Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківської області (надалі - «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі - «Відповідач»), треті особи - ТзОВ «Уніплит», [PERSON], про визнання недійсними та скасування актів форми Н-5 та Н-1 про нещасний випадок, складені на [PERSON], що стався з потерпілим 08 жовтня 2015 року о 11 год. 20 хв. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково представник Позивача зазначила про те, що випадок, який стався 08 жовтня 2015 року з працівником ТОВ «Уніплит» [PERSON], є таким, що не пов'язаний з виробництвом, оскільки безпосередньо смерть потерпілого [PERSON] сталася не на виробництві, а у відділенні інтенсивної терапії Івано-Франківської ОКЛ (через 32 години з моменту поступлення до медичного закладу) внаслідок загострення загального захворювання. Представник Відповідача - Управління Держпраці в Івано-Франківській області, - в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, та просила відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов. Зокрема, на думку представника Відповідача, при розслідуванні нещасного випадку, який стався 08 жовтня 2015 року з працівником ТОВ «Уніплит» [PERSON], створена у встановленому чинним законодавством порядку діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України, а висновок комісії відповідає фактичним обставинам справи. Представник третьої особи ТОВ «Уніплит» та третя особа [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні даної справи покладалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача, представника Третьої особи ТОВ «Уніплит» та Третю особу [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі - страхування від нещасного випадку) визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Згідно з пунктом 7 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків. Пунктом 47 Порядку в абзацах 1,3,4 встановлено, що за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом). В акті за формою Н-5 зазначається категорія аварії, внаслідок якої стався нещасний випадок. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною. За приписами пункту 15 вищевказаного Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні. 17 грудня 2015 року комісією, утвореною наказом управління Держпраці в Івано-Франківській області від 15 жовтня 2015 року № 56, складено Акт за формою Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08 жовтня 2015 року о 11 год. 20 хв. (помер 09 жовтня 2015 року о 19 год. 20 хв.) в ТзОВ «Уніплит», код ЄДРПОУ 30905968, з працівником ТзОВ «Уніплит» [PERSON]. Згідно висновку комісії, викладеному в даному акті, враховуючи, що [PERSON] після визнання спеціалізованою кардіологічною СЕК. Непрацездатним був допущений до роботи, та що погіршення стану його здоров'я сталося в робочий час при виконанні функціональних обов'язків, комісія на підставі підпункту 2 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 визнала нещасний випадок пов'язаним з виробництвом і на нього складено акті за формою Н-1. Додатками до Акту за формою Н-5 затверджено окремі думки членів комісії [PERSON] та [PERSON]. 11 грудня 2015 року комісією, утвореною наказом управління Держпраці в Івано-Франківській області від 15 жовтня 2015 року № 56, складено Акт №1 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, щодо [PERSON], який мав місце 08 жовтня 2015 року. Вважаючи висновки, викладені у вищевказаних актах за формою Н-5 та за формою Н-1 такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а випадок, що стався з [PERSON] 08 жовтня 2015 року - таким, що не пов'язаний з виробництвом, - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківської області звернулося до суду з даним позовом про визнання даних актів недійсними та їх скасування. У зв'язку із вищезазначеним, Суд вважає за необхідне зазначити наступне. Захист прав, свобод та інтересів працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, здійснюється у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Питання розслідування нещасного випадку на виробництві згідно з Законом України «Про охорону праці» відноситься до сфери організації здорових і безпечних умов праці на підприємстві, а не до сфери регулювання питань соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Статтею 55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено право виконавчих органів Фонду звертатися до суду за вирішенням спорів щодо сум страхових внесків, розміру шкоди та прав на відшкодування, накладення штрафів та з інших питань, але факт нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який пов'язаний з виробництвом, не може бути оскаржений Фондом (його регіональними відділеннями). Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (надалі - «Порядок») затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232, не містить норм, які б надавали права робочим органам Фонду на оскарження актів форми Н-1, Н-5. Відповідно до вищевказаного порядку право на оскарження змісту актів форми Н-5, Н-1 мають роботодавці, потерпілий або члени його сім'ї чи особа, яка представляє його інтереси. Фонд не належить до числа осіб, яким надано право оспорювати зміст актів зазначених форм. Відповідно до пункту 33 Порядку контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві профспілки. Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку. Таким чином, законодавством визначено конкретний механізм щодо оскарження обставин та причин нещасного випадку. Оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпають і не порушують прав Фонду, то його робочі органи, в т.ч. й сам Фонд не можуть звертатися до суду з позовом щодо оскарження таких актів. Суд також звертає увагу на те, що відповідно до вимог чинного законодавства України повноваження щодо розслідування нещасних випадків на виробництві відноситься до виключної компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці та його територіальних органів, а не до компетенції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, основні завдання і функції якого визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства втручання державних органів в діяльність один одного не допускається. За таких обставин, оскільки представником Позивача не доведено в судовому порядку підставності позовних вимог в частині надання належних доказів конкретних порушень законодавства, допущених Відповідачем при складанні оскаржуваних актів форм Н-1 та Н-5, як і не доведено самого факту порушеного права Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківської області у спірних правовідносинах, Суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 13, 14, 55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232,

Outcome: dismissed