Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини; копія заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини; копія свідоцтва про смерть [PERSON], помер 02.08.2010р.; копія інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 10.12.2012р.; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія довідки ТВБВ № 10015/0371 філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 04.07.2014р.; копія свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] № 158 від 18.09.1976р.; копія свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] №88 від 19.09.1953р.; копія державного Акту про відвід земельної ділянки в натурі № 282 від 08.12.1956р.; копія договору про передачу у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 25.03.1957р.; копія технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: пров. Лісотарний, 5 в м. Рені Одеської обл., копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2014р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася із відповідними вимогами та просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, зазначивши, що за життя її чоловіка [PERSON], йому належали: житловий будинок із надвірними спорудами, розташований за адресою: провул. Лісотарний, 5 в м. Рені Одеської обл.; грошові вклади на рахунку № 26202000057258, на компенсаційному рахунку №9155107462 у ТВБВ № 10015/0371 філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк». Факт належності вищевказаного майна [PERSON] підтверджується: технічним паспортом на житловий будинок із надвірними спорудами від 19.02.2013р.; копією договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв.м. для забудови індивідуального житлового будинку на праві особистої власності № 653 від 25.03.1957р.; копією довідки ТВБВ № 10015/0371 філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 04.07.2014р. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 02.08.2010 р. - помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкодавцями першої черги за законом є позивачка, дружина нині померлого [PERSON]; його повнолітня донька [PERSON], відповідачка по справі, яка на спадщину не претендує та не заперечує проти визнання за позивачкою право власності на спадкове майно, про що надала заяву до суду, в якій вказала що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки. Також відповідачка [PERSON] у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом не встановлено. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка (як спадкоємець за законом) звернулася до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивачки нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів (відсутні всі необхідні документи для видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно) на вищевказаний житловий будинок, про що 11.07.2014р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та грошові вклади, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. На момент смерті [PERSON] разом із ним мешкала позивачка, вона є його дружиною, отже, є спадкоємицею першої черги за законом. Відповідачка [PERSON] донька померлого, як спадкоємиця першої черги, на спадщину не претендує, крім того подала нотаріусу заяву про відому від свої долі у спадщині на користь позивачки [PERSON] Таким чином, позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, та прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на спадщину, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, з незалежних від неї причин, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на нерухомість, у звязку із чим в даний час позивачка вимушена звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на житловий будинок та грошові вклади з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved