Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

В грудні 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила суд: - позбавити відповідача батьківських прав, щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, як дружини в розмірі 2500,0 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку; - стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано з рішенням суду. В шлюбі у сторін [INFO] народився син: [PERSON] , виховання та утриманням якого з часу його народження фактично здійснює позивачка, з якою дитина проживає. Відповідач, як батько дитини, участі у вихованні та розвитку дитини не приймає. Оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, щодо виховання, утримання сина [PERSON] , [INFO] , позивачка вимушена була звернутися до суду про позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 26 березня 2018р. відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2018р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Відповідачем відзив на позов не подавався. За клопотанням сторони позивача, судом до участі у справі, в якості третьої особи було притягнуто Службу у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації В судовому засіданні позивачка, її представник, та представник третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подав. Третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. До початку судового засідання третьою особою було подано заяву про розгляд справи у відсутність свого представника та приєднання до матеріалів справи висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, представника третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що з 07 листопада 2014р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2016р. по цивільній справі № 755/9544/16-ц. В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Судом встановлено, що спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, при цьому відповідач самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов`язками: не виявляє турботи щодо дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров`ям та вихованням. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що утриманням, вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивачка. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017р. по цивільній справі № 761/24477/17, з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500,0 грн. щомісячно. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20 березня 2019р. за № 103/2555/41/3 було встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов`язками: не виявляє турботи щодо дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров`ям та вихованням. У зв`язку з даними обставинами, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . З урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . За змістом ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частинами 2 - 4, 6 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом достовірно встановлено, що відповідач не надає систематично матеріальної допомоги на утримання дружини. З матеріалів справи не вбачається, що з відповідача здійснюються інші стягнення за виконавчими документами, крім стягнення аліментів на утримання спільної дитини сторін. Оцінюючи належність. допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи матеріальний стан сторін, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 2500,0 грн. щомісячно починаючи з 01 грудня 2017р. та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн. та на користь - 640,0 грн. Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2700,0 грн., понесення яких підтверджено належними та допустимими доказами (а.с. 13-15). Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved