Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

В вересні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказав, що відповідно до умов договору позики від 01 березня 2020 року та розписки про надання позики він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 доларів США з терміном повернення до 01 серпня 2020 року. На даний час борг відповідач не погасив, відмовляється виконувати умови договору. В зв`язку з такими обставинами позивач в позові просить стягнути з відповідача вищевказану суму боргу та судові витрати в розмірі 1488 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву, просить справу розглядати без нього, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч. 2 ст. 1047 вищезазначеного Кодексу на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 01 березня 2020 року позичив в [PERSON] 6000 доларів США по курсу за долар 24,80 грн., що стверджується відповідною розпискою. Термін повернення грошових сум до 01 серпня 2020 року. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до статей\~524,\~533 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до частини першої\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається з матеріалів справи на час звернення до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1488 гривень.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене та

Outcome: approved