Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулась до суду з позовом до Степанівської сільської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказали, що [INFO] в смт. Теплик Вінницької області, помер їхній дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, що знаходиться на території Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, а також інше майно, зокрема житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] вони є спадкоємцями за законом, однак, вчасно не звернулися до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини так, як [PERSON], яка проживала разом з померлим, вводила їх в оману, говорячи, що вона та [PERSON] зареєстрували шлюб. Як виявилось пізніше, померлий та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Фактично про своє право спадкування позивачі дізналися в вересні 2016 року. Коли вони звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їм відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважають, що вказаний строк пропущено ними з поважної причини. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги. Просить суд надати додатковий строк для оформлення спадщини. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги. Просить суд надати додатковий строк для оформлення спадщини. Від відповідача - Степанівської сільської ради - надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, вимоги [PERSON] та [PERSON] визнають. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Теплик Вінницької області помер [PERSON], після його смерті залишилось майно у вигляді земельної ділянки, що знаходиться на території Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, а також інше майно, зокрема житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом, оскільки являються його племінниками. Позивачі до нотаріальної контори звернулися після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст. 1270 ЦК України, тому постановами державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори Лужанської Т.В. від 21 вересня 2016 року та 17 листопада 2016 року їм було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що позивачі не подавали нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки були введені в оману та вважали, що померлий на час смерті знаходився в зареєстрованому шлюбі, та те що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає, що у позивачів були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причину пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважною і вважає можливим його продовжити, що відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved