Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації Одеської області проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтв про народження [PERSON], [INFO].; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копія довідки № 382 від 28.10.2014 р.; копія розрахунку заборгованості по аліментам від 20.12.2014 р.; копія рішення Ренійського районного суду від 31.07.2013 р.; копія рішення апеляційного суду Одеської області від 01.11.2013 р.; копія висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO].; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. зазначивши, що відповідач є його батьком. Сімейне життя сторін не склалося, 19.05.2010 р. шлюб між сторонами було розірвано, про зроблений відповідний актовий запис № 32 відділом реєстрацій актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області. Після розірвання шлюбу сторони не живуть єдиною сім'єю, мешкають окремо, дитина залишилися мешкати із матір'ю та знаходяться на її утриманні. З моменту розпаду сім'ї батько дитини [PERSON], відповідач у справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та станом сина [PERSON] не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не навідується до нього, не цікавиться його життям, не бере участі у його вихованні будь яким чином. Дитина [PERSON], [INFO]. на даний час проживає разом з його матір'ю [PERSON], позивачкою у справі, яка повністю утримує та виховує його, створює належні умови для проживання, забезпечує сину нормальну життєдіяльність, дбає про його моральний розвиток тощо. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 31.07.2013 р. задоволені позовні вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01.11.2013 р. вищезазначене рішення Ренійського районного суду від 31.07.2013 р. було скасовано, у задоволені позовних вимог позивачки [PERSON] до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. - відмовлено. Однак з того часу, відповідач [PERSON] ніяким чином не змінив свою поведінку у відношенні до сина [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та станом сина [PERSON] не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не навідується до нього, не цікавиться його життям, не бере участі у його вихованні будь яким чином, що дає підстави твердити, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до своєї дитини, та ввів в оману суд, подавши відповідну апеляційну скаргу, тому як ніякого наміру взяти на себе батьківські обов'язки по вихованню сина [PERSON], він не мав, що підтверджується відповідними поясненнями позивачки, письмовими доказами та висновком органу опіку та піклування. Так, згідно довідки Ренійського навчально-виховного комплексу ЗОШ І-ІІІ ступенів-ліцею № 382 від 28.10.2014 р. відповідач не підтримує зв'язок із школою та не приймає участі у виховані сина [PERSON], учня 2-а класу. Також відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, в примусовому виконанні виконавчого документу № 2-906 виданого 24.04.2012 р. Ренійським районним судом, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2011 року до [INFO], тобто до досягнення повноліття сином [PERSON]. Таким чином заборгованість боржника по аліментам станом на 01.01.2015 року складає 11223 грн. 46 коп. Таким чином, неповнолітній син [PERSON] позбавлений батьківської уваги і піклування з боку відповідача, який не виконує своїх батьківських обов'язків. У зв'язку із вищенаведеним, позивачка вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо дитини, оскільки вони існують суто формально і ним не виконуються. Заслухавши пояснення органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, позивачки, яка наполягала на задоволення позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо його сина [PERSON], [INFO]. буде відповідати інтересам неповнолітнього та направлено на захист його прав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідач своєю бездіяльністю, байдужістю до рідного сина ухиляється від виконання обов'язків по його вихованню. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої батьківської турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків судом не вбачаються, він не приділяє будь-яку увагу дитині, яка проживає з матір'ю, потребує моральної та матеріальної підтримки від батька. З моменту розпаду сімї відповідач не інтересується рідним сином, станом його здоров'я, ухиляється від матеріальної допомоги, не спілкується з сином, відносин із ним не підтримує, про що свідчать доводи позивача, та надані суду докази. Крім того, як виходить з матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що нехтування батьківськими обов'язками з боку відповідача, який суто формально є батьком неповнолітньої дитини, але фактично залишається йому чужою людиною, тим самим негативно впливає на дитину, перешкоджає його нормальному психічному розвитку. В даний час дитина мешкає разом із матір'ю в м. Рені, яка сама доглядає за ним та утримує його, [PERSON] ходить до місцевої школи. Місцезнаходження відповідача суду невідоме. Відповідач у призначені судові засідання не з'явився, заперечень, клопотань не надав, інші обставини суду не відомі. Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси неповнолітнього [PERSON], та приймає рішення щодо задоволення позову позивачки - позбавляє відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина.

Outcome: approved