Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що 02.10.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і як наслідок - до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Більше двох місяців вони з відповідачем не проживають разом, між ними припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини. Відповідач з червня 2018 року повністю припинив надання матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, які постійно потребують нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на навчання. Усе це потребує значних коштів, а враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат, їй самій важко в повній мірі забезпечити потреби дітей. Відповідач, матеріально своїм дітям не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, не цікавиться їх життям. Т ому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей:\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO]в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач не надає регулярно та в достатньому розмірі матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2000 грн., оскільки він винаймає житло, має нестабільний заробіток. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-БВ №082175 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.10.2010року, від якого мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується, свідоцтвами про народження серії І-БВ №194637, серії І-БВ №251934. Діти проживають разом із матірю за адресою: м.Хмельницький, вул.Митрополита Шептицького (Раскової), 80, що підтверджується договором оренди будинку від 01.08.2018 року. Орендна плата за користування майном складає 3000грн. на місяць. Відповідач регулярно та в достатньому розмірі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач також винаймає житло, згідно договору оренди від 07.09.2018 року, а саме квартиру [ADDRESS], з оплатою в розмірі 4000грн. на місяць. Статтею ст.51 Конституції України\~гарантовано, а ст.\~180\~СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в судовому засіданні не доведено і не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач на даний час має достатній заробіток (дохід) та взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач позовні вимоги визнав частково, є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, а також вік дітей та виходячи з встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів, потреб дітей і їх належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], 04.08.2015року народження в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2018 року і до повноліття дітей. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.180-182 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: partial