Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

виконком Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Батьком малолітньої [PERSON] є відповідач [PERSON], відомості про батька [PERSON] внесено відповідно до ст. 135 СК України. 11 квітня 2017 р. до служби у справах дітей Довгинцівської районної у місті ради звернувся дідусь відповідачки, [PERSON] із заявою про розміщення малолітніх дітей до державного закладу в зв'язку з тим, що їх покинула мати [PERSON] Того ж дня діти були доставлені до КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» ДОР» відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину чи її доставку, [PERSON] припинено державні соціальні допомоги. Відповідачка ж пояснила, що залишила своїх дітей на бабусю та дідуся, оскільки сама хворіла та не хотіла їх заражати, двері нікому не відчиняла, телефон вимкнула. Однак за відомостями КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» ДОР» мати дітей ухиляється від виконання своїх обов'язків, дітей в лікарні не відвідує, бажання їх повернути не виявляє. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, не виконує умови соціального супроводження. Відповідач [PERSON] із сімєю не проживає, участі у вихованні малолітньої [PERSON] не приймає від народження, за час перебування дитини у лікарні її долею та станом здоров'я не цікавиться. Зазначене слід розцінювати як ухилення відповідачів від виховання своїх дітей, свідомого нехтування ними своїх обов'язків, тому виконком просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на утримання дітей на користь опікуна аліменти в розмірі по 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дітей, з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] на користь опікуна аліменти в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання представник позивача не з'явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце слухання справи. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позов визнала повністю. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду звернувся до суду з запереченнями щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки донькою він опікувався, однак наразі через перебування з 17.10.2016 р. в СІЗО не має змоги піклуватися про сім'ю. Представники третіх осіб: служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради, служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради, Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Представник Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об'єднані кілька взаємопов'язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об'єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. Оскільки як встановлено судом, вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року [PERSON] звільнено з-під варти в залі суду, позов згідно наданих ним заперечень він не визнав, суд вважає доцільним ухвалити по справі часткове рішення в частині вимог до [PERSON] за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, надавши можливість [PERSON] право на реалізацію та захист своїх законних прав та інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог до [PERSON] виходячи з такого. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.8). Відомості про батька малолітнього [PERSON] згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.9). 11 квітня 2017 року до служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради звернувся [PERSON], повідомивши, що його онука [PERSON] залишила на них своїх малолітніх дітей та повідомила їх, що має намір відмовлятися від дітей. В взязку з тим, що він з дружиною не має змоги утримувати двох малолітніх дітей, просить розмістити своїх правнуків в державному закладі (а.с. 10 - копія заяви). Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 11.04.2017 р., копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.11), малолітніх дітей було доставлено в КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №2» ДОР». Згідно копій повідомлень КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» Дніпропетровської області» від 13.04.2017 р. № 156, та № 158, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають в педіатричному відділенні з 11.04.2017 р., мати дітей [PERSON] систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, часто залишає своїх дітей у бабусі, тому просять вирішити питання про подальшу долю дітей (а.с.13,14). При відвідування помешкання [PERSON] згідно повідомлень Довгинцівського ВП КВП двері ніхто не відчинив (а.с. 15,16,18), відповідно до копії характеристики ОСББ «Комфорт Плюс 15» зі слів сусідів діти виглядають недоглянутими. Так, зі слів сусідки [PERSON] відповідачка часто залишала дітей без догляду і була відсутня по декілька годин, при цьому діти плакали. До адміністрації ОСББ надходили скарги на [PERSON] з приводу гучної музики вночі, постійних святкувань та відсутності поваги до сусідів та їх зауважень (а.с.17 ). За повідомленням Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконкому Криворізької міської ради, від 06.06.2017 р. № 343/2 (а.с.19), [PERSON] не виконує умови договору соціального супроводження, рекомендацій провідного фахівця КМЦССДМ не дотримується, ігнорує можливість отримання послуг соціального характеру і не забезпечує доступ до житлового приміщення. За відомостями управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 10.05.2017 р. № 13/15-46 (а.с.20) [PERSON] отримувала соціальні допомоги: допомогу при народження на двох дітей та допомогу одиноким матерям на дитину. Станом на 01.05.2017 р. виплати припинені на підставі листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 317/2 від 26.04.2017 р. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 15.06.2017 р. №8/22-807 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 23-25). Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачки [PERSON] від належного виховання своїх дітей, свідомої зневаги своїми обов'язками, враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням дітей, не забезпечує їх матеріально, не виявляє щодо них батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дітей, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав. Крім того, суд враховує подану через канцелярію суду заяву [PERSON] про визнання позову, що не суперечить ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно частин 2, 3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином виходячи з обов'язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред'явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачки [PERSON] відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved