Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

В вересні 2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вимогою до відповідача [PERSON] про розірвання договору підряду та повернення коштів у розмірі 1000,0 дол.США. Вимоги мотивовано тим, що 31 січня 2014 року він, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 1000,00 дол. США в якості передплати для виконання робіт з оформлення документів для продажу земельної ділянки в с. Погреби Броварського району Київської області, про що відповідачем власноручно підписано розписку. Станом на 31.08.2016 року відповідачем зазначені роботи виконані не були, грошові кошти не були повернуті позивачу, а відповідач перестав виходити на зв`язок. Провадження у справі відкрито ухвалою від 09.09.2016 р. (суддя Трегубенко Л.О.). Представник відповідача в своїх запереченнях зазначив, що 31.01.2014 р. позивач доручив відповідачу здійснити оформлення документів необхідних для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 га в с. Погреби Броварського району Київської області, при цьому позивач здійснив предоплату послуг з оформлення документів в сумі 1000,00 дол. США. Власником даної земельної ділянки на той час було приватне підприємство «Знахідка». Станом на 11.02.2014 р. [PERSON] повністю виконав свої зобов`язання з оформлення документів надавши повний пакет документів для вивчення приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Ліфановій І.О. За попередньою домовленістю між позивачем та директором ПП «Знахідка» 11.02.2014 р. мав бути укладений договір купівлі-продажу, проте позивач не з`явився до нотаріуса та намагався в телефонній розмові схилити директора ПП «Знахідка» до підписання договору та внесення змін до реєстру речових прав на нерухоме майно без присутності позивача. В подальшому позивач відмовився від укладення договору купівлі-продажу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2017 р. віщевказана справа передана для розгляду судді Ларіоновій Н.М. Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення ЦПК України (2017 р.) розгляд даної справи підлягає за нормами ЦПК України (2017 р.), чинного з 15.12.2017 р. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, наведених у ньому ідання не з`явився, подав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в заяві, просив задовольнити позов. Позивач додав, що відповідачем не були виконані умови договору та вказана земельна ділянка була продана іншій особі, а не позивачу. Додав, що передачіа коштів відбувалась в доларах США. Відповідач та його представник в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив. Суд, встановивши обставини справи та перевіриши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до вимог ст.12, ст. 81 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Судом встановлено, що 31.01.2014 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду, за яким відповідач отримав від позивача як передоплату в розмірі 1 000,0 дол.США за виконання робіт по оформленню документів для продажу земельної ділянки та її продажу зі сплатою коштів частинами. Даний договір укладений сторонами в простій письмовій формі з оформленням розписки. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] підтвердив вказані обставини. Крім того сторона відповідача не оспорює, що вказана земельна ділянка не була продана позивачу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною 1 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 525 - 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов. Таким чином, основним документом, підтверджуючим відносини між споживачем та виконавцем (продавцем), є договір. Договором є усна або письмова угода про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюється купівля - продаж, роботи та послуги. Письмова угода може оформлятися квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, путівкою, талоном або іншими документами. Враховуючи наявні обставини та виходячи із зазначених вище положень Цивільного кодексу України, можна зробити висновок, що відповідач свої зобов`язання за договором-замовленням від 29.04.2016 р. не виконав. Положеннями ч. 1 та 2 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (Замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Частинами 1 та 2 ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки знання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її знання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. В судовому засіданні достеменно встановлено, що вкзана в розписці земельна ділянка не була продана позивачу. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частинами 1-3 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його становлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст.652 ч.1 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін, зокрема, у разі істотного порушення договору другою стороною. Відповідно до ч. 2 та 5 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання договору підряду та повернення сплачених коштів є обгрунтованими, заснованими на законі та підтвердженими в ході судового розгляду, а тому підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 551,21 грн., оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 509, 525-526, 610-612, 629, 639, 837, 846 ЦК України,

Outcome: approved