Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

В грудні 2018 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернулась з заявою заявниця в обґрунтування якої зазначила, що 27 лютого 2003 року помер батько \~заявниці, якому був виданий правоустановчий документ Державний акт на право приватної власності на землю \~серії 11 ОД № 049445, виданий Долинською сільською радою на підставі рішення Долинської сільської ради № 8 від 14.06.2002 року, який зареєстрований належним чином на земельну ділянку площею 4.02 га., цільове призначення \~для введення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада, будучи спадкоємцем першої черги, вона звернулась до нотаріальних установ з заявою про прийняття спадщини, але при оформленні спадщини було зясовано, що в правоустановчому документі помилково в графі «по батькові» зазначено «Трифанович», тоді як в паспорті громадянина України та в Свідоцтві про смерть по батькові зазначено «Трифонович». Таким чином, заявниця не може довести, що вказаний вище правовстановлюючий документ на майно Державний акт на право приватної власності на землю від 27.02.2003 року дійсно належить померлому [PERSON] З наведених підстав заявниця у своїй заяві просить суд встановити юридичний факт належності [PERSON], який помер 15 березня 2018 року зазначеного вище правовстановлюючого документу, а саме Державний акт на право приватної власності на землю виданного громадянину України серія 11ОД № 049445 від 27.02.2003 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 141. Заявниця направила лист в \~якому зазначила, що наполягає на своїй заяві. Представник зацікавленої особи сільська рада до суду не зявилася, але направила заяву з якої видно, що з заявою погоджується, просить справу розглянути в їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ч.1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно ст. 293 ч.2 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до 315 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, що \~27 лютого 2003 року [PERSON], отримав Державний акт на право приватної власності на землю серія 11ОД № 049445, виданий Долинською сільською радою на підставі рішення Долинської сільської ради \~№ 8 від 14.06.2002 року, який зареєстрований належним чином на земельну ділянку площею 4.02 га., цільове призначення для введення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада (а.с.7). В графі по-батькові вищевказаного правоустановчого документа зазначено «Трифанович». 15 березня 2018 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серією 1-ЖД № 512091 (а.с.8). Заявниця [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2018 року (а.с.5). На сьогоднішній день, у заявниці виникла необхідність оформити правоустановчий документ відповідно до чинного законодавства \~після смерті свого батька, при складанні Державного акту на землю були допущені помилки, а саме невірно записано в графі по батькові. Таким чином, заявниця не може довести, що вказаний вище правовстановлюючий документ Державний акт на право приватної власності на землю, дійсно належить померлому [PERSON] та відповідно не може оформити правоустановчий документ. Наявні у матеріалах справи докази підтверджують юридичний факт належності [PERSON] який помер 15 березня 2018 року зазначеного вище правовстановлюючого документу, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. При подані заяви заявниця сплатила судовий збір в повному обсягу, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved