Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

В жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити їй, [PERSON] додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 16 лютого 2016 року. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі. Представник Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у відсутності їх представника та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.38). Представник третьої особи Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у відсутності їх представника (а.с.37). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що 16 лютого 2016 року батько позивачки [PERSON] у віці 80 років помер, що підтверджується актовим записом № 08 від 22 лютого 2016 року зробленим Виконавчим комітетом Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в свідоцтві про смерть серії 1-КИ №681946 від 22 лютого 2016 року (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 3,300 га, кадастровий номер 1221486800:01:001:0118, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, та квартиру [ADDRESS], загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,24 га, що розташована в с. Балівка по вул. Радянській, 22. Ще за часи життя [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно заповідав своїй дочці (позивачці по справі) [PERSON] Спадкоємці, які б мали право на обовязкову частину у спадковому майні, відсутні. 23 серпня 2016 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак державний нотаріус відкривши спадкову справу за № 447/2016, відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачкою був пропущений строк на прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Встановлено, що у позивачки були поважні причини, з яких вона пропустила строк, визначений ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини. [PERSON] дізнавшись про те, що на її користь складено заповіт, вважала що вона автоматично прийняла спадщину, оскільки згідно заповіту вона є єдиним спадкоємцем померлого. Крім цього, іншою причиною пропуску позивачем встановленого строку прийняття спадщини є неправильне розуміння законодавства стосовно порядку спадкування, вказане підтверджується тим, що позивач все ж таки звернулася до нотаріальної контори на сьомий день після спливу встановленого шестимісячного строку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачка фактично прийняла спадщину так як на момент смерті матері проживала разом з нею, та не заявляла про відмову від прийняття спадщини. У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення позивачці додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов'язані з об'єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.\~\~ Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільно-процесуальним кодексом України. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити, призначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті батька [PERSON], померлого 16 лютого 2016 року - три місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу. На підставі викладеного,

Outcome: approved