Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

В грудні 2016 року ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказувало, що 12 грудня 2013 року між ПАТ ОТП Банк та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №2007203613. Відповідно до договору банк надав останньому на придбання будівельних матеріалів та внесення страхового платежу кредитні кошти в загальному розмірі 17 700 грн. зі строком користування на 36 місяців, а відповідач зобовязався вчасно повернути кредит шляхом щомісячного часткового повернення (згідно графіку) отриманих в кредит коштів, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості по кредиту, вносити щомісячну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 442,50 грн. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов`язок останнього на вимогу банку достроково повернути кредит та сплатити заборгованість, а також неустойку. 22 грудня 2014 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1 за яким банк відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобовязаннями, що виникли з кредитного договору № [NUMBER] від 12 грудня 2013 року. Проте позичальник взяті на себе зобов'язання жодному з кредиторів належним чином не виконав в звязку з чим станом на 17 листопада 2016 року його заборгованість перед позивачем складає 23 168,80 грн., в тому числі: - залишок заборгованості по кредиту 17 700 грн.; ?заборгованість по процентам за користування кредитом 1,83 грн.; ?заборгованість по комісії за обслуговування кредиту 5 466,97 грн. Вказану заборгованість та судові витрати ТОВ ОТП Факторинг Україна просило стягнути з [PERSON] на свою користь в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не зявилася, проте в надісланій на адресу суду заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача та відповідача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 12 грудня 2013 року між ПАТ ОТП Банк та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №2007203613. Відповідно до договору банк надав останньому на придбання будівельних матеріалів та внесення страхового платежу кредитні кошти в загальному розмірі 17 700 грн. зі строком користування на 36 місяців, а відповідач зобовязався вчасно повернути кредит шляхом щомісячного часткового повернення (згідно графіку) отриманих в кредит коштів, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості по кредиту, вносити щомісячну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 442,50 грн. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов`язок останнього на вимогу банку достроково повернути кредит та сплатити заборгованість, а також неустойку. 22 грудня 2014 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1 за яким банк відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобовязаннями, що виникли з кредитного договору № [NUMBER] від 12 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З моменту укладення договору факторингу та отримання відповідного повідомлення боржник зобовязаний виконати відступлене грошове зобовязання на користь фактора. До фактора, як нового кредитора, переходять права клієнта, як первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором жодному з кредиторів належним чином не виконав. Станом на 17 листопада 2016 року його заборгованість перед позивачем складає 23 168,80 грн., в тому числі: - залишок заборгованості по кредиту 17 700 грн.; ?заборгованість по процентам за користування кредитом 1,83 грн.; ?заборгованість по комісії за обслуговування кредиту 5 466,97 грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості. Тому на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України встановлена заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача, як кредитора, в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 1 378 грн. судового збору.

Outcome: approved