Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхню відсутність. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія ощадної книжки на ім'я [PERSON]; копія витягу про державну реєстрацію права на нерухомість за [PERSON]; копія свідоцтва серії ОД-ХХ № 02972 від 20.12.2003р. про право власності на майновий пай члена КСП «Анадол» с. Долинське Ренійського району, оформленого на ім'я [PERSON]; копія державного акту серії ЯЖ № 719107 від 02.10.2009р. про право власності на земельну ділянку; копія довідки Долинської сільради від 02.12.2013р. про склад сім'ї [PERSON] на день його смерті; копія свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON]; копія домової книги; копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON]; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.11.2011р. - житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS]; довідка Долинської сільради від 22.04.2013р. про склад сім'ї [PERSON]; копія технічного паспорту на житловий будинок; копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO]р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2014р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є сином нині померлого [PERSON], відповідачки [PERSON] та [PERSON] - доньками, відповідачка [PERSON] - вдовою померлого. За життя [PERSON] належало наступне майно: - на підставі свідоцтва про право власності на нерухомість від 02.11.2011р. - житловий будинок із господарчо-побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] Одеської області; - на підставі державного акту серії ЯЖ №719107 від 02.10.2009р. про право власності на земельну ділянку - земельна ділянка розміром 2,30 га, розташована на масиві [ADDRESS] виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - на підставі свідоцтва серії ОД-ХХ № 02972 від 20.12.2003р. про право власності на майновий пай члена КСП - майновий пай у КСП «Анадол» с. Долинське Ренійського району; - на підставі ощадної книжки - грошовий вклад за рахунком № [NUMBER] та компенсаційним рахунком № [NUMBER] у ТВБВ № 10015/0373 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк». На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] р. - помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач (як спадкоємець за законом) звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів (відсутності витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки) на вищевказану земельну ділянку, оригіналів документів - на інше майно, про що 06.02.2014р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельну ділянку, нерухомість, майновий пай та грошовий внесок, як на об'єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. На день смерті [PERSON] разом із ним мешкала тільки відповідачка у справі - [PERSON] Позивач є спадкоємцем першої черги на майно батька за законом, своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Жоден з відповідачів за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, не заперечує, щоб право на спадкове майно позивач оформив на себе. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст.ст. 1226, 1228 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Він у передбачений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається таким, що її прийняв. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя [PERSON] не було отримано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, не отримані інші правовстановлюючі документи, у зв'язку із чим в даний час позивач вимушений звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved