Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

В грудні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Костянтинівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в 2006 р. помер [PERSON] ,який на праві приватної власності мав земельну ділянку площею 5,53 га , що знаходиться на території Костянтинівської селищної ради . За життя [PERSON] склав заповіт ,яким все своє майно заповідав позивачу. Після його смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач має намір оформити спадщину та успадкувати земельну ділянку , однак в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. У судове засідання позивач не з`явилася , подала заяву слухати справу у її відсутність , позов підтримала ,просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області від 03.08.2006 р. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Костянтинівської селищної ради . Оголошенням в районній газеті « Промінь» підтверджується, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] втрачений та вважати його недійсним. Відповідно до заповіту , посвідченого секретарем Костянтинівської селищної ради від 11.12.2005 р. , [PERSON] заповідав земельну ділянку [PERSON] Заповіт на момент смерті заповідача не змінювався та не скасований. Після [PERSON] відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаної земельної ділянки. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця .Однак, постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 08.12.2018 року , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку . Крім того, нотаріус вказав , що спадкова справа після [PERSON] не заводилася , свідоцтво про право на спадщину не видавалося. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... \~ \~ \~ \~ Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування визначені у заповіті. В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Таким чином, спадкування майна [PERSON] А. здійснюється за заповітом . Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] , інші спадкоємці ,які б мали право на обов`язкову частку у спадщині ,відсутні . До складу спадкового майна входить земельна ділянка , яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради . Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

Outcome: approved