Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 13566 грн. 66 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.52). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. За інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» поштове відправлення № [NUMBER] на ім`я [PERSON] перебуває у точці видачі/доставки, тобто відповідач до точки поштового зв`язку для отримання поштового відправлення не з`являється (а.с.49), відзиву на позовну заяву не подано, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено,\~що 03\~липня 2018\~року о\~10-40\~год.\~в м.\~Дніпрі по\~вул.\~Дніпросталівській,\~біля буд.\~11-а,\~водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~марки «ГАЗ»\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~рухався заднім\~ходом,\~не вибрав\~безпечну дистанцію\~та скоїв\~наїзд на\~припаркований автомобіль\~«Мерседес Спринтер»\~державний номерний\~знак [NUMBER] \~під керуванням\~ [PERSON] \~(власник\~автомобіля [PERSON] ),\~в результаті\~чого вказані\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження, чим допустив правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вина водія [PERSON] підтверджена постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2018 року №202/4111/18-п, якою [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбачено ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с.9). Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 28 березня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АМ/2535093. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Мерседес Спринтер» державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування позивач на підставі страхового акту №00264739 від 23 липня 2018 року (а.с.11) виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 13566 грн. 66 коп., що підтверджується платіжним дорученням №034177 від 25 липня 2018 року (а.с.8). Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 13566 грн. 66 коп. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У зв`язку із виплатою страхового відшкодування позивач набув право регресу (зворотної вимоги) до особи, винної у заподіянні збитку страхувальнику. Таким чином, оскільки позивач відшкодував шкоду, завдану при ДТП, то з відповідача на користь страхової компанії необхідно стягнути виплачене страхове відшкодування в сумі 13566 грн. 66 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: approved