overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування завданої майнової шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.12.2016 року приблизно о 03.50 год. за адресою: м. Київ, перехрестя Гвардійська та вул. Широка, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю службового автомобіля «Toyota Prius», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вашкевича Олексія Олексійовича, внаслідок якої службовий автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Постановою Голосіївським районного суду м. Києва від 12.12.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Як зазначає позивач, станом на 12.12.2016 року автомобіль «Toyota Prius», державний номерний знак [NUMBER] , належав на праві власності Департаменту патрульної служби МВС та на підставі договору позички перебував у користуванні Департаменту патрульної поліції. З 22.12.2016 р. ДПП є власником транспортного засобу «Toyota Prius», державний номерний знак [NUMBER] . Проведеним автотоварознавчим дослідженням встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Toyota Prius», державний номерний знак [NUMBER] , у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.12.2016 року, станом на момент проведення експертного дослідження становить 51983,30 грн. Посилаючись на викладені обставини, положення ст.22, ч.1 ст.1166, ч.2 ст.1187, ст.1192 ЦК України, а також на те, що дорожньо-транспортна пригода зумовлена винними протиправними діями відповідача, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдану майнову шкоду в зазначеній сумі та судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.10.2018, відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 07.08.2015 року, від спільного життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам іхньої неповнолітньої дитини, позивач просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 07.08.2015 року (актовий запис № 373). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 22.06.2012 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам дитини, позивач просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 22.06.2012 року (актовий запис № 206). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим через відсутність взаєморозуміння, несхожість характерів. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 18 жовтня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвало суду від 13 грудня 2018 року справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву згідно якої підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, на примирення не згодна, просила справу розглянути у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 86. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. На примирення сторони не згодні. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач дійшов до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати, присвоїти їй дошлюбне прізвище та стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2005 року. Шлюб перший, сторони мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом терміну примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що в судовому засіданні позивач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на звернення позивача до суду з позовом, яка послалася на порушення її прав відповідачем подальшим перебуванням у шлюбі, та задоволення позову судом, судові витрати мають бути стягнуті на її користь з відповідача. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачі мотивували тим, що спірна квартира перебуває у комунальній власності Миколаївської міської ради. В квартирі зареєстровані їх донька [PERSON] та онуки, 13.09.2016 року виїхали на постійне проживання до Канади, де і мешкають по теперішній час. Посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, позивачі просили задовольнити позов. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачі надала заяву, згідно якої підтримали заявлені вимоги, просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явилися, про день, час, місце розгляду справи сповіщені належним чином. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; не з'явилися в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подали відзив; позивачі не заперечують проти такого вирішення справи, суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, надала заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі, проте з вересня 2016 року не проживають в квартирі. Вказане підтвердженого довідкою КЖЕП № 24, актом про непроживання. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов обгрунтованим, тому відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 3 травня 2018 року. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, коштів на утримання дитини не дає, тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] відзиву не подав, в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням вищенаведених вимог закону суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дочки в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 768,40 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 422. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають несумісні характери та різні погляди на сімейний уклад, взаємовідносини між подружжям, що призвело до розпаду сімї. Понад 5 років тому за спільним рішенням сторін подружні відносини і сумісне проживання припинено. Позивачка вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Мещеріна», судові витрати залишити за позивачем та слухати справу у її відсутність у підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 06.03.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 422 (а.с.4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сімейне життя\~у сторін\~не склалось,\~оскільки мають\~несумісні характери\~та \~різні погляди\~на сімейний\~уклад,\~взаємовідносини між\~подружжям,\~що \~призвело до\~розпаду сімї. Подружні відносини фактично припинені понад 5 років тому. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, помиритися сторони не виявили бажання, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання\~шлюбу прізвище позивача залишити «Мещеріна». За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.09.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2113. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на устрій в сім'ї та взаємини між подружжям, внаслідок чого виникали непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Позивачка вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо, тому звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, пославшись на обставини викладені вище, просила розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]», стягнути з відповідача судові витрати. Також суду пояснила, що вони з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільне господарство близько півтора року, миритися з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, але на адресу суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 14.09.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2113 (а.с. 4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем (а.с. 5-6). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на устрій в сім'ї та взаємини між подружжям, внаслідок чого виникали непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини фактично припинені півтора року тому. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «[PERSON]». Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.03.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 417. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки сторони протягом шести років не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, але надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надіслав суду відзив, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 30.03.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 417 (а.с.11). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9 ). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки сторони протягом шести років не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання\~шлюбу прізвище позивача залишити «Шупта». За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного та

Outcome: approved