Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Міський Комерційний Банк» в особі відділення №58 ПАТ «Міський Комерційний Банк» про повернення депозитного внеску. Свої вимоги мотивує тим, що 02.10.2013 року між позивачем та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір №2630/58/134027 строкового банківського вкладу на вимогу про банківський вклад (депозит) в національній валюті на суму 100 000 грн. із процентною ставкою 20 % (річних) строком на 335 календарних днів зі сплатою відсотків щомісячно, вказаний рахунок поповнювався, а саме цього числа на суму 10 600 грн. та 28.10.2013 року на суму 605090 грн. і станом на 11.07.2014 року складає 715 690,00 грн. на умовах повернення грошів за вимогою вкладника. Кошти позивачем були внесені на депозитний рахунок, що підтверджується копією квитанції доданої до позову як доказ. 10.01.2014 року між позивачем та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір №2630/58/152185 строкового банківського вкладу на вимогу про банківський вклад (депозит) в національній валюті на суму 107 000 грн. який поповнювався протягом дії договору, а саме, 07.03.2014 року на суму 97530 грн. і станом на 11.07.2014 року сума на рахунку складає 204530,00 грн. із процентною ставкою 21,4 % (річних) строком на 385 календарних днів до 10.01.2015 року зі сплатою відсотків щомісячно, на умовах повернення грошів за вимогою вкладника. Кошти позивачем були внесені на депозитний рахунок, що підтверджується копією квитанції доданої до позову як доказ. 09.04.2014 року між позивачем та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір №2630/58/145477 строкового банківського вкладу на вимогу про банківський вклад (депозит) в національній валюті на суму 698 163 грн. із зазначеного рахунку та суми були залучені. 10.04.2014 року між позивачем та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір №2630/58/172702 строкового банківського вкладу на вимогу про банківський вклад (депозит) в національній валюті на суму 398 163 грн. із процентною ставкою 25 % (річних) строком на 91 календарних днів. 13.05.2014 року було ухвалено договір строкового банківського вкладу 2630/58/18217 у національній валюті на суму 295 501 грн. зі строком дії договору 31 день до 13.06.2014 року і процентною ставкою річних 20,85 % потім 06.06.2014 року укладено договір банківського вкладу на вимогу № 2630/58/18874 у національній валюті на суму 295 553, 97 грн. і процентною нульовою ставкою, із залишком на рахунку станом на 11.07.2014 року 84 407, 20 грн. Також в зазначеному банку на ім'я позивача відкрито картковий рахунок за [NUMBER] на суму 84153, 84 грн. на умовах повернення грошів за вимогою вкладника. Кошти позивачем були внесені на депозитний рахунок, що підтверджується копією квитанції доданої до позову як доказ. [PERSON] звернувся до банку з заявою 10.12.2014 року про отримання внеску в сумі 1 514 626, 65 грн. та отримання процентів за користування коштами, проте 09.01.2015 року йому було надано лист з відмовою, у зв'язку з призупиненням роботи відділення № 58 в м. Ізмаїл. У зв'язку з тим, що на даний час позивачеві не була повернута сума внеску, позивач просить повернути йому депозитний внесок. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в обсязі повернення вкладу та відсотків, від стягнення моральної шкоди відмовився.. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2013 року між [PERSON], та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір №2630/58/134027 строкового банківського вкладу на вимогу про банківський вклад (депозит) в національній валюті на суму 100 000 грн. із процентною ставкою 20 % (річних) строком на 335 календарних днів зі сплатою відсотків щомісячно, вказаний рахунок поповнювався, а саме цього числа на суму 10 600 грн. та 28.10.2013 року на суму 605090 грн. і станом на 11.07.2014 року складає 715 690,00 грн. на умовах повернення грошів за вимогою вкладника. Кошти позивачем були внесені на депозитний рахунок, що підтверджується копією квитанції доданої до позову як доказ. 10.01.2014 року між позивачем та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір №2630/58/152185 строкового банківського вкладу на вимогу про банківський вклад (депозит) в національній валюті на суму 107 000 грн. який поповнювався протягом дії договору, а саме, 07.03.2014 року на суму 97530 грн. і станом на 11.07.2014 року сума на рахунку складає 204530,00 грн. із процентною ставкою 21,4 % (річних) строком на 385 календарних днів до 30.01.2015 року зі сплатою відсотків щомісячно, на умовах повернення грошів за вимогою вкладника. Кошти позивачем були внесені на депозитний рахунок, що підтверджується копією квитанції доданої до позову як доказ. 09.04.2014 року між позивачем та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір №2630/58/145477 строкового банківського вкладу на вимогу про банківський вклад (депозит) в національній валюті на суму 698 163 грн. 10.04.2014 року між позивачем та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір №2630/58/172702 строкового банківського вкладу на вимогу про банківський вклад (депозит) в національній валюті на суму 398 163 грн. із процентною ставкою 25 % (річних) строком на 91 календарних днів зі сплатою відсотків щомісячно. Факт внесення позивачем на розрахунковий рахунок відповідача внеску на загальну суму 398 163 грн. підтверджується меморіальним ордером № 1913 від 10.04.2014 року. 13.05.2014 року було ухвалено договір строкового банківського вкладу 2630/58/181217 у національній валюті на суму 295 501 грн. зі строком дії договору 31 день до 13.06.2014 року і процентною ставкою річних 20,85 %. 06.06.2014 року укладено договір банківського вкладу на вимогу № 2630/58/188741 у національній валюті на суму 295 553, 97 грн. і процентною нульовою ставкою, із залишком на рахунку станом на 11.07.2014 року 84 407, 20 грн. Також в зазначеному банку на ім'я позивача відкрито картковий рахунок за [NUMBER] на суму 84153, 84 грн. на умовах повернення грошів за вимогою вкладника. Кошти позивачем були внесені на депозитний рахунок, що підтверджується копією квитанції доданої до позову як доказ. Відповідно до п. 4.1.3 договору вкладник повинен письмово повідомити банк про свій намір отримати вклад за першою вимогою, до закінчення дії договору, за п'ять банківських днів до бажаної дати отримання вкладу. 10.12.2014 року [PERSON] звернувся до банку з заявою про повернення депозитного внеску в сумі 1 514 626, 65 грн. Листом від 09.01.2015 року на ім'я позивача, у зв'язку з призупиненням роботи відділення № 58 в м. Ізмаїл, їй було відмовлено. Згідно ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Статтею 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу, як зазначено у ст. 1060 ЦК України, укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Пунктом 2.3. договору передбачено нарахування відсотків на вклад банком починаючи з дня, наступного за днем надходження вкладу у банк та закінчується в день, що передує даті закінчення строку дії договору. За змістом ст. ст. 1074, 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання ПАТ «Міський Комерційний Банк» повернути депозитний внесок у розмірі 1 514 626, 65 грн. та суми не виплачених відсотків підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved