Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

В жовтні 2019 року позович [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у загальному розмірі 62 497,00 грн., а також витрати на оплату судового збору та на правничу допомогу у загальному розмірі 9 389,40 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 07.06.2019 його квартиру за адресою : [ADDRESS] було затоплено внаслідок порушення відповідачем - власником квартири [ADDRESS] правил експлуатації сантехнічного обладнання . Позивач зазначив, що внаслідок залиття його квартира потребує відновлювального ремонту, вартість якого згідно складеного експертом ФОП « [PERSON] » Звіту №33/19 від 05.07.2019 становить 45 497,00 грн. Відповідач свою провину не визнав, відшкодовувати завдані збитки відмовився. У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачки вищевказану суму матеріальних збитків. Крім зазначеної суми матеріальних збитків, позивач просив стягнути з відповідача компенсацію за спричинену моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 17 000,00 грн. В обґрунтування зазначеного розміру моральної шкоди позивач посилався на те , що його квартира внаслідок залиття втратила естетичний вигляд, у ній встановився стійкий неприємний запах та він був змушений докладати зусиль для його нормалізації. 15.10.2019 ухвалою суду у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у порядку, визначеному ст. ст. 128- 130 ЦПК України ( а.с. 69-70,74,76-77,86). Про причину неявки суд до відома не поставила. Згідно із ст.178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав. Згідно із ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, який подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та наполягав на ухваленні заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 07.06.2019 за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується відповідними Актами (а.с.11-20) Відповідно до вказаних Актів залиття відбулося внаслідок порушення «Правил експлуатації сантехнічного обладнання» з боку власниці квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач (а.с.20). Відповідно до Звіту № 33/19 про оцінку збитків від 05.07.2019, складеного ФОП « [PERSON] » , розмір матеріальних збитків, який завдано [PERSON] в результаті залиття квартири [ADDRESS] , яке трапилося 07.06.2019 становить 46 497,00 грн (а.с. 21-28). Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Зі змісту ст. 322 ЦК України вбачається, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто тягар утримання майна та відповідальність за нього несе саме власник. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині стягнення з відповідача майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття квартири. Відповідач розмір спричиненої шкоди майну позивача не спростував. Щодо заявленого позивачем розміру моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири позивача завдало йому негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань позивача, порушення його звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2500,00 грн. Разом з тим, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми понесених витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 4200,00 грн (а.с.51-57). Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. 2500*768,40/17000=113 (грн) за стягнення моральної шкоди. Та 1921,00 грн за стягнення матеріальної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: partial