Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

В вересні 2018 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що вона є власником житлового будинку № 36 по вул.Смоленнській в м.Запоріжжі. Відповідач [PERSON]була зареєстрована у вказаному будинку як член сім*ї власника( дочка позивачки). Посилаючись на те,що відповідач фактично з 2000 р. у будинку не мешкає,особисті речі відповідача в будинку і відсутні,участі в оплаті за житло відповідач не приймає,з 2016 р.відповідач виїхала за межі України на заробітки,реєстрація її проживання порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,позбавляє можливості оформити субсидію,однак відповідач не бажає особисто прибути в Україну задля зняття з реєстраційного обліку,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідача такою,що втратила право користування вказаною вище квартирою. В судовому засіданні позивач [PERSON]наполягала на задоволенні позову та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача адвокат [PERSON]підтримав позовні вимоги довірителя з наведених вище підстав.Пояснив,що позивач є власником в цілому житлового будинку № 36 по вул.Смоленській в м.Запоріжжі,де була зареєстрована член її сім*ї-відповідач [PERSON],котра фактично у будинку не мешкала з 2000 р.,а у 2016 р.виїхала за кордон до Польщі,де,наразі,мешкає,повертатися з-за кордону для вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку відповідач не збирається.На теперішній час вартість комунальних послуг завелика для утримання будинку з урахуванням реєстрації відповідача,через що позивач вирішила оформити субсидію,чому створює перешкоди реєстрація відповідача. Третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради надав письмову заяву про розгляд справи без участі його представника. Відповідач в судове засідання не з*явився без повідомлення причин,викликався за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,про зміну адреси проживання суд не повідомляв,відзив на позов не подав. Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про дату,час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача та представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши учасників справи та свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право власності за законом,посвідченого нотаріально Пятою Державною Запорізькою нотаріальною конторою 22.07.1981 р.р№1-3700,зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 12.11.1981 р.за р№21930 ,[PERSON]на праві власності належить ? частина житлового будинку по вул.Смоленській в м.Запоріжжі. На підставі договору дарування ,посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвою І.О.19.03.2000 р.за р№ 250 ,[PERSON]В.є власником ? частин житлового будинку № 36 по вул.Смоленській в м.Запоріжжі. Відтак,позивач набув право власності на спірний будинок в цілому у встановлений законом спосіб,з правочину,та підтвердила ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані. В зазначеному будинку 29.05.2001 р.була зареєстрована відповідач [PERSON],що підтверджено інформацією на запит суду Департаменту реєстраційних послуг ЗМР,реєстрація відповідача була проведена як члена сім*ї власника. Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Таким чином,за відповідачем як членом сім*ї позивачки зберігається право на користування жилим приміщенням у спірній квартирі нарівні з її власниками ,оскільки доказів про наявність іншої угоди між сторонами про порядок користування квартирою суду не надано. Ст.47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Ст.9 ЖК України передбачає,що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення,або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку,передбачених законом. Як передбачено ст.405 ч.2 ЦК України,член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік,якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]показала,що з 1956 р.є сусідкою позивача та мешкає неподалік,всі ці роки вони у дружніх відносинах.Свідок знає доньку позивача [PERSON],котра з 2000 р.у будинку матері не проживає,кілька разів виходила заміж,залишила на виховання матері власну доньку та поїхала до Польщі на заробітки,востаннє свідок бачила [PERSON]восени 2016 р. З наведеного суд встановив,що відповідач [PERSON],хоча і зареєстрована у [INFO],проте своє право на користування цим житлом щонайменше з 2016 р. не реалізовує,цього житла не потребує,участі у його утриманні не брала,перешкод для проживання позивач їй не створювала,сімейні зв*язки між відповідачем та іншими членами сім*ї позивача на теперішній час не є міцними,оскільки відповідач мешкає в іншій країні,не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку,оскільки це потребує певного часу і фінансових витрат,у чому відповідач не зацікавлена. За обставинами справи суд встановив,що відповідач відсутній у спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки без поважних причин,тому наявні передбачені законом підстави для визнання його таким,що втратив право на користування ним. Таким чином,суд дійшов до висновку,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування власністю позивача відповідачем на час розгляду справи відсутні,її реєстрація створює перешкоди власнику для користування та розпорядження своїм майном,ускладнює його утримання, ці перешкоди необхідно усунути,визнавши відповідача таким,що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати по оплаті судового збору згідно квитанції у розмірі 704 гр.80 коп.

Outcome: approved