overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 21.04.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб. Під час шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року донька [PERSON] Спільне життя не склалося через ріні погляди на життя, ведення справ сім'ї і несумісність характерів. Подружні відносини припиненні, сторони проживають окремо та подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву в якій просить розгляд справи проводити в його відсутні, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4) підтверджено, що 21.04.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №7. Під час шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.02.2010 року (а.с.6) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.02.2008 року.(а.с.5) На даний час сторони припинили шлюбні відносини, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам сторін. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

В грудні 2018 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що навчаються на денному відділенні в Коледжі мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій та дизайну. Матеріальним забезпеченням навчального процесу, харчуванням, одягом займається їх мама, а батько їх не утримує, жодної допомоги не надає. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки їх батько працює, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, просили стягнути з нього аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, на період навчання, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. В судове засідання позивачки не з'явились, відповідно до заяви просили розглянути справу без їх участі, позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що діти відповідача - [PERSON] та [PERSON], [INFO], навчаються на денному відділенні Коледжу мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій та дизайну, термін навчання з 01 вересня 2016 по 31 січня 2020, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, довідками навчального закладу, копією договору про навчання, дублікатами квитанцій про сплату за гуртожиток та навчання (а.с.12-15,24,21-23). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки позивачі позов підтримали, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~В грудні 2018 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В позовній заяві вона вказала, що перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дві доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач покинув сімю, на даний час позивачка подала позов про розірвання шлюбу. Діти проживають з матірю, знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, коштів на утримання дітей не надає, хоча працює, матеріально забезпечений, непрацездатних членів сімї не утримує. Тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутност, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] також подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дві доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З врахуванням вищенаведених вимог закону, заяви відповідача про визнання позовних вимог, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 768,40 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~В грудні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~В позовній заяві [PERSON] вказала, що вона є представником [PERSON], який є власником квартири [ADDRESS]. 6 грудня 2003 року у вказаній квартирі було зареєстровано місце проживання відповідачки [PERSON] як дружини власника. Однак, з липня 2011 року вона не проживає за вказаною адресою, у 2013 році шлюб між [PERSON] та відповідачкою було розірвано. [PERSON] виїхала в невідомому напрямку і по сьогоднішній день місце перебування її невідоме. Отже, у квартирі [PERSON] вона не проживає більше семи років, особистих речей не утримує, комунальними послугами не користується. Її реєстрація створює незручності власнику житла, а тому позивачка просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом в м. Чорткові Тернопільської області по вул. О. Маковея, 2/47. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, відзиву не подала, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 47 в м. Чорткові по вул. О. Маковея, 2 Тернопільської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26 грудня 2001 року. Згідно копії будинкової книги [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Актами про встановлення факту непроживання від 2 квітня 2018 року, 9 вересня 2018 року, 1 грудня 2018 року встановлено, що [PERSON] по місцю прописки [ADDRESS] не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна не утримує. Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і в цій квартирі значиться зареєстрованою відповідачка [PERSON], яка фактично в квартирі не проживає і нею не користується. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~За таких обставин, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин не користується житлом понад один рік.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.10.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 819. Від шлюбу [INFO] народилась донька - [PERSON] . З 2016 року вони однією сім`єю не проживають, оскільки ними втрачено почуття любові і поваги один до одного, відповідач зловживає спиртними напоями і від цього постійно виникають сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. Ухвалою суду від 10.05.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 11.10.2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 819 (а.с. 4). [INFO] від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони тривалий час не проживають однією сім`єю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 13 листопада 2004 року виконавчим комітетом Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 13 листопада 2004 року виконавчим комітетом Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 5. В судове засідання позивач не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила стягнути судові витрати з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 13 листопада 2004 року виконавчим комітетом Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім'ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім'я розпалась остаточно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло №2801 від 20 січня 2000 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй, її батькові [PERSON], матері [PERSON] та сестрі [PERSON]. З 08 лютого 2002 року у вказаній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який з 10 березня 2015 року за вказаною адресою не проживає, оскільки з цього часу шлюбні відносини з ним припинені. Оскільки відповідач у квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає та не має особистих речей у квартирі просила визнати його таким, який втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира №28, що знаходиться в смт Пісківка по вул. Дачна, 64 належить на праві спільної сумісної приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.9). Відповідач [PERSON] з 08 лютого 2002 року зареєстрований за вказаною адресою, але останні три роки за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується копією довідки Пісківської селищної ради №3342 від 12 грудня 2018 року та актами депутата Пісківської селищної ради (а.с.10-13). Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене та оскільки відповідач відсутній, не користується і не проживає в [INFO] з березня 2015 року, то суд вважає за необхідне визнати його таким, який втратив право користування вказаною квартирою. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, доходів не має, то знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Відповідач працює, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу на її утримання, однак добровільно цього не робить. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1800,00 грн., щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, про народження, довідкою Бородянської селищної ради (а.с.15,19,14). Згідно вимог ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо, участі у вихованні дитини не приймає, коштів на її утримання не надає. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, рішення суду (а.с.6, 7). З копії довідки №3279 вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю, батько дитини участі у її вихованні не приймав (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.4 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд задовольняючи позов вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved