Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття та аліменти на її особисте утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно з дня подачі заяви до досягнення дитиною трирічного віку. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що починаючи з 08.02.2013 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох спільних неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вихованням та утриманням дітей займається позивачка, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок та дружини, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, добровільно не надає. Ухвалою суду від 26.12.2016 року позовну заяву [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини залишено без розгляду, в порядку п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, за заявою позивачки. В судовому засіданні [PERSON] заявлені нею вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав повністю, проти стягнення з нього аліментів на утримання доньок у вказаному позивачем розмірі, не заперечував. Додатково пояснив, що офіційно припинив свою підприємницьку діяльність, проте має у власності вантажні автомобілі, які використовує для отримання доходу за договорами підряду. Його середньомісячний дохід становить 5 - 10 тисяч гривень. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що позивачка та відповідач проживають разом, однією сімю, ведуть спільне господарство і [PERSON] фактично розпоряджається бюджетом сімї. Дійсною метою зазначеного позову, на її думку, є зменшення розміру аліментів, які виплачує [PERSON] на утримання її неповнолітньої дитини. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши приєднані письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.02.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського МУЮ, за актовим записом №27, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Подружжя мають двох спільних неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (а.с.4,5), які, згідно з наданою виконкомом Дмитрівської сільської ради довідкою (а.с.2), зареєстровані та проживають разом із позивачкою у справі. Виходячи із змісту рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.08.2006 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] (третя особа) починаючи з 10.07.2006 року стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки Анастасії, [INFO], в розмірі ? частини заробітку щомісячно по 24.10.2017 року. Згідно із приєднаною до матеріалів справи довідкою-розрахунком Горішньоплавнівського міського відділу ДВС, станом на 01.10.2015 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь [PERSON] склала 58862,00 грн. Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року та норми Закону України «Про охорону дитинства». За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Виходячи із змісту частини третьої вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визнається судом (частина 1 ст.183 СК України). Згідно із ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком визначення аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, факт визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, беручи до уваги наявність на утриманні відповідача дитини від попереднього шлюбу, та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Такий розмір аліментів відповідатиме вимогам закону і не суперечитиме праву дітей на рівне забезпечення з боку батька. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved