Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Представник позивача [PERSON] - адвокат Златі Д.С. на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі-продажу від 21.03.2020р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2011р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.02.2010р. - земельну ділянку площею 0,1874 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.02.2010р. - земельну ділянку площею 0,3061 га, розташовану в с.Плавні Ренійського району Одеської області, виділену для ведення особистого селянського господарства; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - померла [INFO] ; копія заповіту [PERSON] від 27.08.2013р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 26.06.2019р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] , діючий через представника, звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідача [PERSON] , зазначивши, що 21.03.2020 р. між ним та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю належних йому: житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] ; земельної ділянки, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) за цією ж адресою; земельної ділянки площею 0,3061 га, розташованої в с.Плавні Ренійського району Одеської області, виділеної для ведення особистого селянського господарства, - за 90 000 грн. 21.03.2020р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивач передав відповідачу обумовлену суму, а відповідач передав документи на будинок та земельні ділянки (які були в нього в наявності). У майбутньому відповідач пообіцяв позивачу засвідчити договір купівлі-продажу нерухомості та землі в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивач переїхав мешкати до придбаної нерухомості, зробив там ремонт, обробляє земельні ділянки, сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до відповідача, однак [PERSON] від посвідчення договору ухилявся, на прохання позивача про зустріч не реагував, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Пізніше, при зустрічі, відповідач пояснив, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу (21.03.2020р.) в нього на руках була копія свідоцтва про право власності на житло від 16.03.2011р., копії державних актів на право власності на земельні ділянки від 03.02.2010р., за якими власником спірного майна значилась [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт на ім`я [PERSON] , за яким все своє майно після смерті вона заповідала йому. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті [PERSON] у передбачений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 26.06.2019р. за [PERSON] було визнано в порядку спадкування за заповітом право власності на інше спадкове майно [PERSON] . За оформленням прийняття спадщини на житловий будинок та земельні ділянки, які являються об`єктами спору в даній цивільній справі, [PERSON] не встиг звернутися, однак, вважається, що спадщина в цій частині є такою, що належить йому (ч.5 ст. 1268 ЦК України). При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на житловий будинок, земельні ділянки на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, оформлені на ім`я відповідача. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках. Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі - позивач [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки на час укладення письмової угоди про купівлю-продаж житлового будинку із надвірними спорудами та земельної ділянки площею 0,1874 га, розташованих по [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,3061 га, розташованої в с.Плавні Ренійської ОТГ Ізмаїльського району Одеської області, він не знав і не міг знати про те, що [PERSON] не мав права на відчуження нерухомості та землі, у зв`язку із тим, що він не оформив своє спадкове право після смерті [PERSON] та не зареєстрував право власності на нерухомість та земельні ділянки у встановленому законом порядку. Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачем права власності на вищевказану нерухомість та землю, як добросовісним набувачем. Як вже зазначалося вище, між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості, згідно якої відповідач [PERSON] продав, а позивач купив житловий будинок із надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,1874 га, розташовані по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,3061 га, розташовану в с.Плавні Ренійської ОТГ Ізмаїльського району Одеської області, за 90 тис. грн. 21.03.2020р. позивач передав відповідачу обумовлену суму, а відповідач передав позивачу документи на будинок та земельні ділянки (які були в наявності). Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо будинку та земельних ділянок та встановленні права на нерухомість та землю у позивача як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на нерухомість та земельні ділянки за позивачем, як добросовісним набувачем.

Outcome: approved