Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 06.06.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, зокрема просить змінити розмір аліментів, визначених згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2010 року в розмірі 500 грн. та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до повноліття дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що суми аліментів, які попередньо визначені судом є недостатньо для утримання дитини, забезпечення його найнеобхіднішим та гармонійного розвитку. У зв'язку з індивідуальними потребами та станом здоров'я, син постійно потребує значних додаткових витрат, які батько в змозі надавати. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] наполягають на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] надав суду письмовий відзив на позовну заяву та в судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, може виплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, або 1/6 частину від свого заробітку, оскільки крім сина [PERSON] має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Просить суд врахувати те, що позивач має власний бізнес, а стан здоров'я сина [PERSON] не такий поганий, як описує мати. При цьому, аліменти сплачувалися ним регулярно та в значно більшому розмірі ніж визначено судом. Процесуальні дії суду. Ухвалою від 07.06.2018 року відкрито провадження у справі. Вирішено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.07.2018 року на 12 год. Ухвалою від 3 липня 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.05.2010 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 25.03.2010 року і до повноліття дитини. Вказане підтверджується копією вказаного рішення. На виконання зазначеного рішення відповідач сплачував аліменти на утримання сина у визначеному судом розмірі і більше, а також брав участь в додаткових витрат, що підтверджується платіжними документами, долученими [PERSON] до відзиву. У зв'язку із зміною прожиткового мінімуму, зростаючими потребами дитини та можливістю батька надавати допомогу дитині у більшому розмірі, про що свідчать документи про його доходи, позивач просить збільшити розмір стягуваних аліментів з 500 грн. до ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. На теперішній час відповідач працевлаштований, що підтверджено зібраними у справі доказами, та не заперечено самим відповідачем. На момент винесення рішення суду про стягнення аліментів в 2010 році відповідач не був працевлаштований. При цьому, медичні дані про стан здоров'я дитини існували і на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. Суду не представлено доказів про погіршення стану здоров'я дитини. Позивач як на момент винесення рішення про стягнення аліментів, так і на сьогоднішній день є зареєстрованою як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа, що підтверджено, зокрема, поясненнями позивача по справі. Суду не представлено доказів про припинення підприємницької діяльності позивача. Тому вказаний аргумент відповідача не є вирішальним при визначені розміру аліментів в даному судовому процесі. Крім того, у разі існування додаткових потреб дитини, пов'язаних з хворобою, той з батьків з ким проживає дитина має право на стягнення додаткових витрат на утримання дитини, пред'явивши відповідний позов, чи вирішивши це питання добровільно. Оцінка аргументів сторін. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке. Дійсно з 2010 року, коли було визначено розмір аліментів на утримання [PERSON] в 500 грн. минуло багато часу, змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, збільшилися потреби дитини у зв'язку з його віком. Відповідач, батько дитини має постійне місце роботи, визнає обставини щодо збільшення потреб дитини, а тому факт необхідності збільшення розміру аліментів є доведеним. При визначенні розміру аліментів судом, окрім викладеного, враховано те, що бажання позивача офіційно отримувати аліменти в більшому розмірі, за рішенням суду, а не у зв'язку з проханням такої допомоги узгоджується з вимогами закону, зокрема щодо права того з батьків, з ким проживає дитина отримувати аліменти на її утримання від іншого з батьків (ч.3 ст.181 СК України). Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи та сталий дохід, але при цьому також утримує малолітню доньку [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження міститься в матеріалах справи) та добровільно надає допомогу на утримання сина [PERSON] в більшому розмірі ніж визначені судом аліменти. Наявність у відповідача депозитних коштів також свідчить про його можливість виплачувати аліменти в більшому розмірі. При цьому, доказів матеріальної участі в утриманні повнолітнього сина [PERSON] відповідач не надав, тому ця обставина не береться до уваги судом. Не враховуються і посилання [PERSON] на часті періоди непрацездатності через хворобу дитини, які можуть виникнути в майбутньому, оскільки такі обставини на час розгляду справи не існують. З огляду на викладене, на підставі ч.1ст.183 СК України суд дійшов висновку, що 1/5 частина від доходу відповідача буде достатнім і співмірним вкладом батька в утримання сина. При цьому також враховано те, що 1/5 частина доходу відповідача на місяць, з аналізу декларації про його доходи, більша від 50 % прожиткового мінімуму на дитину віком -13 років, що станом на час розгляду справи складає 1944 грн. Норми права. В позовній заяві [PERSON] вірно посилається на ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, за якими батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180), шляхом сплати аліментів у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина і цей спосіб може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів(ч.3 ст.181 СК України). Проте в прохальній частині позовної заяви вимоги про зміну способу стягнення аліментів не зазначено, хоча за змістом позовної заяви таке випливає, а тому, з метою ефективного захисту прав позивача, яка бажає отримувати аліменти в частці від заробітку відповідача, який має стабільний дохід, суд вважає за можливе застосувати абз.2 ч.3 ст.181 СК України. Також, судом враховано, що за ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В цьому випадку суд відійшов від сталої судової практики, за якою аліменти на одну дитину стягуються в розмірі ? частини доходу, оскільки 50% прожиткового мінімуму на дитину 13 років менше ніж 1/5 частина доходу відповідача. За ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічну норму містить п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вказані норми є застосовними, оскільки змінилися потреби дитини та можливості батька надавати допомогу на утримання в більшому розмірі, ніж було визначено рішенням суду про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, тиким чином сума збору 704, 80 коп.( в мінімально допустимому розмірі) підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved