Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «Одесаобленерго» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за невраховану електроенергію в розмірі 50105,96 грн. та судових витрат. Представник позивача посилається на те, що відповідач [PERSON] є споживачем електричних мереж ВАТ «Одесаобленерно». Внаслідок порушення споживачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 була визначена вартість неврахованої електричної енергії в розмірі 50105,96 грн. відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 4 травня 2006 року № 562. Також, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані із зверненням до суду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін, присутніх у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричних мереж ВАТ «Одесаобленерго» згідно з договором про постачання електричної енергії № 3292 від 31 жовтня 2006 року. 6 липня 2011 року при проведенні перевірки Правил користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] у споживача [PERSON], було встановлено порушення Правил шляхом: самовільного підключення напруги поза приладом обліку електричної енергії з використанням штучного нуля, про що працівниками ПРЕМ був складений Акт про порушення № 014522 від 6 липня 2011 року. Відповідно до протоколу № 1251-0 від 3 січня 2012 року було проведене засідання комісії по розгляду акту про порушення № 014522 від 6 липня 2011 року. Комісією була нарахована сума заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію в розмірі 50105,96 грн. Згідно з п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та постачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов'язані дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх пломб на них, оплачувати спожиту електричну енергію та узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. У зв'язку з порушенням відповідачем п. 42 ПКЕЕН, згідно з п. 53 ПКЕЕН та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006р. № 562 відповідачу був виписаний рахунок на суму 50105,96 грн., який до теперішнього часу не сплачений. Слід зазначити, що відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2013 року зазначений акт був складений представниками енергопостачальника цілком правомірно, а нарахування збитків здійснено шляхом застосування трирічного періоду та поперечної площі перерізу проводів, що були використані відповідачем при прихованому до обліковому підключенню, що відповідає п. 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно зі ст. 13 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved