Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи у її відсутності. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копії свідоцтв про народження дітей доньки Катерини, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньки Марії, [INFO]; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання неповнлітніх дітей доньки Катерини, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньки Марії, [INFO] з відповідача [PERSON], який є батьком дітей, зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Під час сумісного проживання сторони часто влаштовували сварки у присутності своїх дітей, що суттєво могло вплинути на їх психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою будь якої сімї. Фактично сторони проживають окремо. Ними неодноразово робилися спроби щодо примирення, однак, вони позитивних результатів не дали. Таким чином, вже тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Від шлюбу є неповнолітні діти донька Катерина, [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька Марія, [INFO], які потребують матеріальної допомоги від відповідача. Діти мешкають разом із позивачкою, яка сама доглядає за ними. В даний час діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач допомогу на утримання дітей не надає, хоча, як батько зобовязаний це робити, не мешкає разом із дітьми, зі слів позивачки він не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, отже має реальну можливість надавати своїм дітям матеріальну допомогу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони хоча і проживають разом, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У наданій суду заяві позивачка просила після розірвання шлюбу з відповідачем залишити за нею шлюбне прізвище «Тяка». На підставі вищевказаних положень законодавства суд задовольняє вимоги позивачки щодо обрання прізвища після розірвання шлюбу. У звязку із ситуацією, що склалася на момент розірвання шлюбу (догляд та знаходження на утриманні дітей матірю з моменту фактичного розпаду сімї), суд визначає місце проживання неповнолітніх дітей - доньки Катерини, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньки Марії, [INFO] разом із матірю. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи, періоди надання утримання на дітей між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення позивачки і інтереси дітей, задовольняє позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів в повному обсязі. Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними особами позовних вимог, тому виходячі з наведеного, а також з того, що позивач своїх позовних вимог не уточнив та наполягав на їх задоволенні, а відповідач був належним чином сповіщений про час та місце судових засідань, заперечень, заяв, інші клопотання на позовов не надав, суд задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі в заявленій редакції.

Outcome: approved