Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

В вересні 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з цим позовом до Приватної агрофірми „Гарант (надалі ПАФ „Гарант), посилаючись на порушення своїх прав цим відповідачем. Під час розгляду справи по суті представник позивачів адвокат [PERSON], що діє на підставі відповідних угод і повноважень/ а.с. 34, 35 37/, заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що 01 серпня 2005 року позивачі уклали з відповідачем договори оренди належних їм на праві приватної власності земельних ділянок. Строк дії цих договорів становив 10 років, а відтак сплинув 01 серпня 2015 року. Між тим, відповідач цю обставину не визнає та в супереч умовам договорів не повертає ці земельні ділянки позивачам, після припинення їх договорів, чим порушуються їхні права. При цьому представник позивачів наполягав на відшкодуванні їм судових витрат по оплаті позову судовим збором. Представник відповідача від ПАФ „Гарант [PERSON], яка діє відповідно до довіреності / а.с. 59 /, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не визнала, просила відмовити у їх задоволенні повністю, пояснивши, що строк дії відповідних договорів оренди землі між позивачами та відповідачем слід обраховувати з дати їх державної реєстрації відповідно до положень ст. ст. 18, 20 Закону України „Про оренду землі, яка мала місце 29 червня 2006 року. Відтак дія цих договорів припиняється лише з 29 червня 2016 року. З цих підстав заявлені позовні вимоги вважала безпідставними. Заслухавши пояснення сторони позивача і відповідача, дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами на засадах змагальності та диспозитивності, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, 01 серпня 2005 року між орендодавцями позивачами [PERSON], [PERSON] і [PERSON] та орендарем ПАФ „Гарант укладено Договори оренди земельних ділянок, належних їм на праві приватної власності, зі строком дії таких Договорів 10 років (п. 8 Договорів) / а.с. 22 30 /. Відповідно до пункту 37 цих Договорів їх дія припиняється у разі закінчення строку, на який їх було укладено. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином аналіз вказаної норми права дає підстави зробити висновок про те, що сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Отже в момент державної реєстрації набирає юридичної сили договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладення договору. З урахуванням викладеного, заявлені позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, бо Договори оренди землі припинили свою дію після закінчення 10річного строку, який розпочинається з моменту їх укладення, а не з моменту їх державної реєстрації. Ці висновки суду узгоджуються з правовими позиціями, викладеними в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року у конкретній справі та у постанові Верховного Суду України від 16 лютого 2014 року у справі № 6 162цс13 / а.с. 61 70 /. Як слідує зі змісту пункту 21 Договорів, укладених між сторонами по справі, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання про те, що і ця частина заявлених позовних вимог підлягає до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи, які документально підтверджені/ а.с. 1 9 /, на відшкодуванні яких наполягав представник позивачів, підлягають відшкодуванню позивачам з відповідача на підставі положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved