Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

В жовтні 2019 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою в якій вказав що внаслідок ДТП що мало місце 29.07.2017 року, за участі автомобілів «Киа» під керуванням [PERSON] та «Шкода» під керуванням [PERSON] він отримав тілесні ушкодження як пасажир автомобілю «Шкода». Вироками суду від 27.03.2018 року та від 03.01.2018 року у вказаному ДТП винними визнано обох водіїв [PERSON] та [PERSON] . Прохає стягнути з обох водіїв солідарно на свою користь матеріальну шкоду у сумі 26179.63 грн. по 13089.81 грн. з кожного, моральну шкоду солідарно в рівних частинах у загальному розмірі 207400 грн. по 103700 грн. з кожного та судові витрати солідарно в рівних частинах з кожного без зазначення суми. Ухвалою від 22.10.2019 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін. [PERSON] у відзиві на позов зазначив що з позовними вимогами згоден частково. Вважає що відповідальність обох водіїв повинна бути по Ѕ. Оскільки витрати на лікування склали 13178.63 грн. та оскільки його відповідальність була застрахована у Приватного акціонерного товариства «СК УНІКА» зі страхової компанії на користь [PERSON] потрібно стягнути 6589.32 грн. матеріальної шкоди та 5% моральної шкоди що складає 329.47 грн. Витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. вважає не доведеними жодними доказами. Згоден відшкодувати позивачу моральну шкоду на загальну суму 20000 грн. [PERSON] у відзиві на позов зазначив що оскільки його відповідальність була застрахована в ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» саме вони повинні бут належним відповідачем в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди позивачу. Щодо витрат на правову допомогу проти позову заперечував посилаючись на його безпідставність в цій частині. Відносно стягнення з нього моральної шкоди також позов не визнав вказавши що його діями ніяких моральних страждань позивачу не було завдано. 26.11.2019 року позивач уточнив свої позовні вимоги . Прохав залучити до участі в справі Приватне акціонерне товариство «СК УНІКА» , Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» та зазначив що вважає правильним стягувати шкоду в відсотковому обчисленні з урахуванням провини [PERSON] - 80% та [PERSON] - 20%. Прохав стягнути з [PERSON] та ПАТ ««СК УНІКА» матеріальну шкоду в розмірі 20943.70 грн. прохав стягнути з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» матеріальну шкоду в сумі 5235.93 грн. Прохав стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 165920 грн. та з [PERSON] моральну шкоду в сумі 41480 грн. Також прохав стягнути з [PERSON] та [PERSON] судові витрати (с.с.101). У запереченнях на уточнений позов [PERSON] зазначив що йому незрозуміло як можна стягувати збитки за страхувальника та зі страховика. Наполягав на обопільній в рівних частках провині водіїв в завданні травм та моральної шкоди позивачу. У відзиві на позов ПРаТ «СК «УНІКА» зазначила що з урахуванням обопільної провини в ДТП обох водіїв вони можуть відшкодувати тільки Ѕ витрат на лікування в розмірі 13178/2 = 6589.34 грн. Вважали що витрати на правову допомогу можуть стягуватись тільки зі страхувальника тобто [PERSON] . Щодо відшкодування моральної шкоди свого ставлення не висловили. ТОВ «СТ «Домінанта» свого ставлення до позовних вимог не висловила. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне: статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довеститі обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 29.07.2017 року на трасі Київ-Харків-Довжанський поблизу фірми «ЛОСК» сталось ДТП за участі автомобілю «КИА» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Шкода» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Пасажиром автомобілю «Шкода» був [PERSON] . Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступені тяжкості та був визнаний інвалідок 3 групи ( с.с. 29). У вказаному ДТП встановлено обопільну провину обох водіїв. Вироком Ленінського р/с м. Харкова від 03.01.2018 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст. 286 КК України (с.с.37-38). Вироком Ленінського р/с м. Харкова від 27.03.2018 року [PERSON] визнаний винним за ч. 1 ст. 286 КК України (с.с. 39-40). Під час розгляду вказаних кримінальних проваджень [PERSON] цивільних позовів не подавав. Згідно до положень ч.1 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство «Домінанта» на підставі договору страхування ( страховий поліс №АМ / 1352877 від 27.07.2017 року) з лімітом 200000 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю ( с.с. 95). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА» поліс № АК/0122463 строком з 27.08.2016 р. по 26.08.2017р. з лімітом 200000 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю. Письмовими доказами доведена сума витрат що поніс [PERSON] на лікування, в розмірі 13178.63 грн. ( с.с.24-36). Згідно до положень ст. 1188 ЦК України шкода, спричинена внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоді іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, забов*язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Матеріалами справи не доведено належними та допустимими доказами ( висновками відповідних експертиз, постановами або вироками суду тощо) що провина в ДТП [PERSON] встановлена в 20% , а [PERSON] в 80% як зазначив позивач у своїх уточнених позовних вимогах. З огляду на наведене суд виходить з наявності обопільної провини [PERSON] та [PERSON] у завданні тілесних ушкоджень позивачу та враховує її як Ѕ з боку кожного. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) у п.22.1 статті 22 встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, відповідно до даного наявних в матеріалах справи страхових полісів, становить 200 000 гривень. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, відповідно до даного наявного в матеріалах справи страхового полісу, становить 100 000 гривень. Положеннями п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного забов*язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказана правова позиція підтверджується Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. Справа 3 755/18006/15ц. Заперечення [PERSON] щодо необхідності відмови в позові [PERSON] за підстав його вчасного не звернення до страхових компаній суд відхиляється оскільки правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду від 11.12.2019 року ( Справа № 465/4287/15) визначено що у Закону № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, та особа яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутись із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у ст. 35 названого Закону, чи звернутись безпосередньо до суду. Враховуючи що позивач змінив розмір своїх позовних вимог та розглядаючи позов в межах уточнених заявлених позовних вимог, з урахуванням провини обох водіїв по Ѕ , суд вважає що з «Страхової компанії «УНІКА» (страхувальник [PERSON] ) підлягає стягненню на користь позивача Ѕ сума витрат на лікування яка складає 13178/2 = 6589.34 грн. З Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство «Домінанта» (страхувальник [PERSON] ) підлягає стягненню на користь позивача сума витрат на лікування в розмірі визначеному самим позивачем - 5235.93 грн. оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги відносяться до судових витрат. Витрати на правову допомогу позивачем визначені в сумі 13000 грн. які він розцінює як завдану йому матеріальну шкоду. Згідно до матеріалів справи вказані витрати понесені під час розгляду кримінального провадження у вигляді договору з адвокатом Князев В.О. Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати на правову допомогу. Оскільки вказані витрати [PERSON] поніс під час кримінального провадження та у вказаному провадженні їх доля не вирішувалась суд погоджується з запереченнями відповідачів щодо недоведеності вказаних витрат в цивільному провадженні яке наразі розглядається а отже і можливості їх віднесення до матеріальної шкоди завданої діями [PERSON] та [PERSON] . Таким чином позовні вимоги щодо відшкодування позивачу суми 13000 грн. яку він поніс як витрати на правову допомогу однак відносить до завданої йому матеріальної шкоди - задоволенню не підлягають як не доведені належними та припустимими доказами. Зазначене випливає зі змісту договору № 24/2014 -Юр від 14.11.2014 року згідно до якого вартість послуг адвоката визначається додатковою угодою якої до вказаного договору не додано (с.с.113). Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, знищення чи пошкодження її майна. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі, зокрема, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 обов`язковому з`ясовуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Позивач прохає стягнути з [PERSON] 165920 грн. моральної шкоди та з [PERSON] 41480 грн. моральної шкоди. [PERSON] у своєму відзиві на позов зазначив що частково погоджується з вимогами про стягнення з нього моральної шкоди однак вважає вказану суму завищеною та згоден відшкодувати 20000 грн. [PERSON] суму моральної шкоди не визнав повністю вважаючи що у ДТП є провина тільки водія [PERSON] Доводи [PERSON] не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявним вироком Ленінського р/с м. Харкова від 03.01.2018 року що набув законної сили. Згідно вимог п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27 березня 1992 року, суд вважає суму моральної шкоди в розмірі заявленою до відповідачів - завищеною. Разом з тим, враховуючи практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним - суд розцінює як суттєві моральні страждання - порушення звичного ритму життя позивача, тривале лікування, отримання ним інвалідності внаслідок незаконних дії відповідачів, нервовий стрес викликаний недотриманням відносно нього вимог ПДРУ та вважає можливим і достатнім стягнути з відповідачів на його користь суму моральної шкоди в розмірі по 30000 гривень з кожного. В позовній заяві та додатках до уточнених позовних вимог [PERSON] прохає стягнути з відповідачів судові витрати у вигляді правничої допомоги на розгляд цивільної справи у сумі 16307 грн. На підтвердження вказаних витрат додано копію договору про надання правової допомоги від 01.09.2019 року з адвокатом Картавих М.І. ( с.с.110). Суд не бере до уваги вказаний договір оскільки вказані в ньому суми не підтверджені відповідними квитанціями та містить такі позиції як «гонорар за прийняття рішення на користь клієнта 5% від ціни позову - 10307 грн. які повинні бути сплачені протягом 30 днів з дня набуття рішення суду законної сили» тобто по суті ще не виконані. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідачів на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі по 2942 грн. з [PERSON] та [PERSON] . Таким чином позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial