Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, на особовий рахунок останніх у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з часу звернення з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що подружні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з початку 2020 року, сімейне життя не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, втрату взаємного почуття любові, поваги один до одного та взаємодопомоги, відсутність психологічного комфорту. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе. Від спільного шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти фактично мешкають з позивачем, у зв`язку з чим вона особисто їх доглядає, займається їх вихованням та розвитком, а також на час подання зазначеного позову без підтримки з боку відповідача займається їх утриманням. Посилаючись на статтю 180 СК України, вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей та сплачувати аліменти на їх утримання, в розмірі не меншому ніж 1/3 частки з усіх видів його доходів, щомісячно. За такого, вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив їх задовольнити, а щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дітей зазначив наступне. [PERSON] , [INFO] , з 2007 року і по теперішній час проживає разом з ним. Відповідно позовні вимоги на утримання двох дітей є повністю безпідставними, оскільки позивач проживає лише з один сином [PERSON] , тому вважає за доцільне стягнення з нього аліментів на одну дитину. Крім того, посилаючись на те, що він ніде не працює, має мінливі й тимчасові доходи, а один син проживає разом з ним, просить стягнути з нього аліменти на утримання однієї дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2395,00 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.12.2020 продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання позивачем відповіді на відзив, встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від за клопотанням представника позивача здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 27.01.2021, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду письмову заяву в якій просить судовий розгляд провести за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити в спосіб визначений позивачем та скасувати судовий наказ, виданий судом 09.12.2020 по справі № 489/5943/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. Представник відповідача надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності відповідача, позовні вимоги визнав частково та просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1500,00 грн. на кожного щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи і\~оцінивши наявні\~в ній докази, приходить до наступного. Із позовної заяви та відзиву на позов встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені та подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Крім того, сторони наполягають на розірванні шлюбу, що підтверджується викладеним в позовній заяві та відзиві на позов. Шлюб між сторонами зареєстрований 12.08.2005 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №769, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1464; та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1522. Відповідно до частини третьої статті 105\~ СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (статті 110 СК України). Відповідно до частини другої\~статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд виходив з наступного. Статтями\~8,\~11 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог статей \~76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно\~частини першої статті 82 ЦПК України\~\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Визнавши позов\~частково в\~частині обов`язуй\~по утриманню\~двох дітей,\~що слідує\~із заяви\~представника відповідача,\~відповідач \~тим самим не заперечується факт того, що діти проживають разом з позивачем. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, при цьому доказів перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, та відомості про незадовільний стан здоров`я матеріали справи не містять. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищенаведене, а також враховуючи часткове визнання позову відповідачем, що не суперечить закону, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, починаючи з 08.10.2020 і до досягнення повноліття старшою дитиною, а в подальшому 1/4 частину заробітку (доходу) до досягнення повноліття молодшою дитиною. Так як суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох дітей, судовий наказ Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.12.2020 по справі № 489/5943/20, відповідно до якого з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання однієї дитини [PERSON] , [INFO] , та на користь держави судові витрати, підлягає скасуванню. Крім того, як встановлено судом судовий наказ був виданий судом помилково, оскільки не було враховувано заяву представника [PERSON] , яка надійшла до його видачі, про наявність в суді її позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, що свідчить про відсутність беспірності вимог за судовим наказом. У зв`язку із визнанням відповідачем позову в частині позовних вимог про розірвання шлюбу до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України з державного бюджету позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду з позовом. Інші 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved