Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В грудні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики по розписці посилаючись на те, що 02 червня 2015 року між нею та відповідачкою було укладено два договори позики грошових коштів, згідно яких відповідачка позичила в неї 9600 гривень та 1800 євро. Договори було укладено у вигляді розписок, які були власноручно написані відповідачкою в присутності свідків. Борг вона мала повернути до липня та до грудня 2015 року. Вона неодноразово нагадувала відповідачці про повернення боргу, однак остання уникає зустрічі з нею та до цього часу борг не повернула. Також просить стягнути і 11000 гривень моральної шкоди, оскільки через вчасно не повернутий борг вона не може встановити пам»ятник на могилі чоловіка, так як не вистачає коштів. Через таку поведінку відповідачки вона зазнала моральної шкоди, втратила сон і в неї загострилися хвороби, на лікування яких потрібні кошти. В березні 2016 року позивачка [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій заявлену моральну шкоду просить не стягувати, а кошти у вигляді 1800 євро просить стягнути в грошовому вигляді у гривнях, що еквівалентно по курсу на час стягнення відповідно до ст. 533 ЦК України. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву, в якій просить справу слухати без неї, заяву про уточнення позовних вимог просить задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про причини неявки не повідомила, судом належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи заяву позивачки [PERSON], покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з матеріалів справи та показів свідків, допитаних в судовому засіданні, 02 червня 2015 року позивачка [PERSON] надала в борг відповідачці [PERSON] кошти в сумі 9600 гривень та 1800 євро, що стверджується розписками від 02 червня 2015 року у присутності зазначених свідків. Кошти в сумі 9600 гривень відповідачка зобов»язувалася повернути до кінця грудня 2015 року, а кошти в сумі 1800 євро - до липня 2015 року. Однак, відповідачка [PERSON] взятих на себе зобовязань належним чином не виконала, внаслідок чого станом на сьогоднішній день борг [PERSON] не повернула. Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки, відповідачка не належним чином виконує взяті на себе зобовязання, уточнені позовні вимоги позивачки підлягають захисту шляхом стягнення в її користь із відповідачки несплаченої суми боргу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved