Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

В жовтні місяці 2017 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я та вчинення злочину. В обгрунтування позову зазначили, що 23.11.2015 року, близько 11 год. 30 хв. на перехресті біля ТЦ «Епіцентр», в районі 222 км. + 400 м. автодороги «Знаменка - Луганськ - Ізварино», водій [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», д/н [NUMBER], проїжджаючи перехрестя на заборонений сигнал світлофора, грубо порушуючи вимоги п.п. 8.7.3 (е), 8.10 ПДР України, допустив зіткнення із автомобілем «Мазда 3232», держ. номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок вищезазначеної пригоди, [PERSON] та [PERSON], який був пасажиром автомобіля «Мазда 323», держ. номер [NUMBER], спричинені тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя, що підтверджується висновками судово-медичної експертизи № 248-е, 247-е, 249-е від 25.01.2016 року та встановлено вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2017 року по справі № 11 -кп/774/1135/17. Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2017 року, який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року, [PERSON] визнано винним у скоєні вищезазначеного дорожньо-транспортної пригоди. Позивачі зазначають, що за тяжкі ушкодження здоров'я, травматична втрата органу [PERSON], тривале відновлення, емоційний дискомфорт, страх за своє життя, який був спричинений їм внаслідок вчинення злочину, відсутність з боку засудженого жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричиненні їм збитки, розмір моральної шкоди, який має бути стягнутий з [PERSON] становить 40 000 гривень кожному позивачу, та саме така сума буде прийнятною компенсацію за заподіяну злочином шкоду здоров'ю. Враховуючи викладене, позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я в розмірі 40 000,00 грн. на кожного. В судове засідання позивачі не з'явилися, їх представник позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладені в позовній заяві та наполягав на задоволення позов. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали до суду відзив на позовну заяву та просили в задоволені позову відмовити. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2015 року, близько 11 год. 30 хв. на перехресті біля ТЦ «Епіцентр», в районі 222 км. + 400 м. автодороги «Знаменка - Луганськ - Ізварино», водій [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», д/н [NUMBER], проїжджаючи перехрестя на заборонений сигнал світлофора, грубо порушуючи вимоги п.п. 8.7.3 (е), 8.10 ПДР України, допустив зіткнення із автомобілем «Мазда 3232», держ. номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок вищезазначеної пригоди, [PERSON] та [PERSON], який був пасажиром автомобіля «Мазда 323», держ. номер [NUMBER], спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року [PERSON] визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді п'яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений [PERSON] від призначеного основного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки. Цивільний позов потерпілих задоволено частково та стягнуто з ТДВ «СТ «Домінанта» матеріальна шкода в сумі 3578,22 грн. на користь [PERSON], 24328,99 грн. на користь [PERSON] та 50102,32 грн. на користь [PERSON] та 12197,18 грн. з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON]. В іншій частині позов залишити без розгляду. Висновком експерта № 248е, встановлено, що у потерпілої [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини з переломами 4-го, 5-го, 6-го, 7-го та 8-го ребер праворуч по задньо-пахвовій лінії зі зміщенням уламків, емфіземи м'яких тканин грудної клітини праворуч, правосторонній гемопневмоторакс (кров та повітря в плевральній порожнині). Виявлені у неї тілесні ушкодження спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, що діяли зі значною силою в область грудної клітини, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані не задовго до первинного надання медичної допомоги в 6МКЛ, тобто в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно пункту 2.1.3 «л» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Висновком експерта № 247е, встановлено, що у потерпілого [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла: закритої травми грудної клітини з переломами 5-го, 6-го, 10-го та 11-го ребер праворуч у задніх відрізках, забій правої легені та правостороннього гемотораксу (кров в плевральній порожнині); закритої травми черева з розривом селезінки по нижньому полюсу з переходом до ніжки, забію хвоста підшлункової залози з крововиливом в даній області, внутрішньочеревної кровотечі (3000 мл крові в черевній порожнині); закритої травми тазу: перелому бокової маси крижі праворуч, перелому тіла клубової кістки з переходом на кришу вертлюжної западини, уламкового перелому тіла та верхньої гілки лобкової кістки праворуч. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, що діяли зі значною силою в праву половину тіла, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані не задовго до надходження на стаціонарне лікування в 6МКЛ, тобто в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Згідно пунктів 2.1.2 та 2.1.3 «л,о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992р. №6 та п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом із цим, відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Право фізичних та юридичних осіб на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їхніх прав, свобод та законних інтересів, має конституційно- правову природу і передбачено в статтях 32, 56, 62, 152 Основного Закону України. Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 засади та сутність інституту моральної шкоди розкриваються в Цивільному кодексі України, у статті 23 якого встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга); моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини четверта, п'ята). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2ст.1167 ЦК України). За приписами ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Частиною 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним та Господарським кодексами і відповідними законами України. Зважаючи на те, що позивачам завдано тяжкі тілесні ушкодження здоров'ю, травматична втрата органу [PERSON], тривале відновлення, емоційний дискомфорт, який був спричинений їм внаслідок вчинення злочину, відсутність з боку засудженого жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричиненні їм збитки, суд вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів складає у розмірі 40 000,00 грн. на кожного.

Outcome: approved