Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]. Він як спадкоємець по заповіту своєчасно прийняв спадщину. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримала правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник Мамалигівської сільської об'єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу в його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Стальновецької сільської ради Новоселицького району № 431 від 02 жовтня 2017 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому була зареєстрована та проживала тільки [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір належав їй особисто. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1975 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Стальновецькій сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованій та проживаючій в ньому станом на 1991 рік особі на праві власності. Після смерті [PERSON] [INFO] року відкрилася спадщина на вказане домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 07 березня 2007 року та посвідчений секретарем Стальновецької сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу все своє майно. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв своєчасно, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавці та відсутністю за нею правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняв спадщину, інших спадкоємців не має, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved