Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності, про що надали письмову заяву. \~ \~ \~ \~Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін; копії свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] ; копія довідки Долинської сільської ради від 20.06.2018р; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копії свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія довідки КП «РБТІ» від 19.04.2018р.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.11.2014р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав від 05.11.2014р.; копія довідки Долинської сільської ради від 05.08.2020р.; копія технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] ; копія звіту про незалежну оцінку вартості спадкового майна. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . За життя він збудував житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , у якому мешкав спільно із своєю родиною без оформлення правовстановлюючих документів. Факт належності будинку [PERSON] підтверджується: копією технічного паспорту на будинок на його ім`я та витягом з по господарської книги Долинської сільської ради від 05.08.2020р. № 531. Крім того, йому належала земельна ділянка площею 0,2341 га, виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.11.2014р. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не склав, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач, його дружина [PERSON] та його діти - відповідачі [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, сторони прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки мешкали разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка Долинської сільської ради Ренійського району від 20.06.2018р. Після смерті чоловіка, позивач залишилась проживати у спадковому будинку, користується земельною ділянкою, тобто, фактично вступила у управління та володіння спадковим майном. Відповідачі по справі діти спадкодавця, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались та не претендують на спадщину й не проти щоб за позивачем було визнане право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , про що свідчить заяви надані до справи. Таким чином, позивач фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, сторони по справі є спадкоємцями за законом першої черги. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Відповідачі спадщину також прийняли, але не заперечують щоб її оформила на своє ім`я позивач. Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved