Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

в жовтні 2018 року представник позивача Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів Голосіївського району м. Києва «Голосієвський» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по платежам в сумі 9259,80 грн., інфляційні нарахування в розмірі 7156,54 грн., 3 % річних в сумі 1553,59 грн., а всього суму заборгованості в розмірі 17969,93 грн. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є власником гаражного боксу [ADDRESS] та отримує послуги по утриманню гаражного боксу в належному стані, які надаються позивачем. У відповідності до ст.ст. 322, 526 ЦК України та п. 2.8.5. Статуту КБЕІГ «Голосієвський», відповідач повинен своєчасно сплачувати внески в розмірі і в терміни встановлені Правлінням та Загальними зборами Кооперативу. Проте, відповідач своїх обов'язків перед позивачем належним чином не виконує, внески не сплачує, та станом на 01.10.2018 року має заборгованість у розмірі 17969,93 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також судовий збір в сумі 1762 грн., сплачений при подачі позову та витрати на отримання правової допомоги в сумі 1500 грн. Ухвалою судді від 01.11.2018 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в позові просив вимоги задовольнити. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив. З клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін, або в порядку загального позовного провадження до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. Статтею 2 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що кооператив, - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про кооперацію», метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Як вбачається зі Статуту Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів Голосіївського району м. Києва «Голосієвський» ціллю створення кооперативу є, зокрема, будівництво та експлуатація індивідуальних гаражних боксів для зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян. Відповідно до п. 1.13 Статуту, Кооператив здійснює експлуатацію гаражів на підставі кооперативної власності на основі самоокупності. Крім того, статтею 12 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов'язки його членів. Згідно Статуту, член кооперативу зобов'язаний, зокрема сплачувати вступні, членські і цільові внески у розмірі і в терміни, встановлені правлінням та загальними зборами кооперативу, відшкодовувати збитки завдані кооперативу. Загальні збори встановлюють на підставі затвердженого кошторису розміри членських вступних та цільових внесків і строки їх внесення. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач [PERSON] є власником гаражного боксу [ADDRESS] Однак, будь-яких доказів на підтвердження вказаним твердженням матеріали справи не містяться, як і не містять посилань на докази того, що відповідач є членом кооперативу. Також, матеріали справи не містять посилань на докази затвердження загальними зборами позивача розмірів щомісячних членських внесків на утримання та експлуатацію споруд та іншого майна кооперативу, відповідно до яких позивачем було нараховано заборгованість за період з 2002 року. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачу, та отримання останнім, - вимоги про належне виконання зобов»язань та сплати заборгованості. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача не доведено достатніми доказами те, що відповідач є власником майна, а відтак має зобов»язання перед позивачем, та те, що у відповідача наявна заборгованість по сплаті внесків, розмір яких встановлено повноважним органом позивача, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, в зв»язку з чим в їх задоволенні слід відмовити. Зважаючи на вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судовий збір та витрати на отримання правової допомоги залишити за позивачем по фактично понесеним. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed