Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , а [INFO] - народився син [PERSON] . Хоча шлюб між ними не розірвано, але спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть. Малолітні діти залишились разом з позивачем, повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дітей не приймає, матеріально їх не забезпечує. Відповідач є працездатною особою, на утриманні інших дітей не має, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 листопада 2007 року виконкомом Артемівської міської ради міста Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 18 (а.с. 6). [INFO] під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . Відповідно до свідоцтв про народження, батьком дітей є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 8-9). Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі спільно не проживають, відповідач по справі участі в вихованні дітей не приймає, матеріально не забезпечує. Малолітні діти проживають разом з матір`ю, позивачем по справі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, батьків, дітей. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, відповідач повністю визнав заявлені вимоги, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько може надавати дітям, які знаходиться на утриманні матері матеріальну допомогу (аліменти) в розмірі 1/3 частини, як вимагає позивач. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 182 - 183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може складати 1/3 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved