Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, в якій просила зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, в тому числі належних [PERSON] 7/11 частин квартири [ADDRESS] , що належить позивачу на праві власності, який накладено відповідно до постанови виконавчої служби Вишгородського РУЮ № ДВ-5-502 від 12.07.2005 року - обтяження за реєстраційним номером 2178876 зареєстроване 13.07.2005 року Вишгородською державною нотаріальною конторою; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт майна та заборону на його відчуження, який накладено відповідно до постанови виконавчої служби Вишгородського РУЮ № ДВ-5-502 від 12.07.2005 року - обтяження за реєстраційним номером 2178876 зареєстроване 13.07.2005 року Вишгородською державною нотаріальною конторою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час підготовки документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій щодо оформлення Договору дарування належних [PERSON] 7/11 частин квартири, було з`ясовано, що на належне позивачу майно накладено арешт, у зв`язку з чим вона звернулася до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про надання інформації щодо причин накладення арешту та зняття арешту з належного їй майна. 09.11.2020 року Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було надано відповідь № 61765, зі змісту якої вбачається, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в реєстрі містяться відомості про об`єкт обтяження: все майно, що належить [PERSON] , [INFO] . Також відповідачем встановлено, що в Спецрозділі АСВП міститься інформація щодо виконавчого провадження № 1022890 з виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області № 3/2-869 від 31.03.2005 року про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Ефективні фінансові технології» заборгованості в сумі 7045, 44 грн. 11.07.2005 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття даного виконавчого провадження. 25.08.2005 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Однак, у зняття арешту, який накладений на все майно позивача, було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, оскільки матеріали виконавчих проваджень у відділах ДВС зберігаються три роки та матеріали даного виконавчого провадження знищені, а дане виконавче провадження завершено до внесення до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, тому неможливо провести перевірку цього провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31.03.2005 року стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Ефективні фінансові технології» 6 975 грн. 69 коп. та сплачене держмито в сумі 69 грн. 75 коп., а всього 7 045, 44 грн. Рішення суду набрало законної сили 03.05.2005 року. 11.07.2005 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 1022890 з виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області № 3/2-869 від 31.03.2005 року про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Ефективні фінансові технології» заборгованості в сумі 7045, 44 грн. 25.08.2005 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Листом від 09.11.2020 року № 61765 Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив [PERSON] про те, що в реєстрі містяться відомості про обтяження за реєстраційним номером № 2178876 зареєстрованого 13.07.2005 року Вишгородською державною нотаріальною конторою на підставі постанови №ДВ-5-502 від 12.07.2005 року виконавчої служби Вишгородського РУЮ об`єкт обтяження: все майно, що належить [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень у відділах державної виконавчої служби становить три роки, матеріали даного виконавчого провадження знищені, а дане виконавче провадження завершено до внесення до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, а тому провести перевірку даного провадження не можливо. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 41 ч. 4 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» кожна особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 59 Закону «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з п. 5 ст. 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Наявність накладеного арешту на все майно позивача, перешкоджає [PERSON] здійснювати належним чином розпорядження та володіння майном, чим порушуються її права та інтереси, як власника цього майна. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про відсутність правових підстав для арешту всього майна позивача, а тому права позивача підлягають судовому захисту, шляхом звільнення майна з під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved