Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В грудні 2015р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-3) до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна», третя особа: ТОВ «Фінанс - лайн», в якому просив суд, з урахуванням поданої заяви про уточнення вимог (а.с. 66): стягнути з відповідача 30000,0 грн. страхового відшкодування; 12759,45 грн. - пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 3500,0 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, 487,2 грн. - судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 вересня 2014р. внаслідок ДТП був пошкоджений його автомобіль «ГАЗ», д.н. [NUMBER]. Відповідальність винної особи була застрахована у відповідача. Після страхового випадку позивач звернувся до відповідача з вимогою виплатити страхове відшкодування, надавши повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування, проте відповідач визнав даний випадок страховим, визначив суму страхового відшкодування, однак безпідставно відмовився її сплатити у строки визначені законом, а тому позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав. До судового засідання стороною позивача було подано заяву про розгляд справи у відсутність сторони, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направили, заперечення на позов не подавались, поважності причин неявки в судове засідання своїх представників суду не повідомили, клопотання про розгляд справи у відсутність до суду не подавались. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи повторно і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про повторний заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 21 вересня 2014р. по вул. Щербакова, 32/38 в м. Києві, водій [PERSON], цивільна відповідальність якого, згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3979765, була застрахована у відповідача, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н. [NUMBER], здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ» д.н. [NUMBER], який після удару здійснив наїзд на стійку світлофора , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 21 вересня 2014р. У відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що відповідачем після звернення до нього позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, з визначеним законом пакету документів, було погоджено суму страхового відшкодування у розмірі 30000,0 грн., проте сума страхового відшкодування позивачу сплачена не була. З урахуванням викладеного, а також беручи до уваги положення ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена сума страхового відшкодування у розмірі 30000,0 грн. Відповідно до п. п. 35.1, 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин: виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня (п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У відповідності з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на свою користь суму пені у розмірі 12759,45 грн. також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,2 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 3500,0 грн.

Outcome: approved