Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Відповідно до укладеного договору №HMV0AN02001857 від 11.04.2007 року відповідач отримав від позивача споживчий кредит у розмірі 39009,90 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,92 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом, з кінцевим терміном повернення 11.04.2014 року. Згідно заяви, умов надання споживчого кредиту, відповідач повинен був погашати заборгованність по кредиту щомісячно з 11 по 16 число у сумі 823,15 грн. Відповідач вимог договору не виконує, не сплачує кредит та відсотки по ньому, внаслідок чого станом на 26.08.2015 року має заборгованність в загальній сумі 137319,90 грн., а з врахуванням заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2012 року, яким з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 58110,97 грн. боргу за кредитним договором станом на 15.10.2012 року, тому цю суму позивач просить відняти від загальної суми заборгованності, різниця становить 79208,93 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про підтримання позову, слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.63). Відповідач у судове засідання не з'явився вдруге, повідомлявся у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.66,67), від отримання позовної заяви відмовився, тому згідно ч.8 ст.76 ЦПК України вважається повідомленим, в зв'язку з чим є підстави для заочного розгляду справи, а враховуючи заяву представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так відповідач згідно укладеного договору №HMV0AN02001857 від 11.04.2007 року (а.с.8-9), отримав від позивача кредит в сумі 39009,90 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,92 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом, з кінцевим терміном повернення 11.04.2014 року, однак систематично порушував свої договірні зобов'язання, чим порушив умови договору, внаслідок чого станом на 26.08.2015 року, з врахуванням заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2012 року, яким з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 58110,97 грн. боргу за кредитним договором станом на 15.10.2012 року, існує заборгованність в загальній сумі 79208,93 грн., яка складається з наступного: 184,70 грн. - заборгованність за кредитом, 6801,25 грн. - заборгованність по процентам за користування кредитом, 2789,15 грн. - заборгованність по комісії, 69433,83 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується доданим розрахунком боргу (а.с.5-7). Верховний Суд України 23.09.2015 року у справі №6-1206цс15 висловив правову позицію, згідно якої виходячи з системного аналізу ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором; боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання; договір є обов'язковим для виконання сторонами; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved