Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

в вересні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи: ДП «Наш Дім», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - про вселення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що позивач 05.04.1993 року згідно рішення адміністрації та профспілкового комітету заводу «Радар» отримала ордер № 0206 на право заняття житлового приміщення - кімнати [ADDRESS] на сім'ю із двох осіб, в якій вони зареєстровані з 29.10.1993 року 25 квітня 1998 року її син, [PERSON], взяв шлюб із [PERSON] Від шлюбу у них є дитина [PERSON], 1998 р.н. В шлюбі син позивачки та його дружина - [PERSON] разом із позивачкою проживали за адресою [ADDRESS]. Поки [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] позивачка в квартирі не проживала через те, що її мати, яка проживала в [ADDRESS], хворіла на тяжку хворобу, і вона доглядала її до смерті. Після розірвання 18.01.2007 року шлюбу [PERSON] з [PERSON], відповідачка [PERSON] почала перешкоджати жити позивачці у вказаній квартирі. Вона неодноразово приїздила до Києва, але відповідач змінила замок та не відкривала дверей. Без відома позивача відключила стаціонарний телефон в квартирі та постійно змінює номер мобільного телефону, через що вона не має змоги зв'язатись з нею та потрапити в свою квартиру. Позивач постійно інформувала державне підприємство «Наш Дім» про те, що вона не має змоги проживати за даною адресою та надавала довідки із селищної ради с. Попільнянського району Житомирської області про її фактичне місце перебування. Але навіть не маючи змоги проживати в своїй квартирі вона сплачувала комунальні послуги. Просила вселити її у квартиру [ADDRESS]. Представник позивача уточнив позовні вимоги, просив вселити [PERSON] в кімнату №83 будинку 56/66 А по вул. Набережно-Корчуватській в м. Києві, в подальшому надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі та третя особа, про дату, час та місце судового засідання, двічі повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Третя особа - ДП «Наш Дім» повідомлені належним чином, надіслали до суду лист про розгляд справи у їх відсутність. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 5 квітня 1993 року згідно рішення адміністрації та профспілкового комітету заводу «Радар», отримала ордер № 0206 на право зайняття житлового приміщення - кімнати [ADDRESS], на сім'ю із двох осіб, її та її сина - [PERSON], в якій вони зареєстровані з 29.10.1993 року, що стверджується копією ордеру та довідкою №294 від 30.03.2016 року виданої ДП «Наш Дім» за формою №3 про склад сім'ї. Зазначена квартира є неприватизованою, власником особового рахунку є позивачка - [PERSON] (а.с. 37). Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що відповідачка, яка є колишньою дружиною її сина, який не має іншого житла, крім кімнати [ADDRESS] чинить їй перешкоди у користуванні належним їй приміщенням - змінила замок у вхідні двері в квартиру під час тимчасового непроживання у вказаній квартирі з поважних причин, через необхідність догляду за тяжко хворою матір'ю у [ADDRESS], та не надає ключів від нового замка. Створені відповідачкою перешкоди позивачу у користуванні зазначеною квартирою підтверджуються, зокрема, обставинами встановленими рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2007 року в справі №2-2102/07 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: відділ ГІРФО Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві, ДП «Наш Дім» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, яким встановлено, що відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу та укладення мирової угоди зі [PERSON] залишив квартиру не добровільно, а вимушено, щоб уникнути конфліктних ситуацій, а відповідачка [PERSON] через необхідність догляду своєї матері. Вказаним рішенням також встановлено наявність неприязних взаємовідносин між сторонами. Зазначені обставини, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, як такі, що встановлені вказаним рішенням суду не доказуються при розгляді даної справи. З відповіді Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві від 28.09.2015 року на ім'я [PERSON]вбачається, що позивачка зверталася до міліції з приводу спірної ситуації щодо квартири [ADDRESS]. Крім того, позивачкою надсилався відповідачці лист, щодо надання їй ключів від вказаної квартири для вселення, відповіді на який не було отримано. За наведених обставин в судовому засіданні доведено порушення відповідачкою право позивача на проживання у вказаній квартирі, тому порушене право підлягає захисту судом шляхом вселення позивача [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. За наведених обставин, позовні вимоги як обґрунтовані, підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved