Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В грудні 2015 р.[PERSON]звернувся до суду з позовом, в якому зазначає,що її матір [PERSON]з 24.12.1955 р.перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON],під час якого ними був придбаний у власність житловий будинок по [ADDRESS],оформлений на [PERSON] [INFO] р.[PERSON]помер,відкрилася спадщина за заповітом [PERSON]від 11.02.2003 р.,яким [PERSON] заповів належний йому житловий будинок сину [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON]прийняли за заповітом [PERSON]та непрацездатна удова [PERSON],яка успадкувала обов*язкову частку у спадщині,фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном відповідно до вимог ст.548,549 ЦК УРСУ,який був чинним на час відкриття спадщини. Також частка [PERSON] майні подружжя складала 1 /2 частину спірного будинку,таким чином [PERSON]належало 2/3 частини житлового будинку по [ADDRESS],спадкоємцю за заповітом [PERSON]належала 1/3 частини цього ж будинку. [INFO] р.померла [PERSON],яка заповіту не залишила,спадщину в рівних частках як перша черга спадкоємців за законом прийняли дочка [PERSON]та син [PERSON]шляхом подання заяви про прийняття спадщини. [INFO] р.помер [PERSON],який заповіту не складав, спадщину як перша черга спадкоємців за законом прийняв його син [PERSON]шляхом подання заяви про прийняття спадщини. До складу спадщини після смерті [PERSON],яку має успадкувати позивач [PERSON],входить 1/3 частина житлового будинку по [ADDRESS],проте постановою нотаріуса від 01.12.205 р.їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] р.матері. Посилаючись на те,що в інший,позасудовий спосіб,захистити майнові права спадкоємця неможливо, позивач просить суд визнати за нею на підставі ст.1261,1262,1268,1296,1297 ЦК України право власності на 1/3 частину житлового будинку по вул.Паторжинського в м.Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON],яка померла [INFO] р. В судовому засіданні позивач підтримала позов з наведених у ньому підстав та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позов не визнав та пояснив,що,на його думку,частка позивача у будинку,яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON],має бути зменшена,оскільки [PERSON]отримала у спадщину ще грошовий вклад. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився,надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що 24.12.1955 р.Орджонікідзевським РАЦС м.Запоріжжя по актовому запису № 1770 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON](після реєстрації шлюбу [PERSON])[PERSON],про що свідчить копія свідоцтва про одруження. [INFO] р.народилася позивач [PERSON], матір*ю якої в свідоцтві про народження вказана [PERSON] ,про що надана копія свідоцтва про народження. 17.12.1971 р.[PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб по актовому запису № 3756,зробленому Будинком урочистої реєстрації шлюбу м.Запоріжжя,про що надана копія свідоцтва про шлюб,після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]». На підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 15.08.1960 р.,[PERSON]належав на праві власності житловий будинок 135 по [ADDRESS],право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 16.09.1960 р.,про що надана копія договора. Вказаний будинок був набутий у власність в період шлюбу між [PERSON]та [PERSON],виходячи із вимог ст.22 КпШС УРСР,який був чинним на час придбання будинку, належав їм на праві спільної сумісної власності по 1/2 частині кожному,за життя вказані частини ними не виділялися. [INFO] р.помер [PERSON],11.02.2003 р.він склав заповіт,посвідчений секретарем Великокужелівської сільської ради Дунаєвецького району,яким заповідав належний йому будинок з господарчими та побутовими спорудами сину [PERSON],про що надана копія заповіту. На день смерті чоловіка [PERSON],його удова [PERSON],[INFO],досягла віку 77 років,була непрацездатною. Як роз*яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 р.застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі, щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.535 ЦК УРСУ ,який був чинним на час відкриття спадщини,непрацездатна удова померлого успадковує,незалежно від змісту заповіту,не менше 2/3 частки,яка приходилась би на кожного спадкоємця при спадкуванні за законом(обов*язкова частка). Оскільки [PERSON] спільній сумісній власності подружжя належала 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS],після смерті її чоловіка [PERSON]відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинку. Спадкоємцем за заповітом [PERSON]був його син [PERSON],таким чином,обов*язкова частка [PERSON] спадщині складає 1/6 частину (з розрахунку 1/2 частина будинку:2*2/3),а загалом її частка становить 2/3 частини будинку(з розрахунку 1/2 частина + 1/6 частина). За приписами ст.548,549 ЦК УРСУ ,який був чинним на час відкриття спадщини,для набуття спадщини спадкоємцю необхідно її прийняти протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Спадкоємець визнається таким,що прийняв спадщину,якщо він протягом вказаного строку фактично вступив у володіння або управління спадковим майном чи подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. З матеріалів спадкової справи № 660-2003 до майна померлого [PERSON]встановлено,що 07.07.2003 р.[PERSON]та 22.07.2003 р.[PERSON]подали до П*ятої Запорізької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON],тобто прийняли спадщину після смерті [PERSON] встановлений законом спосіб,документально спадкові права спадкоємці не оформили. [INFO] р.померла [PERSON],спадщину у складі 2/3 частин житлового будинку по [ADDRESS] прийняли спадкоємці першої черги за законом позивач [PERSON],яка 27.03.2009 р.подала до П*ятої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON],та [PERSON],який подав відповідну заяву 15.08.2013 р.,про що надана спадкова справа № 253-2009 до майна померлої [PERSON] Відповідно до п.4.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595,свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Згідно п.4.15 ,4.18 цього ж Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину може бути вчинена нотаріусом після перевірки правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві з витягом з Реєстру прав власності. Як передбачено ст.49 Закону України «Про нотаріат»,главою 13 розділу 1 вказаного вище Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,якщо не подано документи,необхідні для її вчинення. Постановою нотаріуса від 01.12.2015 р.[PERSON]було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірного будинку з тих підстав,що [PERSON] встановленому законом порядку не оформила своє право власності на це спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] Як роз*яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ст.1261,1268 ЦК України визначають,що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,той з подружжя,який його пережив,та батьки,спадщина,прийнята спадкоємцем,належить йому із часу відкриття. Зазначені вище обставини перешкоджають позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок,що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно. На підставі ст.535,548,549 ЦК УРСУ(в ред.1961 р.),ст.16,1261,1268 ЦК України ,ст.3,10,11,57,60,61,212 -215,218,224-225,294 ЦПК України,суд-

Outcome: approved