Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

В жовтні 2017 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити батьківських прав громадянина України [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що громадянин України [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою: м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 29, кв. 2, є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON] померла 02.08.2008 року. Після смерті матері дитина залишилась проживати разом з батьком, але батько свої батьківські обовязки виконував не сумлінно, усунувся від їх виконання, зловживав спиртними напоями. Доглядом за дитиною займався дідусь [PERSON]. 12.12.2013 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області [PERSON] був засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки, з випробувальним строком 2 роки. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.11.2014 року [PERSON] був засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки один місяць. На час залишення дитини без батьківського піклування, дідусь [PERSON] рішенням виконкому Бердянської міської ради від 09.12.2014 року №415 був призначений опікуном онука. Але 02.02.2015 року [PERSON] помер та над малолітнім [PERSON] рішенням виконкому Бердянської міської ради від 08.12.2015 року №354 був призначений опікуном рідний брат по лінії матері [PERSON], [INFO], який проживає з підопічним за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.04.2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. 09.12.2016 року [PERSON] ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.12.2016 року на підставі ст. 81 КК України був умовно-достроково звільнений. 19.12.2016 року [PERSON] в службі у справах дітей виконкому Бердянської міської ради було ознайомлено під підпис з Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, де зазначено, що після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки протягом двох місяців повинні звернутися до служби у справах дітей із заявою про повернення дитини для подальшого виховання. Однак з відповідною заявою [PERSON] в службу не звертався. 23.03.2017 року малолітній [PERSON] в службі у справах дітей виконкому Бердянської міської ради власноруч написав заяву, в якій зазначив, що після повернення з місць позбавлення волі батько не приймає участі в його житті, не працює, вживає алкоголь, будинок за адресою: м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 29, кв. 2, непридатний для проживання, не опалюється. На питання [PERSON] «Чи буде батько поновлювати свої права?», батько відповів: «Ні, для цього потрібні кошти». Дитина не бажає проживати з таким батьком, у нього є старший брат [PERSON], з яким він і надалі бажає проживати разом. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала до суду АКТ обстеження умов проживання [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що він не працює, не має грошових коштів та не може створити задовільні умови для проживання дитини. [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити. Свідок [PERSON] пояснив, що він тривалий час знайомий з [PERSON] Останній не приділяв та не приділяє уваги дитині. Вихованням дитини займався [PERSON], а на даний час [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює вчителем в ЗОШ №1 та три роки є класним керівником [PERSON] [PERSON] вона жодного разу не бачила. Батьківські збори відвідує [PERSON], який і займається вихованням дитини. Вислухавши учасників судового засідання, допитав свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Як видно з пояснень представника позивача, наданих суду письмових доказів, [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який перебуває на утриманні [PERSON] та проживає з останнім за адресою: [ADDRESS].\~\~ З грудня 2016 року [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків і не приймає участі у вихованні сина. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та визнаються відповідачем [PERSON] Так, із свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народився 14.04.2004 року\~\~і його батьками є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] померла 02.08.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС №116069. Після звільнення з місць позбавлення волі, 19.12.2016 року [PERSON] в службі у справах дітей виконкому Бердянської міської ради був ознайомлений під підпис з Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, де зазначено, що після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки протягом двох місяців повинні звернутися до служби у справах дітей із заявою про повернення дитини для подальшого виховання. Однак з відповідною заявою [PERSON] в службу не звертався. 23.03.2017 року малолітній [PERSON] в службі у справах дітей виконкому Бердянської міської ради власноруч написав заяву, в якій зазначив, що після повернення з місць позбавлення волі батько не приймає участі в його житті, не працює, вживає алкоголь, будинок за адресою: м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 29, кв. 2, непридатний для проживання, не опалюється. У звязку з чим він і надалі бажає проживати разом з братом [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування\~\~виконкому Бердянської міської ради Запорізької області \~\~від 20.10.2017 року №01-6628/47 [PERSON] в інтересах малолітнього доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO], тому що він свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина: не піклується про його виховання, матеріально не утримує, не турбується про всебічний розвиток, здоровя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, фактично батько існує лише за документами. За таких доказів суд вважає встановленим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], що згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його\~\~ батьківських прав. Відповідачем у справі не надано суду ніяких об'єктивних доказів, які б свідчили про те, що він займається вихованням та утриманням сина. Вищевказані вище докази свідчать про протилежне.

Outcome: approved