Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.09.2012 року вона уклала з відповідачем договір позики, за яким передала [PERSON] 50000 грн., а остання зобовязалась повертати кошти по 5500 грн. щомісячно, починаючи з жовтня 2012 року. Після спливу строку виконання зобовязання, [PERSON] сплатила лише 2900 грн. В звязку з цим вона звернулась до суду і просить стягнути на її користь з відповідача борг за договором позики в сумі 47100 грн. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. [PERSON], повідомлена за місцем реєстрації про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, письмові заперечення на позов не подала. Суд розглядає справу заочно у відсутність відповідача відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в звязку з наступним. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. З наданих суду документів видно, що 18.09.2012 року [PERSON] та [PERSON] укладали договір позики. За даним договором [PERSON] передала в борг [PERSON] 50000 грн., а [PERSON] зобовязалась з жовтня 2012 року повертати суму позики щомісячними платежами по 5500 грн. На підтвердження факту отримання грошей [PERSON] видала розписку. Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. ч. 2 ст. 545 ЦК України встановлено, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. За змістом ч. 3 ст. 545 ЦК України підтвердженням виконання боржником зобовязання є наявність у нього боргового документа. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Аналізуючи докази згідно із ст. ст. 212, 58, 59 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взятого на себе за договором зобовязання і позов в частині стягнення суми боргу підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, що був сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved