Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

В вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на день смерті зі спадкодавцем [PERSON] , яка є його рідною матір`ю, померлої [INFO] , по [ADDRESS] з вересня 1998 року і до часу відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він в зв`язку з похилим віком матері та її потребою в сторонньому догляді постійно проживав з 1998 року разо з нею в с.Каравелове (Коларове) до часу її смерті. Тривалий час після смерті спадкодавця, заявник не звертався до нотаріуса з метою належного оформлення спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину, як то випливає зі змісту ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Після звернення останнього, нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Інший спадкоємець першої черги після смерті матері - його рідна сестра [PERSON] , подала до нотаруса заяву, що не має наміру приймати спадщину. Заявник та представник заявника у судовому засіданні вимоги, викладені у заяві підтримали та просили суд про їх задоволення з виклдаених підстав. Заінтересована особа до судового засідання не з`явилась, заперечень проти задоволення вимог заявника не надала. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи заяви, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. [PERSON] померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживаала в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження заявника, [PERSON] є його матір`ю. 11.01.1977 року після реєстрації шлюбу [PERSON] , змінили прізвище на [PERSON] . Згідно з відомостями, які відображені у акті про проживання оосби без реєстрації від 26.08.2020, сусіди будинку по [ADDRESS] підтверджують факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем з вересння 1998 року до 2005 року та подальше проживання заявника за зазначеною адресою ще 2 роки. Підписи сусідів та зміст Акту завірено в.о. старости виконкому Мішково-Погоріловської сільської ради. Згідно Довідки виконкому Мішково-Погоріловської сільської ради (Каравеловський старостинський округ) , [PERSON] , проживав без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] в с.Каравелове по день її смерті [INFO] за місцем реєстрації останньої [ADDRESS] . Допитані у судовому засіданні, в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами спадкодавця, підтвердили факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса ММНО Миколаївської області від 17.06.2020 р. Краснової С.М. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстави ненадання спадкоємццем першої черги сином померлої [PERSON] доказів на підтвердження простійного проживання останнього з спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку із чим рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини або позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк до суду з заявою про прийняття спадщини не зверталися. Також в матеріалах спадкової справи № 73/2020після смерті [PERSON] ( копія спадкової справи досліджена судом) міститься заява [PERSON] ( рідна сестра заявника по лінії матері) про те, що вона спадщину після смерті матері не приймала і звертатися до суду для надання додаткового строку для прийняття спадщини не буде, претензій не аає, право наслідки подання заяви нотаріусом роз`яснені та зрозумілі. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Статтею 3 цього ж Закону визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Враховуючи все вищевикладене у своєму взаємозв`язку слід прийти до висновку про те, що особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 по цивільній справі №317/2329/15-ц, н/п № 61-2414св18 та у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 по цивільній справі №633/344/16-ц, н/п № 61-1550 св 17. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно п. 23 цієї постанови Пленуму ВСУ , якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно п. 1Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідно заявнику для можливості реалізувати для можливості виникнення та подальшої реалізації спадкових прав. Таким чином, здобуті в ході судового розгляду докази підтверджують факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини. За такого, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1414 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved