Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулася з вказаним позовом до відповідача і просила стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначала, що з 18 червня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проживали однією сім'єю до червня 2013 року. У травні 2010 року вони всиновили дитину [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, матеріальну допомогу не надає з червня 2013 року, не бере участі у вихованні дитини, яка відвідує дитячий садок, часто хворіє. Відповідач працює на шахті, отримує заробітну плату, інших утриманців, окрім сина, не має. Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 24 лютого 2014 року позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Розподілені судові витрати. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить змінити рішення суду в частині стягнутого розміру аліментів та стягнути з нього аліменти в розмірі ? частки його доходу. Апелянт посилається на те, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження додаткових витрат на дитину у зв'язку зі станом здоров'я та необхідності сплати аліментів у розмірі 1/3 частки його доходів. Вважає, що мотивами позивачки в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки його доходів є не потреби дитини, а забезпечення потреб самої позивачки, яка не працює, та її співмешканця. В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти доводів апеляційної скарги і просили залишити рішення суду без змін. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів: 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 18 червня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO]. Ухвалою Гірницького районного суду м. Макіївки від 30 жовтня 2013 року відкрито провадження у справі № 267/7020/13-ц про розірвання шлюбу між подружжям [PERSON]. Задовольняючи в повному обсязі вимоги позивачки та стягуючи з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, а дитина потребує такого утримання, оскільки є хворобливою, що зумовлює додаткові витрати на лікування, а також потребує розвитку здібностей. Проте з таким висновком суду погодитись повністю не можна, оскільки він зроблений без урахування встановлених у справі обставин та наданих доказів, суд не навів переконливих мотивів стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки доходу відповідача. Дійсно, з наданих позивачкою з виписки з історії хвороби [PERSON], у дитини підвищена нервово-рефлекторна збудженість. У 2010 році встановлені діагнози: затримання мовного розвитку, анемія, затримка фізичного розвитку. У 2013 році надглядався з приводу вираженої туберкульозної проби, з 24 квітня 2013 року знятий з обліку. Простудними захворюваннями хворіє 2-3 рази на рік. 05 грудня 2013 року переніс стриптодерміт, у 2008 році переніс вітряну віспу. Перебуває на обліку у логопеда з діагнозом «дислалія» (порушення нормованого проголошення та вживання звуків у речи, не пов'язане з органічним враженням ЦНС або органів слуху). Відповідно до психолого-педагогїчної характеристики Комунального дошкільного навчального закладу № 186 «Калінка» [PERSON] має середній рівень розвитку: пам'ять відповідає даному віку, логічне мислення в нормі, мова, переважно монологічна, з порушенням звуковимову. Хлопчику рекомендується консультація логопеда. Відповідно до довідки ДЮСШ № 1 від 07 лютого 2014 року [PERSON] займається в Макіївській дитячо-юнацькій спортивній школі № 1 в абонементній групі на відділенні спортивна гімнастика. З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює на відокремленому підрозділі «Орден Красного знамені шахтоуправління ім. В.І. Леніна» Державного підприємства «Макіїввугілля» та його середня заробітна плата за період з травня по жовтень 2013 року становить 4 305,25 грн. Сума прожиткового мінімуму на 2014 рік встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня 1373 гривні; для працездатних осіб становить - 1 218 гривень, з 1 липня - 1 250 гривень, з 1 жовтня - 1 301 гривня. З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача повинен становити ? частку його заробітної плати (доходу), що з урахуванням розміру його середньої заробітної плати буде становити 1 076 грн. При цьому апеляційний суд враховує, що цей розмір менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але відповідно до положень ст. 180 СК України мати також повинна нести витрати по утриманню дитини. Крім того, апеляційний суд також враховує, що хоча відповідач інших утриманців не має, але він працює на підприємстві вугільної промисловості в шкідливих та небезпечних умовах, що потребує здійснення ним витрат на своє утримання, в тому числі харчування, лікування, оплату комунальних послуг. Посилання суду першої інстанції при визначенні розміру аліментів на те, що утримання дитини потребує додаткових витрат на лікування та розвитку її здібностей, апеляційний суд визнає необгрунтованими. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачка не надала суду переконливих доказів понесених нею додаткових витрат на дитину у зв'язку з її хворобою та розвитком здібностей, позов про стягнення додаткових витрат на дитину з підстав ст. 185 СК України не заявляла, хоча не позбавлена можливості це зробити в разі надання доказів про понесені нею витрати. З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду від 24 лютого 2014 року в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає зміні і з відповідача на користь позивачки належить стягнути на утримання дитини щомісячно аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 жовтня 2013 року, з моменту звернення з позовом до суду відповідно до вимог ст. 191 СК України і до досягнення дитиною повноліття. В частині розподілу судових витрат рішення суду не оскаржувалось.

Outcome: approved