Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що [PERSON] визнав своє батьківство щодо [PERSON] - [INFO] року. Мати дитини ([PERSON], позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2017 року. З моменту відібрання дитини остання перебуває у КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини ДОР» на повному державному утриманні. Позивач вказує, що відповідач до дитячого будинку, де перебуває дитина, жодного разу не навідувався, не цікавиться станом її здоров'я та розвитком, не надає допомоги на її утримання, чим повністю самоусунувся від її виховання. Позивач вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до [PERSON], [INFO]. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - в суд не з'явилася, просила розгляд справи проводити без її участі, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00018007533, [PERSON] народилась [INFO] року, її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.6,8). З рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2017 року в справі № 171/2146/16-ц вбачається, що матір дитини - [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO] також вказаним рішенням суду встановлено що [PERSON] визнав своє батьківство відносно [PERSON] на підставі чого внесені відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України та [INFO] року повторно видано свідоцтво про народження на ім'я [PERSON], [INFO], батьками якої являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-13). Розпорядженням голови Апостолівської районної державної адміністрації від 06.12.2016 року № Р-462/0/269/-16 малолітню [PERSON] влаштовано до інтернатного закладу на повне державне утримання (а.с. 14). [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], разом з ним зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З актів обстеження житлово-побутових умов від 06 липня 2017 року та 08 червня 2017 року вбачається, що за місцем проживання відповідача, а саме [ADDRESS] останній під час візитів був відсутній, вхідні двері квартири за місцем його проживання пробиті з наскрізним отвором, дверна ручка відсутня, зі слів сусідів [PERSON] на даний час ніде не працює та часто буває в стані алкогольного сп'яніння (а.с.15,16). Згідно висновку № 9 опікунської ради при Виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради у м. Зеленодольську про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], затвердженого рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 18 липня 2017 року № 258/1, відповідача по справі доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. (а.с. 18, 19). З висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації вбачається що з метою захисту прав і інтересів малолітньої дитини районний орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки, зокрема, не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною, не створює умов для отримання нею освіти, не виконує інші обов'язки, як батько. За таких обставин, винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно його дочки [PERSON] Питання судових витрат вирішити відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved