Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав , справу розглянути за його відсутності , про що надав до суду письмову заяву , а.с. 21 заява . Позивачка [PERSON]. звернулась в суд з позовом до відповідача вказуючи , що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 25 жовтня 2013 року , і відповідач проживає окремо , спільне господарство не ведуть . Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та на її утриманні , а добровільно утримання відповідач на сина не надає , а тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом . Просить суд стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з його всіх видів заробітку /доходу/ , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , на її користь . Позивач свої позовні вимоги підтримує , справу просить суд розглянути в її відсутність , заява а.с. 22 заява . Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено , що сторони в шлюбі з 25.10.2013 року , і згідно копії свідоцтва про народження мають від шлюбу дітей сина [PERSON] , [INFO] , і відповідач є його батьком а.с. 7 копії свідоцтва про народження дитини . Син проживає з мамою позивачем по справі і знаходиться на її утриманні . Відповідач же добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає , про що вказує в позові позивачка , а відповідач в заяві це не спростовує , чим порушує права дитини. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України , способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . Як вбачається з матеріалів справи , сторони такої домовленості між собою не досягли , а тому позивачка звернулася до суду. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття . Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року , яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року , держава визнає право кожної дитини на рівень життя , необхідний для її фізичного , розумового , духовного , морального і соціального розвитку . Батьки , або інші особи , які виховують дитину , несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини . За змістом ст. 180 СК України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ч.3 ст. 181 СК України). Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів які передбачені ст. 182 СК України , так доказів що дитина хворіє не зазначено , проживає з мамою , яка не працює і одержує допомогу , стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача задовільний , він в даний час не працює і на утриманні нікого не має , і суд вважає обґрунтованими вимоги позивача , а відповідач в змозі платити аліменти на утримання своїх дітей сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини , з усіх видів його заробітку /доходів/ , що суд визначає відповідно ст. 183 СК України , та п.17 абзац 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 . Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову , тобто 25.12.2015 року а.с. 1-3 . Тому позов слід задовольнити у розмірі 1/4 частини. Також стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп. .

Outcome: approved