Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Виконком Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], на даний час мешкає за адресою: [ADDRESS]. В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебувала справа про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягнення аліментів, підставами для звернення до суду було те, що [PERSON] двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Так, 17.07.2016 р. згідно акту органів внутрішніх справ України до КЗ «Криворізька міська лікарня №8» ДОР», була доставлена малолітня [PERSON], яка залишилася без батьківського піклування. 22.07.2016, згідно висновку служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради, [PERSON] була повернута на виховання матері, [PERSON] З 21.10.2016 малолітня [PERSON] взята на облік в службі у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради, як така що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виховання. Сім'я [PERSON] перебуває на обліку в Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як родина, яка опинилася в складних життєвих обставинах та взята під соціальний супровід. 13.02.2017 р. до КЗ «Криворізька міська лікарня №4» ДОР» була доставлена малолітня [PERSON], яка залишилася без батьківського піклування. За направленням служби у справах дітей Криворізької міської ради, 27.02.2017 р. дитина була доставлена до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради у зв'язку з тим, що опинилася в складних життєвих обставинах. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2017 в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів відмовлено. Відповідно до акту від 09.01.2018, складеного ТОВ «Житлосервіс-КР», в однокімнатній квартирі, яка належить [PERSON], за адресою [ADDRESS], проживають двоє молодих чоловіків, які ведуть асоціальний спосіб життя (чоловіки зловживають спиртними напоями, до них часто приїздить поліція). Підтвердити місце проживання [PERSON] за вище вказаною адресою не представилося можливим. Згідно з повідомленням КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» [PERSON] перебуває в закладі з 27.02.2017. З 03 липня 2017 по 20 грудня 2017 малолітня [PERSON] знаходилася на лікуванні в КЗ «Криворізький дитячий туберкульозний санаторій № 1» ДОР». За час перебування [PERSON] у центрі реабілітації її систематично відвідувала мати, [PERSON], яка звернулася до адміністрації закладу з проханням дати можливість бачитися з дочкою. Відвідуючи дитину, [PERSON] цікавилась умовами перебування у закладі, станом здоров'я доньки. Спілкування матері з малолітньою дитиною проходило спокійно, спостерігалось доброзичливе ставлення один до одного. Дівчинка позитивно сприймала зустрічі з матір'ю. Відповідачка перебуває на обліку з 04.02.2016 в наркологічному кабінеті Покровського району, на комісії з питань захисту прав дитини, відповідачка надала довідку від 24.01.2018 з КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер наркокабінету Тернівського району», згідно з якою вона потребує обстеження тільки в умовах денного стаціонару, тому до 07.02.2018 зобов'язувалася пройти медичне обстеження за направленням лікаря-нарколога, про що надати довідку на комісію та вирішити питання влаштування своєї доньки в дошкільний навчальний заклад за місцем проживання. 07.02.2018 на комісії з питань захисту прав дитини відповідачка, яка поводила себе агресивно, заявила, що вона не пройшла обстеження у лікаря нарколога в умовах денного стаціонару та не зверталася з питання влаштування своєї доньки до дитячого садочку. За рекомендацією та наполяганням служби у справах дітей відповідачка тільки в грудні 2017 року звернулася до Криворізького міськрайонного центру зайнятості та була взята на облік. Таким чином, відповідачка злісно та систематично не виконує встановлені законом обов'язки по догляду за дитиною, а саме: вихованням, навчанням й утриманням малолітньої доньки [PERSON], яка неодноразово перебувала в державних закладах, як дитина, яка залишилася без батьківського піклування, відповідачка не займається, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, не працює, зловживає спиртними напоями, веде бродячий спосіб життя, часто змінює місце свого проживання, що в свою чергу становить загрозу для життя та здоров'я для її малолітньої доньки, тому Виконком просить позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини. Ухвалою суду від 20 лютого 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Клопотання про витребування доказів задоволено. Зобов'язано Покровське відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Криворізький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надати інформацію щодо наявності судимості та притягнення [PERSON], [INFO], до адміністративної чи кримінальної відповідальності. Ухвалою суду від 22 травня 2018 року за клопотанням представника позивача витребувано з Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» наркологічний кабінет Тернівського району інформацію щодо проходження обстеження в умовах денного стаціонару - [PERSON]. В судовому засідання представник позивача [PERSON] на позові наполягала з підстав, викладених в позові. Зазначила, що в жовтні 2018 року комісія знову виходила за місцем проживання [PERSON] Виходом комісії було встановлено, що в однокімнатній квартирі вже обладнано місце для новонародженої дитини, однак на кухні були виявлені пусті пляшки з-під спиртних напоїв, також не виявилось в наявності постільної білизни. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали з підстав, викладених в письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що має квартиру на мікрорайоні Зарічному, однак там проживає її брат, який вживає наркотичні речовини. В однокімнатній квартирі по вул. Незалежності України живе вона, її співмешканець та його брат. В трудовій книжці має лише рік трудового стажу. Зауважила, що на теперішній час брат її співмешканця з ними вже не проживає. В обґрунтування письмових пояснень зазначено, що в матеріалах справи відсутні переконливі докази нехтування [PERSON] своїх батьківських обов'язків. Так, проживання в однокімнатній квартирі її з дитиною та разом із співмешканцем і його братом не є обставиною в розрізі ст. 164 СК України щодо злісного систематичного невиконання встановлених законом обов'язків по догляду за дитиною. За даними КЗ «Криворізький ПНД» ДОР, відповідачка на обліку не перебуває, доказів зловживання нею спиртними напоями матеріали справи не містять. Заходи впливу на відповідачку службою у справах дітей та органами опіки та піклування не застосовувалися. Доказів притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП матеріали справи не містять. На даний час малолітня [PERSON] зареєстрована до електронної черги в КЗ «ДНЗ (ясла-садок) № 116» КМР за заявкою № 4735469 від 15.02.2018 р., що підтверджує й сам позивач. Відповідачка перебуває на обліку в Криворізькому центрі зайнятості, до вагітності вона неофіційно працювала, що було встановлено також рішенням Жовтневого районного суду. Під час лікування доньки відповідачка навідувала її, приділяла їй всю увагу, цікавилася умовами перебування у закладі та станом здоров'я своєї доньки, спілкування їх проходило в атмосфері любові та доброзичливості, дитина була рада їх зустрічам. Крім того, факт бажання [PERSON] виховувати свою дитину та піклуватись про неї свідчить й факт звернення за правовою допомогою та представлення її інтересів професійним адвокатом, що в черговий раз доводить її незгоду з позбавленням батьківських прав. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради Займукова І.А. вимоги підтримала з підстав, викладених в позові. Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чаднова К.Б. вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, вказавши, що відповідачка лише частково виконує рекомендації соціальних служб. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду з урахуванням інтересів малолітньої дитини (а.с. 42, 57). Вислухавши представників сторін та третіх осіб, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких мотивів. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до повідомлення Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 12.12.2017 р., сім'я відповідачки з 20.03.2017 перебуває на обліку в Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як сім'я яка опинились у складних життєвих обставинах. 30.11.2017 р. соціальним педагогом було здійснено відвідування сім'ї [PERSON], в ході чого з'ясовано, що вона проживає в однокімнатній квартирі свого співмешканця [PERSON] [INFO], офіційно не працевлаштована, на життя заробляє фасуванням та обробкою овочів, чищенням горіхів на овочевих базах. Співмешканець теж офіційно не працевлаштований, працює різноробочим. Санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, в помешканні чисто, прибрано, в кімнаті та коридорі зроблено косметичний ремонт, кухню підготовлено до ремонту. В помешканні зроблено генеральне прибирання, достатній запас продуктів харчування. В ході бесіди мати повідомила, що придбала для дитини зимовий одяг, взуття, засоби гігієни, для дитини обладнане місце для сну та відпочинку. Дитина на той час знаходилася на лікуванні, зі слів жінки вона відвідує доньку щонеділі. З [PERSON] було проведено роз'яснювальну бесіду та надано інформаційно-консультативну допомогу щодо працевлаштування та рекомендовано звернутися до міського центру зайнятості (а.с.18 - копія повідомлення). Зазначене підтверджується актом обстеження умов проживання від 05.01.2018 р., відповідно до якого у кімнаті проживають [PERSON] зі співмешканцем, на кухні проживає брат співмешканця. Санітарно-гігієнічні умови задовільні, є окреме ліжко, стіл, іграшки, дитяча література в невеликій кількості, необхідні меблі, тощо. Зі слів [PERSON] (співмешканець [PERSON].), він не проти проживання малолітньої [PERSON] з ними (а.с. 19 - копія акту). За даними акту від 09.01.2018 р., майстром дільниці ТОВ «Житлосервіс-КР», на момент складення акту в квартирі [ADDRESS] проживають два молодих чоловіка, які ведуть нездоровий спосіб життя (п'ють, часто буває поліція). Місце проживання [PERSON] за вказаною адресою встановити не вдалося (а.с. 20 - копія акту). Підтвердження факту проживання в квартирі двох братів та відвідування їх незнайомою дівчиною підтверджується також копією повідомлення Довгинцівського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 14.12.2017 р., відповідно до якого конфліктів з сусідами у братів не має, на момент відвідування двері квартири ніхто не відчинив (а.с.21). За інформацією управління праці та соціального захисту населення від 01.12.2017 р. № 13/15-109, відповідачка пільги та державні соціальні допомоги на дитину не одержує (а.с. 21 - копія повідомлення). За повідомленням Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради, з 27 лютого 2017 року в їх закладі перебуває малолітня [PERSON] за направленням від 24.02.2017 р. служби у справах дітей виконавчого комітету Криворізької міської ради у зв'язку з тим, що дитина опинилась у складних життєвих обставинах. З 03 липня 2017 року по 20 рудня 2017 року дитина знаходилась на лікуванні в КЗ «Криворізький дитячий туберкульозний санаторій № 1» ДОР». За час перебування [PERSON] у центрі реабілітації її систематично відвідувала мати, [PERSON], яка звернулась до адміністрації закладу з проханням дати можливість бачитися з дочкою. Відвідуючи дитину, [PERSON] цікавилася умовами перебування у закладі, станом здоров'я доньки. Спілкування матері з малолітньою дитиною проходило спокійно, спостерігалось доброзичливе ставлення один до одного. дівчинка позитивно сприймала зустрічі з матір'ю (а.с. 23). Згідно письмових пояснень [PERSON] від 24.01.2018 р., остання зобов'язувалась в строк до 07.02.2018 р. надати довідку щодо медичного обстеження за направленням лікаря-нарколога та влаштувати дитину у дитячий заклад (а.с. 25). В обґрунтування заперечень проти позову відповідачем надано підтверджуючі документами факти належного виконання нею, на її думку, батьківських обов'язків. Так, згідно довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «№ 116» Криворізької міської ради, від 04.07.2018 р. № 197, [PERSON], [INFO] зареєстрована до електронної черги в дитячий садок на підставі заявки №4735469 від 15.02.2018 р. (а.с. 77). За відомостями Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 15.08.2018 р., [PERSON] під наглядом лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 78). Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія довідки КЗ «Криворізький ПНД» ДОР» Тернівський наркокабінет від 24.01.2018 р. щодо перебування [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та періодичне лікування, в тому числі й стаціонарне та рекомендація щодо потреби в обстеженні лише в умовах денного стаціонару, яку сама [PERSON] і надала до Виконкому Довгинцівської районної в м.Кривий Ріг ради (а.с.24). Даних щодо проходження нею зазначеного обстеження, суду не надано. За даними акту від 19.07.2018 р., складеного мешканцями квартир [ADDRESS] проживають без реєстрації [PERSON] та [PERSON], однак, вважаючи на те, що акт датований липнем 2018 року, неможливо однозначно стверджувати про те, що на момент ухвалення рішення, дана особа не проживає за зазначеною адресою (а.с. 76). До того ж на запит суду Криворізьким міськрайонним центром зайнятості 08.05.2018 р. за вих. № 01-11/1750 повідомлено, що [PERSON] перебувала на обліку як безробітна з 12.12.2017 р. по 28.01.2018 р. без виплат допомоги по безробіттю, знята з реєстрації у зв'язку з відмовою особи від послуг служби зайнятості. Протягом періоду перебування на обліку [PERSON] надавались послуги із сприяння працевлаштуванню, були видані 8 направлень для працевлаштування на вакантні посади «продавець продовольчих товарів», «підсобний робітник». Станом на 07.05.2018 р. [PERSON] до Криворізького міськрайонного центру зайнятості не зверталась (а.с. 56). Вказане свідчить про відсутність бажання [PERSON] офіційно працевлаштуватись та отримувати стабільний дохід задля забезпечення потреб малолітньої дитини, оскільки суду не надано доказів її працевлаштування та отримання доходу, в тому числі неофіційного. До того ж, не вирішивши питання щодо повернення малолітньої дитини [PERSON], при відсутності належного місця проживання та засобів для існування, [PERSON] народила ще одну дитину не перебуваючи в офіційному шлюбі та фактично не маючи будь-яких гарантій щодо її подальшого життя разом вже із іншою дитиною. Все це явно свідчить про низький рівень соціального розвитку відповідачки, відсутність планів на майбутнє та бажання досягти хоч якогось сталого життя та можливості надати дитині [PERSON] належного матеріального утримання та духовного розвитку. Згідно витягу з інтегрованої інформаційно-пошукової системи ОВС регіонального рівня щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, остання 20.02.2017 р. та 01.08.2016 р. була притягнута до відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП , 14.07.2016 р. за ч.1 ст. 178 КУпАП, 23.01.2008 р. за ст. 197 КУпАП (а.с. 36, 39-41). До кримінальної відповідальності [PERSON] не притягувалась (а.с. 37, 38). Зазначене спростовує доводи представника відповідача про відсутність доказів щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Відповідно до частини п'ятої, шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 15.02.2018 р. № 8/22-298, виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 7-10). Суд погоджується з викладеними у вказаному висновку доводами, оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачки [PERSON] від належного виховання своєї дитини, тому враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідачка не займається вихованням доньки, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створює умов для отримання нею дошкільної освіти, [PERSON] неодноразово перебувала в державних закладах, як дитина, яка залишилася без батьківського піклування, відповідачка не працює, часто змінює місце свого проживання, що в свою чергу становить загрозу для життя та здоров'я для її малолітньої доньки, тому суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав. Слід зауважити, що перебування малолітньої дитини в одному приміщенні, а саме однокімнатній квартирі, з двома дорослими чужими чоловіками ставить під сумнів безпеку дитини, а відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В дитячий садок дитина була зареєстрована лише після наданого відповідачці комісією часу для влаштування дитини і то по за межами встановленого строку для отримання можливості повернути дитину, на даний час дитина залишається неорганізованою. З 21.10.2016 року [PERSON] перебуває на обліку соціальних службах, була попереджена про необхідність змінити ставлення до виховання та утримання (проживання) дитини, про що свідчить також подання 25.04.2017 р. Виконкомом Покровської районної в місті ради позову до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та винесене рішення по справі, що повинно було змусити відповідачку змінити життєвий уклад як свій, так і своєї дитини, чого нею, на думку суду, зроблено не було. Згідно частин 2,3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином виходячи з обов'язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред'явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачки [PERSON] відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved