Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

в жовтні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 березня 2013 року в м. Житомир по вул. Черняховського сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль «Вольксваген», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] і який належить на праві власності позивачу. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 26.04.2013р. винним у скоєнні ДТП визнано водія [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ-21102», державний номер [NUMBER], порушив Правила дорожнього руху та допустив наїзд на автомобіль позивача. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», то страхове відшкодування має бути виплачено страховиком ПрАТ «СК «Провідна». В повідомлені про виплату від 13.09.2013 року, їй було повідомлено про нарахування лише 50% страхового відшкодування у зв'язку з наявністю обопільної вини учасників. Страховою компанією їй було виплачено 3917,18 грн. страхового відшкодування. Вважає, таку виплату незаконною, оскільки до адміністративної відповідальності притягувався лише один [PERSON] Також вважає, що внаслідок ДТП їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у переживаннях з приводу пошкодженого майна, неможливості до закінчення ремонту використовувати автомобіль за призначенням. Винна особа [PERSON] у добровільному порядку відмовляється здійснити відшкодування спричинених збитків. Просила суд стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на її користь недоплачене страхове відшкодування в розмірі 3917,18 грн., а з винуватця ДТП [PERSON] розмір франшизи 500,00 грн., судовий збір та моральну шкоду в розмірі 1000.00 грн. У судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У письмових поясненнях зазначив, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Позивачу було заподіяно шкоду внаслідок ДТП неправомірними діями водія [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з чим вважають, що при визначенні суми страхового відшкодування, яке підлягає сплаті потерпілому має здійснюватись розрахунок шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Оскільки ПрАТ «СК «Провідна» було здійснено виплату в розмірі половини суми страхового відшкодування, то твердження позивачки щодо підстав для повного відшкодування шкоди у зв'язку з укладенням полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є безпідставними, надуманими і незаконним. Вважають, що обовязок сплатити іншу частину завданого розміру збитку необхідно покласти на водія [PERSON], який також винний в настанні ДТП, яке мало місце 28.03.2013р. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Перевіряючи обставини у справі, судом встановлено, що 28 березня 2013 року в м. Житомир по вул. Черняховського сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі водія [PERSON], який керував автомобілем «Вольксваген», державний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] та водія [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ-21102», державний номер [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень автомобілів та є страховим випадком. Постановою Богунського районного суду м. Житомир від 26 квітня 2013 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] за ст. 124 КУпАП України.(а.с.6). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7310010 від 13.06.2012 року (а.с.21). 29.03.2012 р. позивачка [PERSON] звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку, сума збитку заподіяна автомобілю позивачки становить 8834,36 грн. Згідно страхового акту № 1 від11.09.2013 року позивачці було виплачено 50% страхового відшкодування, що становить 3917,18 грн. у зв'язку з наявністю обопільної вини учасників ДТП. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами. При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. Згідно п. 22.1 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ-21102», державний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7310010 від 13.06.2012 року, з лімітом відповідальності за пошкодження майна потерпілого в розмірі 50000,00 грн. з франшизою 500,00 грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, щодо сплати позивачці іншої частини завданого розміру збитку (інші 50% шкоди) водієм [PERSON], оскільки відповідно до відповіді Богунського районного суду м. Житомира адміністративна справа відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП за даними алфавітного покажчика за період 2013-2014р. не зареєстрована (а.с.53). а отже такий до адміністративної відповідальності не притягувався. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивачки підлягає до стягнення не виплачені 50% страхового відшкодування в розмірі 3917,18 грн., а з винуватця ДПТ відповідача [PERSON] розмір франшизи 500,00 грн.. Стосовно стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за заподіяну шкоду. З постанови Богунського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2013 року вбачається, що при ДТП відбулось механічне пошкодження транспортних засобів. Таким чином, оскільки позивачка не зазнала тілесних ушкоджень при ДТП, а тому відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди. Суд вважає, що судовий збір відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» та відповідача [PERSON] по 114,70 грн. з кожного відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial