Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

В грудні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 10 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позивачка зазначає, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з червня 2014 року та мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Наразі шлюбні відносини фактично припинено, в суді розглядається інший позов [PERSON] про розірвання шлюбу. Дитина проживає разом із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з позивачкою не спілкуються, участі у вихованні дитини відповідач не бере, коштів на утримання дитини не надає. При цьому, відповідач є працездатним. Наскільки відомо позивачці, відповідач офіційно працевлаштований в ЦВ МарфінБанк, має дохід приблизно 20000 грн. на місяць. Інших дітей відповідач не має, не має на утриманні інших осіб. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати свою дитину, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Оскільки, коштів на утримання її та дитини не вистачає, то позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач 10.02.2020 року надав суду відзивів на позовну заяву, в якій не погодився з позовними вимогами, у зв`язку з їх необґрунтованістю, зазначає, що саме позивачкою чиняться перешкоди в його участі у вихованні та утриманні спільної дитини, зазначає, що у нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки, які мають хронічні хвороби, також зазначає, що з вересня 2019 року є безробітним, окрім того, зазначає, що надані позивачем докази витрат на дитину містять у собі витрати з придбання ліків призначених виключно для дорослих осіб, просив суд визначити розмір стягуваних аліментів у розмірі 1000 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні встановлено, що 6 червня 2014 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 06 червня 2014 року, актовий запис № 285 (а.с.4). Відповідач доводиться батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 25 серпня 2015 року, актовий запис № 1044 (а.с.8). Сторонами не заперечується, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає та знаходиться на утриманні матері - позивачки по справі. Доказів участі відповідача у витратах на утримання малолітньої доньки матеріали справи не містять. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачці аліменти на утримання спільної дитини. У позовній заяві позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 10 000 грн. щомісячно. Однак, позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення - 10 000 грн. щомісячно. В свою чергу, відповідачем, на підтвердження неможливості сплати аліментів у розмірі зазначеному позивачем, надано суду наступні докази: копію трудової книжки серії [NUMBER] , відповідно до якої, відповідача наказом № 1285ОС від 02.09.2019 ркоу звільнено з посади заступника начальника відділу корпоративного бізнесу Центрального відділення ПАТ «МТБ Банк» у м.Дніпрі за угодою сторін з 09.09.2019 року. Окрім цього, як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу з пенсійного фонду, відповідач не отримує офіційних доходів з жовтня 2019 року. Також у відповідача на утриманні знаходяться непрацездатні батьки, які мають хронічні сердцево-судинні хвороби. При цьому, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України від 14.11.2019 року № 294-ІХ «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року - 1 779 гривень та для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 грн. З матеріалів справи вбачається, що малолітньому [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 4 повних роки. Враховуючи дані обставини, суд прийшов до висновку, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, які необхідно стягнути з відповідача, буде 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial