Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

В грудні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири. В позовній заяві позивачка вказала, що є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності від 14 листопада 2013 року. У лютому 2020 року виявлено факт затоплення відповідачкою, яка є власником квартири квартирі [ADDRESS] і розміщена поверхом вище над її квартирою. Були затоплені: стіна зі сторони загального коридору площею 3 м.кв., внутрішні стіни замокли, пошкоджена штукатурка та набіл площею 8 кв.м., паркет на підлозі пошкоджений внаслідок здуття від затоплення площею 6 кв.м., меблі покриті цвіллю, у кімнаті пошкоджена електропроводка. Внаслідок зазначеного затоплення необхідно проводити ремонт квартири. Факт затоплення виявлено було пізніше, оскільки, за квартирою здійснює догляд мати, яка проживає в м. Чортків. В позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідачки 27491 грн. матеріальної шкоди, а також судові витрати в сумі 9340,80 грн. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та адвокат Тесля П.О. позовні вимоги підтримали, просить їх задовольнити. Суду пояснили, що акт про затоплення був складений в лютому 2020 року, а затоплення відбулося в серпні 2019 року. Причиною затоплення квартири було несправність водяного шланга. Відповідач обіцяв зробити ремонт в кімнаті, позивачка чекала до грудня місяця, відповідачка обіцянок не виконала. Тому, звернулися до суду за захистом своїх прав. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Калінніков М.О. позовні вимоги не визнає, оскільки відповідачі там не проживають і затоплення відбулося не з вини довірительки, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Від третьої особи ОСББ «Калина 2008» надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, експерта, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на на праві приватної власності належить квартира загальною площею 28,4 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 14.11.2013 року серія [NUMBER] зареєстрованого Реєстраційною службою Чортківського управління юстиції за № 212009461255 . Відповідно до акту № 3 від 28 лютого 2020 року про обстеження житлового приміщення квартири [ADDRESS] комісія у складі голови комісії [PERSON] та членів комісії [PERSON] , які були депутатами Заводської селищної ради, виявили: стіна зі сторони загального коридору замокла площею 3 м.кв., внутрішні стіни замокли та пошкоджена штукатурка та набіл площею 8 кв.м., паркет на підлозі пошкоджений внаслідок вздуття від затоплення площею 6 кв.м., меблі покриті цвіллю, у кімнату пошкоджені електропроводка. Зазначений акт підписаний членами комісії так і свідками сусідами : [PERSON] яка є бухгалтером ОСББ «Калина 2008» та є його представником, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно висновку спеціаліста [PERSON] від 02 грудня 2020 року при проведені обстеження квартири [ADDRESS] встановлено пошкодження в результаті затоплення, та зазначено вартість відновлюваних внутрішніх робіт квартири [ADDRESS] , згідно кошторисного розрахунку становить 27 491 (двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто одна) гривень. Даний висновок підтвердив в судовому засіданні спеціаліст [PERSON] , який готував висновок спеціаліста, прибувши на місце, до входу в квартиру було видно сліди замокання в кімнаті такаж ситуація. Стіни, стеля в кімнаті замокли місцями , але по всій площі, тому рахувалася вся площа стіни. Акт про обстеження комісією був оглянутий і за основу не брався. Затоплення відбулося зверху. При експертизі враховується не тільки підлога пошкодження, але і стяжка на якій знаходиться паркет. Паркет був нормальної якості і полакований. Ціна була встановлена як на поточний ремонт, вартість бралася станом на 06 листопада 2020 року. Станом на сьогоднішній день ціни дорожчі. Дану обставину затоплення квартири [PERSON] в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає, що ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.12 ЦПК України суд розглядає справу на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Вирішуючи позовні вимоги позивачки, суд виходить з вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вказана норма закону визначає, що майнова шкода може бути завдана і внаслідок бездіяльності, тобто обов`язку особи здійснити певні дії і не вчинення нею таких дій. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка як власник квартири не забезпечила дотримання правил користування побутовими приладами в належній їй квартирі, що стало причиною затоплення квартири позивачки, а тому вона зобов`язана відшкодувати заподіяну останній майнову шкоду. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Під шкодою слід розуміти зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Тобто, зменшення або втрата майна потерпілого тягне за собою виникнення майнової шкоди і відповідно майнова шкода, це зменшення або втрата (загибель) майнового блага, а тому відшкодування такої шкоди є видом цивільно-правової відповідальності. Шкода може відшкодовуватися у вигляді відшкодування збитків та відшкодування в натурі. Відповідно до п.п. 1-2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Під збитками розуміються витрати, пов`язані з виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення (втрати) - його дійсна вартість. Фактично збитки є грошовим виразом майнової шкоди. Тому за наявності складу деліктного зобов`язання, на відповідача, яка несе тягар відповідальність щодо обов`язку збереження майна, належного їй на праві власності, невиконання якого може створювати небезпеку для третіх осіб, покладено обов`язок щодо відшкодування шкоди позивачу, завданої внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст.76 вищезазначеного Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, та підтверджено доказами та показами свідків, що позивачці [PERSON] як власнику квартири [ADDRESS] відповідачем завдано матеріальної шкоди, внаслідок затоплення, вартість відновлювальних внутрішніх робіт згідно кошторисного розрахунку становить 27491 грн. Представником відповідача ніякими доказами не підтверджено інформації що затоплення сталося не з вини відповідачів, іншого висновку експерта, суду не представлено. Таким чином, в судовому засіданні стороною позивачки доведено наявність встановлених законом підстав для стягнення матеріальної шкоди, а саме: розмір такої шкоди, неправомірність дій відповідачки та причинний зв`язок між неправомірними діями відповідачки та заподіяною шкодою, а представником відповідача не спростовано таких підстав, тому, з відповідачки [PERSON] на користь позивачки слід стягнути вищезазначений розмір матеріальної шкоди. Позивачкою [PERSON] в даній справі понесені судові витрати в сумі 840,80 грн судовий збір та 2500 грн. пов`язаних із складанням висновку про вартість заподіяної шкоди та 6000 грн витрат на оплату послуг адвоката за надану правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У пунктах 1 - 4 частини третьої статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З врахуваннямтаких вимог закону, враховуючи розмір судових витрат, понесених під час розгляду справи, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи, а тому у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки 9340 гривень 80 копійок понесених судових витрат.

Outcome: approved