Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову вказує, що 18 липня 2005 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,668 га: для обслуговування житлового будинку\~0,25 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,418 га, розташована на території Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району по вул. Газопровідна, 8 в с. Веснянка, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на землю серії III-ХМ № 026481, та право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря», що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH № 923011. Він, як спадкоємець першої черги за законом, подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері, однак державним нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки у вищевказаних Державному акті про право власності на земельну ділянку та сертифікаті на право на земельну частку (пай) в графі власник зроблене виправлення з «Нагорна Феодосія Остапівна» на «Нагорна Феодосія Євстафіївна». В звязку з цим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі сторін та задовольнити позов. Представник відповідача Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла 18 липня 2005 року в с. Веснянка Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 15, згідно даних свідоцтва про смерть серії І-БВ № 012986, виданого Веснянською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 19 липня 2005 року. Згідно даних довідки, виданої виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району в червні 2015 року, [PERSON], яка померла 18 липня 2005 року, на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: вул. Газопровідна, 8 в с. Веснянка Старокостянтинівського району. Згідно матеріалів спадкової справи № 185/2006 від 16 березня 2006 року, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої 18 липня 2005 року [PERSON], єдиним спадкоємцем за законом є позивач [PERSON] Позивач [PERSON], [INFO], являється сином померлої [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії ЯГ № 487794, виданого Веснянською сільською радою Старокостянтинівського району 28 січня 1955 року. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 23 червня 2016 року за № 2290/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 18 липня 2005 року, а саме: на земельні ділянки, цільове призначення яких для обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,418 га, які знаходяться в с. Веснянка Старокостянтинівського району та на право на земельну частку (пай) відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря» м. Старокостянтинів, в звязку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ № 026481, виданому Веснянською сільською радою Старокостянтинівського району 19 березня 2002 року, в графі власник зроблено виправлення з «Нагорна Феодосія Остапівна» на «Нагорна Феодосія Євстафіївна». Аналогічне виправлення міститься також в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія РН № 923011, виданому Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 06 вересня 2002 року В довідці, виданій виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району 01 лютого 2017 року за № 117, вказано, що згідно по господарських книг сільської ради, [PERSON] та [PERSON], одна і та ж особа. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до розяснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 4.1 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. З 01 січня 2013 року набули чинності\~Закони України «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~Постанова Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», згідно з якими повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині внесення змін (виправлень) до державних актів на право власності на земельну ділянку призупинені, а тому внести виправлення у вищевказані правовстановлюючі документи неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~ кожна\~особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки Державний акт на право приватної власності на землю та сертифікат на право на земельну частку (пай) містять виправлення, тому, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати нові правовстановлюючі документи, без яких неможливо оформити спадкові права, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved