Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

В грудні 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до Смілянського дитячого будинку-інтернат, в інтересах [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - бабусею [PERSON], [INFO]. Від народження [PERSON] тяжко хвора і з дитинства перебувала в дитячому будинку «Берізка», внаслідок відмови батьків від неї. З 2003 року чоловік [PERSON] - [PERSON] взяв опіку над [PERSON] В подальшому [PERSON] стала проживати в квартирі позивачів та була там зареєстрована (яка належить їм на праві власності). В вересні 2010 року [PERSON] була поміщена до Смілянського дитячого будинку. В 2013 році [PERSON] Позивачу [PERSON] важко сплачувати комунальні послуги за реєстрації відповідача в квартирі, тому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою. Позивач-1, яка одночасно є представником позивач-2 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Позивач-3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідача в судове засідання. В матеріалах справи містяться письмові заперечення (а.с. 89-90). Третя особа в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи мітиться заперечення проти позову на аркуші справи № 45. Суд, вислухавши пояснення позивача-1, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). [PERSON] являється дитиною-інвалідом з дитинства, що підтверджується відповідними довідками (а.с.13-14). Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що при народженні дитини ([PERSON]) її мати від неї відмовилась. Зазначена обставина підтверджується копією актового запису про народження № 686 від 28 березня 2003 року, де зазначено, що [PERSON] була покинута в лікарні (а.с.104). В той же час батьки [PERSON] не були позбавлені батьківських прав. Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Таким чином, виходячи з вищевказаного, [PERSON] являється дитиною, яка позбавлена батьківського піклування. 14 травня 2003 року розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві опікуном [PERSON] було призначено її дідуся - [PERSON] (а.с.10). [PERSON] знаходилась на державному утриманні в Київському міському будинку дитини «Берізка», що підтверджується відповідною довідкою від 28 серпня 2006 року (а.с.9). Як встановлено в судовому засіданні, з червня 2008 року [PERSON] проживала в квартирі позивачів, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та була там зареєстрована, свідченням чого є довідка Форми 3 (а.с.12). Відповідно до положень ст. 9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Зазначена квартира належала на праві спільною сумісної власності [PERSON], [PERSON]та [PERSON] (а.с.15). В подальшому, з 24 вересня 2010 року [PERSON] була поміщена до Смілянського дитячого будинку-інтернату і по даний час знаходиться там та перебуває на повному державному утриманні (а.с.8, 94). [INFO] [PERSON] помер (а.с.11). Відповідно листа Смілянського дитячого будинку-інтернату від 16 червня 2016 року, [PERSON] є дитиною, позбавленою батьківського піклування та над якою опікун не призначався (а.с.96). Відповідно до ч. 1 ст. 243 Сімейного Кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Статтею 245 СК України передбачено, що опіка та піклування над дитиною, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Таким чином, функцію піклувальника [PERSON] здійснює директор Смілянського дитячого будинку-інтернат - [PERSON]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 248 СК України, дитина, яка позбавлена батьківського піклування має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону Частиною 2 ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Частиною 3 ст. 25 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей із зазначених закладів, від опікунів чи піклувальників, з прийомної сім'ї чи дитячого будинку сімейного типу. Статтею 32 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що за дітьми- сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Статтею 71 ЖК України передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки за [PERSON], на час перебування в закладі для дітей позбавлених батьківського піклування, зберігається житлове приміщення, а саме: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed