Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Описова частина Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору від 20 червня 2008 року № CNCNA80000106177 (далі - кредитний договір, договір), укладеного з [PERSON], банк надав позичальнику кредит у розмірі 10 814,92 дол. США до 19 червня 2013 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором банк звертався до суду та за рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2012 року у справі № 2-6/2012 з позичальника було стягнуто заборгованості за кредитним договором у сумі 18 554,04 дол. США, в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 6 877,48 дол. США, за процентами за користування кредитом - 3 862,73 дол. США, за комісійною винагородою - 2 076,48 дол. США, пеня - 4 823,95 дол. США, штраф (фіксована частина) - 31,37 дол. США, штраф (процентна складова) - 882,03 дол. США. Після ухвалення зазначеного судового рішення [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, банк продовжував нараховувати проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та неустойку. Після уточнення (збільшення) позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, а саме: 928,02 дол. США - проценти за користування кредитом, які нараховані станом на 20 серпня 2015 року; 1 492,47 дол. США - комісійна винагорода, яка нарахована станом на 20 серпня 2015 року; 1 307 345,80 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань зі сплати процентів та винагороди, яка нарахована станом на 01 серпня 2016 року; 250,00 грн - штраф (фіксована частина) та 3 001,30 грн - штраф (процентна складова). У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору частково недійсним, зобов'язання вчинити дії. Позовна заява мотивована тим, що банк надав йому кредит на придбання автомобіля в іноземній валюті - доларах США (пункт 16.1.2 кредитного договору), на момент укладення кредитного договору він не був обізнаний щодо істотних умов договору, зокрема, щодо умов кредитування, валютних ризиків під час виконання зобов'язань за кредитним договором, методики визначення валютного курсу, комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування коштами. Крім того, вважав наявними правові підстави для зміни істотних умов договору щодо валюти кредитування. За викладених обставин [PERSON] просив визнати пункт 16.1.2 кредитного договору недійсним та зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахувати валюту кредитування в гривню за курсом Національного банку України на день підписання договору. Короткий зміст рішення суду першої інстанції Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та вимог зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник неналежно виконав зобов'язання за кредитним договором, проте банк звернувся до суду з цим позовом поза строками позовної давності, оскільки строк виконання зобов'язання за кредитним договором було змінено у зв'язку з ухваленням у справі № 2-6/2012 рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2012 року про дострокове стягнення боргу; у такому разі строк позовної давності слід обраховувати з моменту пред'явлення банком першого позову, а у цій справі банк звернувся до суду з позовом лише 19 жовтня 2015 року. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд вважав безпідставним твердження [PERSON] про те, що на день укладення договору він був необізнаний щодо істотних умов кредитування та валютних ризиків при виконанні зобов'язань за кредитним договором. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 11 листопада 2016 року рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2016 року у частині вирішення позовних вимог банку скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором за період з 09 серпня 2011 року до 01 серпня 2016 року, а саме: заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 982,02 дол. США, за комісійною винагородою - 1 492,47 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 61 300,00 грн, штраф (фіксована частина) - 250,00 грн, штраф (процентна складова) - 3 001,30 грн, судові витрати - 1 887,91 грн. У решті рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2016 року залишено без змін. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що відмова у задоволенні позовних вимог банку за спливом строків позовної давності не відповідає закону, оскільки за умовами кредитного договору передбачено збільшення строків позовної давності до п'яти років, банк звернувся до суду з цим позовом в межах строків позовної давності, а заявлена сума заборгованості позичальником не спростована.

Outcome: partial