Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

В жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання спадкового договору, в обґрунтування якого зазначила, що 07.05.2013 року нею та її сином [PERSON] укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І. Відповідно до умов цього договору позивач зобов`язалась після її смерті передати у власність сина, відповідача по справі, належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . В свою чергу, набувач зобов`язався: забезпечувати позивача та [PERSON] у випадку погіршення їх стану здоров`я лікувальними засобами, незалежно від їх вартості, харчуванням, одягом, необхідною допомогою; в разі смерті відчужувача поховати її на цвинтарі в с.Зарічани Житомирського району, а також в разі смерті [PERSON] поховати його на цвинтарі в с.Зарічани Житомирського району або с.Троковичі Черняхівского району з дотриманням всіх православних обрядів. Стан здоров`я позивача погіршився, в зв`язку з травмою грудної клітки перебувала на стаціонарному лікуванні. В зв`язку з тим, що відповідач умов договору від 07.05.2013р. щодо здійснення немайнових розпоряджень позивача, не виконує, позивач просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні 27.09.2021р. представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник позивача в заяві від 20.10.2021р. [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, просила розгляд справи здійснювати у її відсутність та у відсутність позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Рогальська Р.І. в заяві від 12.03.2021р. просила розгляд справи здійснювати у її відсутність (а.с.36). Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та заслухавши пояснення свідків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що 07 травня 2013 року між [PERSON] (відчужувачем) та [PERSON] (набувачем), було укладено спадковий договір (надалі договір), посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І. та зареєстрований в реєстрі за №795 (а.с. 4). За умовами п.5 договору набувач майна зобов`язався забезпечувати [PERSON] та [PERSON] , у випадку погіршення стану їх здоров`я, лікувальними засобами, незалежно від їх вартості, харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою; в разі смерті відчужувача [PERSON] поховати її на цвинтарі в с.Зарічани Житомирського району, а також а різі смерті [PERSON] поховати його на цвинтарі в с.Зарічани Житомирського району або с.Троковичі Черняхівского району з дотриманням всіх православних обрядів. Для виконання умов, які зазначені в п.5 договору відчужувач призначає виконавця [PERSON] [PERSON] згідно п.1 договору зобов`язалась передати після її смерті у власність [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . Пунктом 7 договору сторони погодили, що у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. В позовній заяві зазначено, що з часу підписання вказаного договору відповідачем жодних дій на виконання умов договору виконано не було, ніякої допомоги останній позивачу не надавав. Позивач самотужки забезпечує себе продуктами харчування та ліками. Також, самостійно за власні кошти та кошти своїх дочок поховала [PERSON] , який помер [INFO] . Пояснення позивача підтверджено показами свідків, допитаних в судовому засіданні 27.09.2021р. Допитаний як свідок [PERSON] , який є сусідом позивача, повідомив, що він не знає, ніколи не бачив [PERSON] . Позивач хворіє та зверталась до нього, щоб викликати швидку, а також купити ліки та хліб. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, повідомила суду, що з відповідачем знайома та бачила його останній раз у 2013р., коли було укладено спадковий договір. На похоронах [PERSON] відповідача не було. Наразі позивач проживає сама, їй допомагають доньки. Вона, тобто [PERSON] , викликала швидку, купувала ліки. Допитана свідок [PERSON] , яка є донькою позивача, пояснила, що останній раз бачила свого брата [PERSON] у 2013р., коли було укладено спадковий договір. [PERSON] проживає в Росії, зв`язок з братом втрачено. Матеріальної допомоги відповідач не надає, умови спадкового договору не виконує. Свідок [PERSON] , яка є донькою позивача, повідомила, що з відповідачем не бачилась більше 20 років. Умови спадкового договору відповідач не виконує, оскільки перебуває за межами країни. На запитання головуючого судді пояснила, що поховання [PERSON] здійснювала вона та її сестра [PERSON] . Згідно статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Положеннями статті 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно. Тому коло обов`язків набувача має визначатися вже виходячи не з одностороннього волевиявлення відчужувача, а зі спільної згоди сторін, враховуючи договірний характер правовідносин. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Як зазначалось вище, на підставі пункту 5 спадкового договору від 07.05.2013р. відповідач зобов`язався забезпечувати [PERSON] та [PERSON] , у випадку погіршення стану їх здоров`я, лікувальними засобами, незалежно від їх вартості, харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою; в разі смерті відчужувача [PERSON] поховати її на цвинтарі в с.Зарічани Житомирського району, а також а різі смерті [PERSON] поховати його на цвинтарі в с.Зарічани Житомирського району або с.Троковичі Черняхівского району з дотриманням всіх православних обрядів. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зіслалась на те, що набувач, яким згідно спадкового договору є [PERSON] , своїх зобов`язань згідно умов спадкового договору не виконував і не надавав їй жодної допомоги. Перебування [PERSON] , зі слів свідків, за межами території України з 2013р. безумовно унеможливлює виконання ним належним чином умов спадкового договору від 07.05.2013 року. Окрім того, виконавцем договору [PERSON] умови спадкового договору також не виконувались, що знайшло своє підтвердження у показаннях свідків. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України). Згідно з п. 7 спадкового договору від 07.05.2013р. спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача в разі невиконання набувачем його розпоряджень. Дослідивши та проаналізувавши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, укладаючи з позивачкою спадковий договір, взяв на себе певні зобов`язання, визначені цим договором, однак від їх виконання самоусунувся, що відповідно до п. 7 договору є підставою для його розірвання. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих і достовірних доказів про виконання відповідачем умов спадкового договору, а тому наявні підстави для розірвання спадкового договору у зв`язку з невиконання набувачем розпоряджень відчужувача та недотримання відповідачем умов спадкового договору. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved