Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

в жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, поданою в його інтересах адвокатом Лукіянчиним Ігорем Петровичем, про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер: 4825483800:02:000:0145, яка розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та надана для ведення особистого селянського господарства. Заявник є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті матері, оскільки з 2016 року він постійно проживав зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Проте, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав було встановлено, що заявником у передбачений законом спосіб не доведений факт його проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Посилаючись на те, що заявник не може іншим чином довести вказаний факт, проте він має для нього юридичне значення, оскільки впливає на вирішення питання щодо оформлення спадщини, останній просив заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити. В судове засідання заявник, його представник адвокат Лукіянчин І.П. не з`явилися. Останній надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву [PERSON] просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Свою позицію щодо вирішення справи не повідомив. Заслухавши показання свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] в с. Ракове Вознесенського району Миколаївської області померла [PERSON] (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер: 4825483800:02:000:0145, яка розташована за адресою: Кумарівська сільська рада, Первомайський район, Миколаївська область, та надана для ведення особистого селянського господарства (а.с.6, 8-9). За повідомленнями Другої Вознесенської державної нотаріальної контори № 738/01-16 від 12.10.2021 року, за №895/01-09 від 19.11.2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, заповіт останньою за життя складено не було (а.с. 20,36). Згідно довідки за №839, виданої 16.07.2019 року виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 25.10.2016 року по день смерті. На час її смерті разом з нею за вказаною адресою проживав без реєстрації [PERSON] (а.с.11). Проте, під час оформлення заявника в спадкових правах було встановлено відсутність належних доказів, що підтверджують проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Зазначений перелік не є вичерпним. В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк у порядку, передбаченому законом. Зокрема, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч.1 ст. 29, ст. 379 ЦК України місцем проживання є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо є обставини, встановлені ч.3 ст. 1268 ЦК України. Факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до наявних у справі письмових доказів, показань свідка [PERSON] , який підтвердив обставини викладені заявником. За такого, враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення вищевказаного факту та від нього залежить реалізація спадкових прав заявника, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved