Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Відповідно до ухвали Калінінського районного суду м. Донецька від 21 листопада 2013 року вказана справа надійшла до Макарівського районного суду Київської області за підсудністю. [PERSON] (далі-позивач) в обгрунтування своїх позовних вимог, посилавсь на те, що 05 серпня 2003 року між ним та відповідачем по справі [PERSON] був укладений договір позики посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3093. Згідно вказаного договору, позивач зайняв відповідачу 21 400,00 грн. (двадцять одну тисячу чотириста грн.) з кінцевим терміном погашення 28 серпня 2003 року. Умови договору позивачем були виконані в повному обсязі. Проте, після закінчення терміну дії договору Відповідач борг не сплатив. 17 лютого 2004 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] було здійснено виконавчий напис про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу в розмірі 21 714 грн. ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку в 2004 році, було відкрито виконавче провадження. Всього з [PERSON] виконавчою службою на користь позивача було стягнуто борг за договором позики в розмірі - 18 206,54 грн. Сума основного боргу за договором на момент звернення до суду становить 3507,46 (три тисячі п'ятсот сім грн. 46 коп.). З врахуванням суми боргу та індексу інфляції, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача 17 751,37 грн. У судове засідання позивач не прибув, надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, в заяві зазначив, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. Тому судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] 05 серпня 2003 року уклали договір про грошову позику, відповідно до умов якого, [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 21 4000 грн. Термін дії договору закінчився 28 серпня 2003 року, проте, після закінчення терміну дії договору Відповідач борг не сплатив. (а.с. 5) 17 лютого 2004 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] було здійснено виконавчий напис про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу в розмірі 21 714 грн. (а.с.6) Постановою ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку 17.02.2004 р., було відкрито виконавче провадження за заявою [PERSON] про примусове виконання виконавчого напису від 17.02.2004 р. (а.с. 7) 1 вересня 2005 р. ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку платіжним дорученням № 585, по виконавчому виробництву, позивачу було перераховано - 14 845,50 грн. ( чотирнадцять тисяч вісімсот сорок п'ять грн. 50 коп. ) (а.с.8) 8 вересня 2009 р. ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку платіжним дорученням № 1665, по виконавчому виробництву, позивачу було перераховано - 3361,04 грн. ( три тисячі триста шістдесят одну грн. 04 коп.) (а.с.9) Всього з відповідача виконавчою службою на користь позивача було стягнуто борг за договором позики в розмірі - 18 206,54 грн. Сума основного боргу за договором на момент звернення до суду становить 3507,46 (три тисячі п'ятсот сім грн. 46 коп.) Відповідно до положень ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей такого ж виду і якості. Факт укладення договору позики підтверджується договором позики від 05.08.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3093. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Отже, відповідач в порушення вимог ст.ст.526, 530 ЦК України, своє зобов'язання за договором позики перед позивачем виконав неналежним чином, чим порушив умови договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошового зобов'язання. При цьому відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний заплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а так само 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 17 751,37 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 177 грн. 51 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved