Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором б/н від 08 квітня 2008 року в розмірі 19388 грн. 47 коп., а також судові витрати по справі в розмірі 229 грн. 40 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 08 квітня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 10 грудня 2013 року має заборгованість у розмірі 19388 грн. 47 коп. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.23), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 08 квітня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцем терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника (а.с.8) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-13). Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом терміну жодна із сторін не інформує іншу сторону при припинення дії Договору, він автоматично продовжується на такий же термін. У відповідності до умов договору б/н від 08 квітня 2008 року відповідач зобов'язався повернути кредит та плату за його користування не пізніше закінчення строку дії Картки, однак [PERSON] в добровільному порядку кредитні кошти не повернула, чим порушила прийняті на себе договірні зобов'язання. Станом на 31 жовтня 2013 року розмір заборгованості позичальника по поверненню кредитних коштів за договором про надання кредиту від 08 квітня 2008 року становить 19388 грн. 47 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4689 грн. 40 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12049 грн. 62 коп., комісія та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 1250 грн., з штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., з штрафу (процентна складова) у розмірі 899 грн. 45 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved