Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Виконавчий комітет Знам'янської міської ради в особі органу опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог) позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачки аліменти на користь дитячого соціального закладу або осіб, де будуть утримуватись діти, на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини її доходів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Вимоги обґрунтовано тим, що родина [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Знам'янської міської ради з 25 жовтня 2016 року, де діти опинились в складних життєвих обставинах, мати яких ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх синів. [PERSON] мати-одиначка, хворіє на соціально- небезпечні хвороби (В-20 та А-16). З 16 лютого 2017 року по 19 травня 2017 року знаходилась на лікуванні у Кіровоградському протитуберкульозному санаторії. Виписана достроково, так як самовільно залишала відділення. На теперішній час її стан здоров'я не відомий, потребує продовження лікування. На обліку Знам'янського міськрайонного центру зайнятості [PERSON] не перебуває. За місцем проживання характеризується негативно, а саме: зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей. За характеристикою Знам'янської загальноосвітньої школи № 7, де навчається [PERSON], мати не займалась розвитком та вихованням дитини, по декілька днів не з'являлась вдома, веде розгульний спосіб життя. Батьківські обов'язки повністю полягали на бабусю. Малолітні діти, [PERSON] та [PERSON] з 04 квітня 2017 року по даний час перебувають на оздоровлені в Кіровоградському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії «Стара Осота» з діагнозом «туб контакт кат. 5 гр. 5.2 (А)». За весь час перебування дітей у санаторії, мати жодного разу їх не відвідала. За час перебування сім'ї на обліку служби у справах дітей з родиною неодноразово проводилась профілактична робота, здійснювався контроль за станом утримання малолітніх, надавалась речова допомога та консультації, проводилась робота щодо покращення виховного потенціалу у [PERSON], та постійно наголошувалося про відповідальність, яку несе мати за невиконання своїх обов'язків. В квітні 2017 року померла бабуся, [PERSON], яка на період лікування матері доглядала за дітьми. За час перебування сім'ї [PERSON] під соціальним супроводом родина отримала речову гуманітарну допомогу. Протягом супроводу сім'ї надавалися соціальні послуги різного спрямування. Після чого, 09 червня 2017 року на черговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх синів, про що прийнято відповідне рішення. Враховуючи зазначене та те, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання своїх малолітніх синів, з метою соціального захисту та захисту прав і законних інтересів малолітніх, зокрема їх права на достойний спосіб життя, виконавчий комітет Знам'янської міської ради, який діє від імені органу опіки та піклування в інтересах та на захист прав і свобод дітей, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], по відношенню до малолітніх синів. 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції. Згідно п/п 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги та надані у минулих судових засіданнях пояснення підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно не з'явилася у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. У судовому засіданні 27 жовтня 2017 року позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Комунального закладу «Староосотський дитячий обласний протитуберкульозний санаторій» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розгляд справи провести у його відсутність. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій суду заяві позивач не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено ,що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України у ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що родина [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Знам'янської міської ради з 25 жовтня 2016 року. [PERSON], є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.7,8). Дана обставина також підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00017706233 та №00017706082 від 24 лютого 2017 року (а.с.9,10). [PERSON] мешкає в [ADDRESS] і до складу її сім'ї входять: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.21). Згідно довідки-характеристики виданою за місцем проживання від 18 травня 2017 року, [PERSON] характеризується негативно, а саме: не працює, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей (а.с.11). З характеристики Знам'янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №7 від 19 травня 2017 року, мати [PERSON] не займалась його розвитком та вихованням, по декілька днів не з'являлась вдома, веде розгульний спосіб життя. Батьківські обов'язки повністю полягали на бабусю (а.с.18). Відповідно до довідки Знам'янського міськрайонного центру зайнятості №08-23/740/05 від 19 травня 2017 року, [PERSON] на обліку Знам'янського міськрайонного центру зайнятості не перебуває (а.с.14). З довідки КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозному диспансер», [PERSON], в період з 16 лютого 2017 року по 19 травня 2017 року, знаходилась на лікуванні в Кіровоградському протитуберкульозному санаторії. Виписана достроково, так як самовільно залишала відділення. На теперішній час її стан здоров'я не відомий, остання потребує продовження лікування (а.с.20). Довідкою КЗ «Обласна туберкульозна лікарня №579 від 26 жовтня 2017 року, підтверджується, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в даному закладі з 13 жовтня 2017 року з приводу захворювання на туберкульоз легень (а.с.57). З довідки Знам'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №01-12/222 від 19 травня 2017 року вбачається, що [PERSON], хворіє на соціально-небезпечні хвороби (В-20 та А-16). З'ясовано, що в квітні 2017 року померла бабуся [PERSON], яка на період лікування матері доглядала за дітьми. За час перебування сім'ї [PERSON] під соціальним супроводом родина отримувала речову гуманітарну допомогу, протягом супроводу, сім'ї надавалися соціальні послуги різного спрямування (а.с.22). Встановлено, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] з 04 квітня 2017 року по даний час перебувають на оздоровлені в КЗ «Староосотський дитячий обласний протитуберкульозний санаторій» з діагнозом «туб контакт кат. 5 гр. 5.2 (А)». За весь час перебування дітей у санаторії, мати жодного разу їх не відвідала (а.с.12,13,19). З акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідачки від 30 листопада 2016 року, 31 січня 2017 року, 23 листопада 2017 року, 19 грудня 2017 року та 29 січня 2018 року вбачається, що житлові умови родини [PERSON] вкрай несприятливі для проживання. Станом на 29 січня 2018 року умов для проживання дітей не створено (а.с.23,24,82,83,84). Виконавчий комітет Знам'янської міської ради, який діє від імені органу опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] буде відповідати інтересам дітей, про що свідчить письмовий висновок (а.с.4,5). Разом з тим, в судовому засіданні 27 жовтня 2017 року, відповідачка пояснила, що припинила вживати алкогольні напої. Крім того, відповідачка бажає повернути дітей, запевнила, що змінить своє ставлення до виховання синів. Зазначила, що з дітьми спілкується по телефону, так як на даний час проходить лікування з приводу туберкульозу, у зв'язку з чим її не допускають до дітей та й вона сама усвідомлюючи небезпеку захворювання уникає даного. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що, після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і, що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позов про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх синів є передчасним. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. Оцінивши встановлені у судовому засіданні обставини, заслухавши відповідача суд прийшов до висновку про передчасність вимог органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] та вважає за можливе відібрати у відповідачки її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, попередивши [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. За правилами ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Outcome: partial