Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила Стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на її, [PERSON] користь відшкодування матеріальної шкоди (страхового відшкодування) в розмірі 100 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 2\~500 грн.; стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 грн.; стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] на користь [PERSON] по 614,70 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 11 листопада 2012 року о 02 год. 45 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Опель Омега», номерний знак [NUMBER] в м. Дніпропетровську, по вул. Магдалинівській, з боку пр. ім. Газети «Правда» в напрямку вул. Лісозаводської, в районі електроопори №\~238, під час початку руху з одночасною зміною напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Прадо», номерний знак [NUMBER], що рухався ліворуч в попутньому напрямку, під керуванням водія [PERSON], власником якого є [PERSON]. Після зіткнення автомобіль «Тойота Прадо» продовжив некерований рух, виїхав за межі проїзної частини дороги, скоїв наїзд на електроопору та перекинувся. Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказана постанова не була оскаржена та набрала законної сили. [PERSON] на момент зіткнення в ДТП мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту та добровільного страхування від нещасних випадків (на транспорті), де страховиком виступає ПрАТ «СК «Альфа Страхування». Позивач відповідно до умов договору страхування повідомив страховика про настання страхового випадку та надав заяву з усіма іншими документами в підтвердження настання страхового випадку. Проте, представник ПрАТ «СК «Альфа Страхування» листом від 13 лютого 2013 року відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування по страховому випадку на підставі подання страхувальником та потерпілим свідомо неправдивих відомостей про факт (обставини) настання страхового випадку. З огляду на вищевикладене, позивачка звернулася з даним позовом до суду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення представників сторін,вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. У судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 2012 року [PERSON], керуючи автомобілем «Опель Омега», державний номерний знак [NUMBER], у м. Дніпропетровську по вул. Магдалинівській з боку просп. ім. Газети «Правда», допустив зіткнення з автомобілем «Тойота Прадо», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та яким керував [PERSON] Автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року винним у ДТП за ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] На час пригоди автомобіль [PERSON] було застраховано згідно з договором добровільного страхування цивільної відповідальності від нещасних випадків у ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування», якого [PERSON] повідомила про настання страхового випадку. Листом від 13 лютого 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» відмовило [PERSON] у страховому відшкодуванні, пославшись на висновок транспортно-трасологічного дослідження від 16 січня 2013 року, відповідно до якого характер пошкоджень на автомобілях не відповідає обставинам та місцю утворення таких пошкоджень, зазначених водіями [PERSON] та [PERSON] Однак, позивачка не погодилася з вищевказаним висновком страхової компанії та звернулася до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовити у страховій виплаті у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи зазначене та доводячи відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, а також виходячи з того, що страховик згідно з умовами п. 3.3.1, 3.3.2 договору страхування має право перевіряти надану йому страхувальником інформацію та з'ясовувати причини, обставини й наслідки страхового випадку, перевіряти всі надані документи, відповідно до положень ст. 990 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про страхування», ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» залучило аварійного комісара (спеціаліста) для визнання причин настання ДТП. Згідно Висновку спеціаліста № 15/01/13 від 16.01.2013 року, весь комплекс пошкоджень, наявний на автомобілях «Опель Омега» державний номерний знак [NUMBER] та «Тойота Прадо» державний номерний знак [NUMBER], може мати накопичувальний характер та не може відповідати обставинам та місцю утворення даних пошкоджень, вказаних водіями [PERSON] та [PERSON] Саме тому, ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, а підставою для відмови є подання страхувальником та потерпілим свідомо неправдивих відомостей про факт (обставини) настання страхового випадку. У судовому засідання судом було поставлено питання про призначення судової експертизи на предмет визначення обставин ДТП та встановлення відповідності пошкоджень на автомобілях викладеним водіями факту пригоди, однак сторони відмовилися від проведення експертного дослідження. Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем не доведений належними доказами факт завдання йому матеріальної та моральної шкоди відповідачами, оскільки відповідні процесуальні рішення щодо завдання шкоди відсутні, а надані позивачем та досліджені судом докази не є\~достатніми для висновку про доведеність позовних вимог щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування, а тому відсутні всі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів на користь позивача коштів у рахунок страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль та моральної шкоди. У зв'язку з вищевикладеним, суд, враховуючи висновок транспортно-трасологічного дослідження № 15/01/13 від 16 січня 2013 року про обставини ДТП, та розглядаючи його як доказ в розумінні вимог ст. ст. 57-59, 64 ЦПК України, який оцінюється згідно зі ст. 212 ЦПК України, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Оскільки в позові відмовлено, судові витрати суд відносить за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed