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи із вищевказаного, матеріалів справи, доводів позивача, викладених у позові, між сторонами у справі виникли правовідносини сервітуту за неформальними ознаками, так на підставі рішення Ренійського райсуду № 2-850/2011р. від 21.03.2012 р., позивачка є власницею квартири [ADDRESS]. Вищевказаним рішенням суду від 21.03.2012 р. було визнано договір міни від 07.04.2009 р. належного позивачці [PERSON] житлового будинку на вищевказану квартиру [ADDRESS], дійсним. Після укладання вищевказаного договору міни житла та визнання його судом дійсним, в вищевказану квартиру, яка стала належати позивачці [PERSON] на праві власності, залишився зареєстрований таким, що проживає відповідач, чоловік колишньої власниці квартири, який пообіцяв добровільно знятись з реєстрації, але до теперішнього часу не зробив цього. Встановлені під час розгляду справи обставини суд вважає істотними і задовольняє вимоги позивача щодо припинення сервітуту права користування відповідачем житловим приміщенням у вищевказану квартиру. У зв'язку із вищевикладеним, є правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням і зняття його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

Outcome: approved