Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

В вересні 2018 року позивач ТОВ «Фінансова компанія є гроші» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач зазначив, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачкою [PERSON] 07 травня 2018 року був у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію» укладений договір позики №3637602024-003312 в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідачки на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання нею певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 4000 грн. строком на 30 день зі сплатою відсотків за користування позикою - 1,99% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, а відповідачка зобов`язана вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] не виконала умови договору, оскільки своєчасно не погасила позику та не сплачувала відсотки за користування нею, пеню, внаслідок чого станом на 21.09.2018 року утворилася заборгованість по договору позики в сумі 27944,80 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи в порядку статей 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачкою 07 травня 2018 року був у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію» укладений договір позики №3637602024-003312 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача [PERSON] на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 4000 грн. строком на 30 день зі сплатою відсотків за користування позикою - 1,99% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, а відповідач [PERSON] зобов`язалася вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 05 червня 2018 року. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України). Виходячи з вищезазначеного, договір №3637602024-003312 від 07.05.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст. ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1. Договору позикодавець на умовах цього Договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і строк визначений цим Договором. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі встановленому Договором. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі встановленому Договором. Повідомленням від 07.05.2018 року підтверджується, що позивачкою було перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов Договору. Строк, на який надавалася позика за цим Договором становить 30 днів. Дата надання позики 07.05.2018 року, таким чином дата повернення позики - не пізніше 23:00 05 червня 2018 року включно. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до умов Договору сума процентів за користування позикою становить 2388 грн. за 30 днів. Проценти за користування позикою становлять 1,99% за кожен день користування позикою, що становить 726,35 процентів річних). Фіксована процентна ставка за цим договором становить 1,99% (60,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період складає 6388 грн. Так, у строк, зазначений даним договором у разі виконання відповідачем зобов'язань за цим договором, відповідач повинен був повернути позику та проценти за користування позикою. Позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору, зобов'язання за вказаним договором не виконав у встановлений договором строк. На даний час відповідачка заборгованість за договором не погасила. Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Ст. 629 ЦК України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Станом на 21.09.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4 Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 4000 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом - 10984,80 грн.; заборгованості за пенею - 12960 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає - 27944,80 грн. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 гривень та 1500 гривень витрат за надання правничої допомоги.

Outcome: approved