Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Відповідно до\~ст.68 Конституції України\~передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Як вбачається із\~ст.1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»\~(із змінами і доповненнями), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Ст. 4 вказаного вище Закону передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього\~Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема,\~декларація про доходи\~та майно осіб, які входять до складу сім`ї. Місцеві державні адміністрації для мети цього\~Закону\~мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження. Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250\~передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] у періоди: 03.09.2013 року, 03.03.2014 року, 01.09.2014 року, 04.03.2015 року, 11.02.2016 року, 04.08.2016 року, 09.02.2017 року, 08.08.2017 року, 02.02.2018 року зверталася до УПіСЗН із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В розділі ІІІ декларації прро доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо» [PERSON] зазначала, що у власності її сім`ї є лише нерухоме майно, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,5 кв.м. Про інші житлові об`єкти в декларації [PERSON] вказано не було. Відповідно до вказаних заяв, УПіСЗН було прийнято рішення про призначення [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Згідно акту проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої [PERSON] для призначення державної соціального допомоги, складеного державним соціальним інспектором 19.09.2018 року, встановлено, що у власності заявника є квартира загальною площею 37,7 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з пунктом 12 вказаного вище Порядку, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше, ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Як вбачається із абзацу 4 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»\~державна соціальна допомога не призначається у випадку, зокрема, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Згідно з ч. 2 вказаного вище Закону, за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо у складі сім`ї є особа з інвалідністю. Відповідно до ч. 4\~ст. 7 Закону\~вказаного вище Закону, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Згідно п.28 Порядку № 250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, заявник зобов`язаний повернути суму надміру виплачених коштів добровільно на рахунок управління для подальшого повернення до Державного бюджету. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. \~З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацом 4 ч.1\~ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», можливе за наявності таких обов`язкових умов: у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю; відсутність обставин, передбачених ч. 2\~ст. 7 цього Закону; необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону; наявність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Відповідно до частини першої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі\~статтею 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Рішенням управління від 20.09.2018 року на підставі п. 28 Порядку № 250 сім`я відповідача позбавлена права на призначення держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на шість місяців, починаючі з 01.09.2018 року. Рішенням управління від 21.09.2018 на підставі п.28 Порядку № 250 розрахована сума надміру виплачених коштів за вказаний період, яка склала 137545,75 грн. З матеріалів справи вбачається, що в поданих відповідачем [PERSON] заявах про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не зазначено про наявність у її власності квартири загальною площею 37,7 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй з 01.09.2009 року. Дані відомості підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на день перевірки, а саме 19.09.2018 року. Отже на момент звернення до відповідача з відповідними заявами, остання умисно не вкзаала про наявність у її власності іншого житла. Посилання відповідача на відчудження даної квартири в липні 2015 року, спростовується наявністю ресєтрації права власності на вказане майно, що зареєстровано на її ім`я станом на вересень 2018 року (витяг з Державного реєстру речових прв на нерухоме майно). Крім того, відповідач почала звертатися до відповідача за призначенням соціальної допомоги ще в березні 2013 року. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено державну реєстрацію майна, у тому числі будинків і квартир. Крім того, відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики продаж квартири чи будинку не входить в перелік критеріїв, які позбавляють права на отримання субсидії. Але, дохід від продажу квартири має бути задекларований у наступному році, адже він буде враховуватися при розрахунку розміру субсидії на наступний період. Таких даних відповідачем у деклараціях, поданих 11.02.2016 року, 04.08.2016 року вказано теж не було. Відтак, судом при розгляді справи встановлена недобросовісність зі сторони відповідача щодо зазначенні достовірної інформації про власність. Виходячи із вищезазначеного, сім`я відповідача за період з 01.03.2013 по 31.07.2018 не мала права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на загальних підставах. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦПК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до акту проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги від 19.09.2018 року, саме в цей час було встановлено надання відповідачем недостовірних даних при зверненні за призначенням вказаного виду допомоги. Отже саме з цього часу почала свій перебіг позовна давність. Враховуючі, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 16.01.2020 року, строк позовної давності останнім не порушувався. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по переплаті державних коштів за період з 01.03.2013 року по 31.07.2018 року в розмірі 137545,75 грн. Згідно\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved