Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

В грудні 2018 представник позивача ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 32635,50 грн та судовий збір в сумі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.07.2015 між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 28-0197-15-00074, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу - автомобіля марки «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER] . 15.12.2015 о 08 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 114, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу - автомобіля марки «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля марки «Toyota Tundra», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача. За заявою потерпілого, з урахуванням наданих документів щодо розміру завданих даною пригодою збитків, ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатило [PERSON] суму в розмірі 32635,50 грн. страхового відшкодування та отримало право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За вказаних підстав позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та просить стягнути суму страхового відшкодування з відповідача, як з винної в зазначеній пригоді особи. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2019, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача, зокрема, після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав та з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.07.2015 між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0197-15-00074, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу - автомобіля марки «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER] . 15.12.2015 о 08 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 114, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу - автомобіля марки «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу - автомобіля марки «Toyota Tundra», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2016 у справі № 752/866/16-п, яка набрала законної сили на момент розгляду цивільної справи. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов`язковою. 15.12.2015 ПрАТ «СК «Українська страхова група» отримано заяву потерпілої [PERSON] про страхове відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою яка сталася 15.12.2015 за участю транспортного засобу - автомобіля марки «Mazda 3», державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу - автомобіля марки «Toyota Tundra», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ПрАТ «СК «Українська страхова група» визнало випадок страховим та виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 32635,50 грн, що підтверджується Страховим актом № ДККА-48287 від 17.12.2015. Розрахунок страхового відшкодування було зроблено на підставі ремонтної калькуляції № ДККА-48287 від 16.12.2015. Після проведення виплати потерпілій особі у «СК «Українська страхова група» виникло право зворотної вимоги до відповідача. За заявою [PERSON] з урахуванням наданих документів щодо розміру завданих даною дорожньо-транспортною пригодою збитків, ПрАТ «СК «Українська страхова група» у відповідності до страхового акту № ДККА-48287 від 17.12.2015 та розпорядження про виплату страхового відшкодування від 17.12.2015 виплатило потерпілій суму страхового відшкодування в розмірі 32635,50 грн. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків. Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Приймаючи до уваги те, що страхове відшкодування в сумі 32635,50 грн, яке було виплачено позивачем потерпілій за умовами договору страхування, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в дорожньо-транспортній пригоді особи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved