Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нептун», в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив визнати неправомірним та скасувати Акт з проведення розслідування нещасного випадку (форма Н-5 ) від 28 липня 2015 року, що стався 12 червня 2015 року о 8 год. 40 хв. в товаристві, зобовязати комісію ТОВ «Нептун» негайно скласти Акт комісії з проведення розслідування нещасного випадку на виробництві під час виконання ним виробничого завдання в робочий час (Н-1), що мав місце у виробничому цеху ТОВ «Нептун» 12 червня 2015 року 08 годині 40 хвилин; скасувати наказ директора ТОВ «Нептун» № 22-к від 11 вересня 2015 року як неправомірний та зобовязати ТОВ «Нептун» змінити формулювання причин його звільнення з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням згідно поданої письмової заяви, про що зробити відповідний запис в трудовій книжці; стягнути на його користь з ТОВ «Нептун» в рахунок повної виплати вихідної допомоги - 4 423 грн. 16 коп., в рахунок виплати допомоги по листкам непрацездатності за весь період стаціонарного лікування 4209 грн. 30 коп., в рахунок виплати середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з роботи 13 989 грн. 31 коп., в рахунок повного відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що з квітня 2009 року він працював водієм електронавантажувача в ТОВ «Нептун». 12 червня 2015 року виконуючи роботу по навантаженню, перевезенні вантажів готової продукції у межах виробничого цеху складу ТОВ «Нептун», він відчув погіршення свого самопочуття, зупинив електрокар і намагався злізти з нього, але зачепився правою ногою за якусь деталь електрокару, не зміг утриматись і впав на бетонну підлогу, ударившись лівим плечем та головою об бетонну підлогу, втратив свідомість, внаслідок чого отримав тяжкі тілесні ушкодження на виробництві. Після отримання виробничої травми, він перебував на лікуванні в Менській ЦРЛ та в Чернігівській обласній лікарні; в листках непрацездатності зазначалося, що причиною непрацездатності є нещасний випадок на виробництві та його наслідки. Відповідачем в порушення приписів законодавства не був складений акт про нещасний випадок на виробництві ( Н-1), а був складений акт про те, що нещасний випадок не пов»язаний з виробництвом ( Н-5). Він був звільнений з роботи 11 вересня 2015 року на підставі п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України, а мав бути звільнений за власним бажанням згідно поданої ним заяви. В день звільнення йому не була виплачена вихідна допомога у розмірі тримісячного заробітку, а лише у розмірі місячного заробітку, не була проведена оплата по листам непрацездатності, а тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Такі дії відповідача спричинили моральні страждання, які він, позивач оцінює в 100 000 грн. Рішенням Менського районного суду від 16 червня 2016 року позовні вимоги задоволені частково: визнано недійсним Акт форми Н-5 про нещасний випадок, який не повязаний з виробництвом від 28 липня 2015 року, що стався 12 червня 2015 року у ТОВ «Нептун» о 08 год. 40 хв. щодо [PERSON]; зобовязано директора ТОВ «Нептун» затвердити акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом форми Н-1, на підставі зміненого висновку акта розслідування нещасного випадку, що стався о 08 год. 40 хв. у ТОВ «Нептун» з [PERSON]; скасовано наказ директора ТОВ «Нептун» № 22-к від 11 вересня 2015 року як неправомірний; зобовязано ТОВ «Нептун» змінити формулювання звільнення з роботи [PERSON] на підставі ст. 38 КЗпП України «за власним бажанням згідно поданої заяви», про що внести відповідні зміни до його трудової книжки; стягнуто з ТОВ «Нептун» на користь [PERSON] 20 000 грн. в рахунок морального відшкодування, 4 423 грн. 16 коп. в рахунок вихідної допомоги та 13 989 грн. 31 коп. в рахунок середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні; в іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ТОВ «Нептун» просить оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні цих позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що розгляд справи тривав понад 9 місяців, що є порушенням ст. 157 ЦПК України. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, після початку розгляду справи по суті, а саме 17 травня 2016 року, позивач змінив предмет і підстави позову, але вказана заява була прийнята та розглянута судом. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що в судовому засіданні 09 березня 2016 року суддя не повідомила про зміну секретаря та не розяснила особам, які беруть участь у справі, право заявляти відвід; під час допиту свідка [PERSON] не було встановлено його особу згідно з документами, що посвідчують особу, не було попереджено свідка про кримінальну відповідальність та не було приведено його до присяги. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що судом рішенням зобов»язано директора ТОВ «Нептун» затвердити акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1 на підставі зміненого висновку акта розслідування нещасного випадку, що стався у ТОВ «Нептун» з [PERSON], але такі позовні вимоги не заявлялися, тобто суд вийшов за межі позовних вимог. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що позивач був звільнений згідно поданої ним заяви за станом здоров»я, а тому вихідна допомога була виплачена йому у розмірі місячного середнього заробітку. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що між сторонами існував спір щодо розміру вихідної допомоги, яка підлягає виплаті позивачу, відсутні підстави для виплати позивачу вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. а тому відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що робоче місце позивача небезпечних шкідливих виробничих факторів та психоемоційних навантажень не має, погіршення самопочуття позивача не пов»язане з виробничими факторами, а тому відсутні підстави для визнання нещасного випадку таким, що пов»язаний з виробництвом. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 14 квітня 2009 року, з 17 квітня 2009 року працював водієм навантажувачем. 12 червня 2015 року на території ТОВ «Нептун» стався нещасний випадок з [PERSON] Наказом ТОВ «Нептун» № 32 від 12 червня 2015 року була призначена комісія по розслідуванню нещасного випадку з [PERSON] За результатами розслідуванню нещасного випадку з [PERSON] був складений акт форми Н-5, в якому зазначається, що травмування позивача сталося через погіршення стану здоров»я останнього, відповідно атестації робочих місць за умовами праці на робочому місці [PERSON] небезпечних, шкідливих виробничих факторів та психоемоційних навантажень немає, а тому вказаний нещасний випадок не визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і акт за формою Н-1 не складається. Позивач перебував на лікуванні в період з 12 червня 2015 року по 09 вересня 2015 року. Наказом ТОВ «Нептун» № 22-к від 11 вересня 2015 року позивач був звільнений з займаної посади на підставі п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Позивачу 15 жовтня 2015 року була виплачена вихідна допомога як середній місячний заробіток у розмірі в сумі 2 211 грн. 58 коп. ( а.с. 92, 93) Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що нещасний випадок стався з позивачем на робочому місці під час виконання трудових обов»язків, тобто є таким, що пов»яазний з виробництвом; позивач мав бути звільнений згідно з поданою заявою на підставі ч.3 ст.. 38 КЗпП України і йому мала бути виплачена вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку; у зв»язку з невиплатою відповідачем у день звільнення позивача всіх належних сум, з товариства підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні; на корисить позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 20 000 грн.; позовні вимоги про відшкодування за листами непрацездатності не підлягають задоволенню, оскільки перші п»ять днів непрацездатності оплатив відповідач, а відшкодування за інший період має проводитися Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Рішення Менського районного суду від 16 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Нептун» про відшкодування за листами непрацездатності не оскаржується. З рішенням суду першої інстанції в оскаржуваній частині не повністю погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Відповідно до п. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30 листопада 2011 року ( в ред.. на час спірних правовідносин) обставинами , за яких нещасний випадок визнається таким, що пов»язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є : 1. виконання потерпілим трудових ( посадових) обов»зків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; 2. перебування на робочому місці, на території підприємства або іншому місці для виконання потерпілим трудових ( посадових) обов»язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його вибуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу. Як вбачається з матеріалів справи нещасний випадок стався з [PERSON] 12 червня 2015 року на робочому місці під час виконання трудових обов»язків ( а.с. 29). Пунктом 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30 листопада 2011 року ( в ред.. на час спірних правовідносин) визначені обставини , за яких нещасний випадок визнається таким, що не пов»язаний з виробництвом; вказаний перелік є вичерпним. Обставини, за якими стався нещасний випадок з [PERSON], не передбачені п. 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30 листопада 2011 року ( в ред.. на час спірних правовідносин). За таких обставин, апеляційний суд знаходить, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що нещасний випадок стався з позивачем на робочому місці під час виконання трудових обов»язків, тобто є таким, що пов»яазний з виробництвом, а тому слід визнати недійсним акт форми Н-5 про нещасний випадок, який не повязаний з виробництвом від 28 липня 2015 року, що стався 12 червня 2015 року у ТОВ «Нептун» з [PERSON] Доводи апеляційної скарги про те, що робоче місце позивача небезпечних шкідливих виробничих факторів та психоемоційних навантажень не має, погіршення самопочуття позивача не пов»язане з виробничими факторами, а тому відсутні підстави для визнання нещасного випадку таким, що пов»язаний з виробництвом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи протирічать приписам п.п. 1,2 п. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30 листопада 2011 року ( в ред.. на час спірних правовідносин. При зверненні до суду з позовом [PERSON] просив зобовязати комісію ТОВ «Нептун» негайно скласти Акт комісії з проведення розслідування нещасного випадку на виробництві під час виконання ним виробничого завдання в робочий час (Н-1), що мав місце у виробничому цеху ТОВ «Нептун» 12 червня 2015 року; вимоги про зобовязання директора ТОВ «Нептун» затвердити акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом форми Н-1, на підставі зміненого висновку акта розслідування нещасного випадку, що стався у ТОВ «Нептун» з [PERSON] не заявлялися, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині зобовязання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Нептун» затвердити акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом форми Н-1, на підставі зміненого висновку акта розслідування нещасного випадку, що стався у ТОВ «Нептун» з [PERSON] слід змінити, зобов»язавши Товариство з обмеженою відповідальністю « Нептун» скласти акт форми Н-1 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 12 червня 2015 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Нептун» з [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач з заявою про розірвання трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України до відповідача не звертався. 11 вересня 2015 року [PERSON] була подана заява про звільнення його з займаної посади за станом здоров»я ( а.с. 209). Згідно з довідкою МСЕК від 10 вересня 2015 року позивачу встановлена третя група інвалідності, йому протипоказана важка фізична праця і робота на транспорті. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що звільнення позивача за п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України відбулося з дотриманням приписів законодавства, а тому рішення суду першої інстанції в частині скасування наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Нептун» № 22-к від 11 вересня 2015 року, зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нептун» змінити формулювання звільнення з роботи [PERSON] на підставі ст. 38 КЗпП України «за власним бажанням згідно поданої заяви», зобов»язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нептун» внести зміни до трудової книжки [PERSON] щодо формулювання причин звільнення, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нептун» на користь [PERSON] вихідної допомоги в сумі 4 423 грн. 16 коп. слід скасувати та відмовити у задоволенні цих позовних вимог. Позивач був звільнений з займаної посади 11 вересня 2015 року, вихідна допомога в сумі 2 211.58 грн. ( безспірна сума) була виплачена йому лише 15 жовтня 2015 року ( а. с. 17, 92, 93), що є порушенням приписів ст.. 116 КЗпП України, а тому з відповідача на користь позивача, з урахуванням приписів ст.. 117 КЗпП України, підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 вересня 2015 року по 15 жовтня 2015 року в сумі 3051 гр. 41 коп. Середній заробіток позивача, з урахуванням абз. 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року, слід проводити за травень та червень 2015 року. В травні 2015 року кількість робочих днів становила 18, в червні 2015 року позивач відпрацював 8 робочих днів ( а.с. 95). Позивачу в травні 2015 року була нарахована заробітна плата в сумі 2528.6 грн., в червні 2015 року 920.78 грн. ( а.с. 95, 105). Середньоденний заробіток позивача становить 132 грн. 67 коп. (2528.6 грн. + 920.78 грн. =3 449.38 грн./26 робочих днів). За період з 12 вересня 2015 року по 15 жовтня 2015 року кількість робочих днів становить 23, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період в сумі 3051.41 грн. ( 132.67 грн. Х 23 робочих дні). За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нептун» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню до 3051 грн. 41 коп. Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи тривав понад 9 місяців; в судовому засіданні 09 березня 2016 року суддя не повідомила про зміну секретаря та не розяснила особам, які беруть участь у справі, право заявляти відвід; під час допиту свідка [PERSON] не було встановлено його особу згідно з документами, що посвідчують особу, не було попереджено свідка про кримінальну відповідальність та не було приведено його до присяги не є підставою для постановлення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги про те, що після початку розгляду справи по суті, а саме 17 травня 2016 року, позивач змінив предмет і підстави позову, але вказана заява була прийнята та розглянута судом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки позивачем підстави позову не змінювалися, а 17 травня 2016 року була подана лише заява про збільшення позовних вимог ( а.с. 1-11, 203-207). Доводи апеляційної скарги про те,що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки моральні страждання були заподіяні позивачеві як неправомірною відмовою у складанні акту форми Н-1, так і неможливістю у зв»язку з цим отримати відшкодування за листами непрацездатності. При зверненні з апеляційною скаргою ТОВ «Нептун» сплачений судовий збір в сумі 2425.28 грн. за оскарження чотирьох вимог немайнового характеру та 606.32 грн. за оскарження вимоги майнового характеру. Позивачу слід відмовити у задоволенні позовної вимоги про скасування наказу про звільнення і зміну формулювання причин звільнення з роботи, у задоволенні позовної вимог про стягнення вихідної допомоги в сумі 4 423 грн. 16 коп., а позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 13 989 грн. 31 коп. підлягає задоволенню частково, а тому, з урахуванням приписів ст.. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути у відшкодування судових витрат, пов»язаних з апеляційним розглядом справи, 1112 грн. 16 коп. ( 606.32 грн. - вимога немайнового характеру, 505.84 грн. - вимога майнового характеру. 18 412.47 грн.( 4423.16 грн. + 13989.31 грн)/606.32 грн. = 15361.06 грн. ( 18412.47 грн. 3051.41 грн. ) /Х. Х= 505.84грн.).

Outcome: partial