Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму авансу в розмірі 81493,35 грн, переданого [PERSON] з метою забезпечення умов договору купівлі-продажу належного відповідачу будинку з господарчими спорудами по вул. Леніна, 96 с. Камянка Роздільнянського району Одеської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги, про що надав суду уточнену позовну заяву, в які просив стягнути з відповідача на його користь аванс за будинок в сумі 97032,95 грн (а.с.64) з урахуванням курсу валют на час подачі уточненої позовної заяви. Суду представник позивача [PERSON], підтримавши заявлені позовні вимоги, пояснив, що в лютому 2013 року [PERSON] з метою придбання житлового будинку та господарських будівель по вул. Леніна, 96 с. Камянка Роздільнянського району Одеської області, належних [PERSON], надав останньому аванс за вказане нерухоме майно і вони домовилися з [PERSON] до кінця 2014 року укласти договір купівлі-продажу зазначеного будинку. В рахунок забезпечення взаємних зобовязань за майбутнім договором купівлі-продажу [PERSON] передав [PERSON] аванс в розмірі: 1800,00 доларів США та 500,00 грн - 17.02.2013 року; 1000,00 доларів США 30.10.2013 року; 700,00 доларів США 04.03.2014 року; 3000,00 грн 22.07.2014 року. На підтвердження отриманих коштів [PERSON] надав письмові розписки. Оскільки купівля-продаж в обумовлений договором строк не відбулась з незалежних від [PERSON] причин, в серпні 2015 року він запропонував [PERSON] повернути передані йому в якості авансу гроші в загальній сумі 3500,00 доларів США та 3500,00 грн, що складає 97032,95 грн. Однак [PERSON] умови договору не виконав, правовстановлюючі документи на будинок та землю не виготовив, отриману суму авансу в добровільному порядку повертати відмовляється, тому просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму авансу в заявленому розмірі та стягнути з нього понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і в листопаді 2015 року подав зустрічну позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь 126582,43 грн суми боргу по простроченому ним зобов'язанню по сплаті вартості будинку по вул. Леніна, 96 с. Камянка Роздільнянського району Одеської області, належного йому на праві власності. В обґрунтування зустрічних позовних вимог представник [PERSON] пояснила, що між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість щодо придбання [PERSON] за 12000,00 доларів США належного йому будинку по вул. Леніна, 96 с. Камянка Роздільнянського району Одеської області. По цій же домовленості [PERSON] зобовязався виплатити в рахунок оплати вартості будинку 5000,00 доларів США до кінця 2013 року, про що надав письмову розписку від 17.02.2013 року. [PERSON] в свою чергу передав [PERSON] зазначений будинок, в якому [PERSON] та його родина проживали. Вважає, що саме з вини [PERSON] не відбулась купівля-продаж будинку, так як за досягнутою між ними домовленістю, угода повинна була відбутись після повної виплати вартості будинку. [PERSON] дійсно отримав від [PERSON] заявлену ним суму грошей за будинок 3500 доларів США та 3500 грн. Однак просить суд врахувати при проведенні розрахунку, що [PERSON] в зазначений в розписці від 17.02.2013 року термін свої зобов'язання належним чином не виконав, сплатив в обумовлений термін лише 2800 доларів США та 500 грн, тому договір купівлі-продажу будинку у нотаріуса не було укладено. Вважає, що в звязку з порушенням [PERSON] взятих на себе зобовязань, він повинен сплатити на його користь борг в сумі 2200 доларів США, що складає по курсу гривні до долара 48395,96 грн, а також інфляційні втрати та 3% річних за прострочення грошового зобовязання, що в загальній сумі згідно наданого розрахунку складає 145476,36 грн. Однак в 2014 році позивач сплатив йому ще 700 доларів США та 3000 грн, які він зараховує в погашення вказаного боргу та просить стягнути на свою користь 126582,43 грн. Тому просив, суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши докази, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] належить відмовити виходячи з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60\~\~ЦПК\~\~України\~кожна із сторін\~\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено і дані обставини в суді сторони не оскаржували, що в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу належного [PERSON] житлового будинку з господарчими спорудами по вул. Леніна, 96 в с. Камянка Роздільнянського району Одеської області, позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] по письмовим розпискам аванс за будинок в розмірі: 1800,00 доларів США та 500,00 грн - 17.02.2013 року; 1000,00 доларів США 30.10.2013 року; 700,00 доларів США 04.03.2014 року; 3000,00 грн 22.07.2014 року. Всього передано коштів на загальну суму - 3500 доларів США та 3500 грн. На підтвердження отриманих коштів [PERSON] надав письмові розписки від 17.02.2013 року, 30.10.2013 року, 04.03.2014 року, 22.07.2014 року. (а.с.4,5) Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних боржникові платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення зобовязання. Правила ст.571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується у тих випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.(Правова позиції Верховного Суду України, викладена в рішенні судової палати з цивільних справ від 15 квітня 2009 року) Сторони підтвердили в суді, що ними не оформлявся договір купівлі продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, тому сплачені в рахунок виконання договору 3500 доларів США та 3500,00 грн є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися, тобто в сумі 3500,00 доларів США та 3500,00 грн. Згідно довідки банку станом на 18.02.2016 року офіційний курс гривні до долара США складає 2627,37 грн за 100 доларів США. Тому загальна сума боргу з урахування курсу валют по відношенню гривні до долара складає 97032,95 грн ( 93532,95 грн + 3500 грн) і його належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у вказаному розмірі. Відмовляючи в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання вказано договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст.657 ЦК України законом передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку та іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Крім цього відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попередній договір укладається у формі встановленій, для основного договору. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинку по вул. Леніна, 96 с. Камянка Роздільнянського району Одеської області не укладався, а тому будь-яких зобовязань між [PERSON] та [PERSON] по сплаті вартості належного [PERSON] будинку не виникло. Переданий [PERSON] аванс також не є завдатком, і до нього не застосовуються правила ч.1 ст.571 ЦК України , коли завдаток може залишитися у кредитора. Надана суду в якості доказу виникнення зобовязань між сторонами розписка [PERSON] від 17.02.2013 року, про те, що він зобовязується виплатити до жовтня 2013 року 5000 доларів США за будинок №96-а по вул. Леніна в с. Камянка (а.с.38), а також той факт, що [PERSON] вселився до будинку та проживав в ньому, не є доказом виникнення між сторонами зобовязань, які виникли з договору купівлі-продажу будинку. За таких обставин суд прийшов до висновку, що\~\~підстав для задоволення позовних вимог\~\~[PERSON] не встановлено, він не довів\~\~законність\~\~своїх\~\~позовних\~\~вимог\~\~та\~\~не надав суду доказів, на яких ґрунтувались його вимоги. Оскільки судом задоволені позовні вимоги [PERSON] по первісному позову, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1214,00 грн. На підставі ст.11, 509, ч.1 ст.626, 635, 657, 570, 625 ЦК України,

Outcome: approved