Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації та Олександрійської міської ради Кіровоградської області, де просила визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлих батька та матері - [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА [INFO] померла мати позивача - [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права: 1 / 2 частина житлового будинку № [ADDRESS] та яка належала померлій згідно договору купівлі-продажу від 03.03.1998 року укладеного на Універсальній товарній біржі «Інкомпмарк-контракт» та зареєстрованого Олександрійським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації 03.03.1998 року. Батько позивача - [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилася спадщина на 1 / 4 частину житлового будинку [ADDRESS] , яку прийняв у спадок після смерті [PERSON] та на 1 / 2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належала померлому згідно договору купівлі-продажу від 03.03.1998 року укладеного на Універсальній товарній біржі «Інкомпмарк-контракт» та зареєстрованого Олександрійським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації 03.03.1998 року. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися та письмові заперечення на адресу суду щодо позовних вимог не надходили. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.01.2019 року на підставі ст. 84 ЦПК України витребувані в Олександрійській міській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 31.05.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Власниками (1 / 2 частки кожен) будинку [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] , відповідно договору купівлі-продажу, який зареєстровано 03.03.2008 року на універсальній товарній біржі «Інкопмарк-контракт». Реєстрація права власності по 1 / 2 частці будинку [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] 16.03.2008 року у Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації та реєстровий №7221/43. [PERSON] та [PERSON] були подружжям, бо зареєстрували шлюб 11.09.1971 року на що вказує свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та після її смерті відкрилася спадщина на 1 / 2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №614-2014 року до майна померлого [PERSON] , останній прийняв спадщину: 1 / 4 частку будинку [ADDRESS] , але не оформив належним чином. Крім [PERSON] успадкувала 1 / 4 частку даного будинку донька померлих - [PERSON] . Факт родинних стосунків [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно. [INFO] помер [PERSON] , відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та після його смерті залишилося майно. Єдиною спадкоємицею є [PERSON] , яка звернулася з письмовою заявою до нотаріуса щодо прийняття спадщини та отримала постанову державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Нотаріус мотивував відмову тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований брокерською конторою, що вказує на недодержання нотаріальної форми даного договору. ОЦІНКА СУДУ На підтвердження фактів викладених у позовній заяві позивач надала довідку №500 від 01.10.2018 року, яка видана головою квартального комітету №28. Дана довідка містить інформацію, що [PERSON] до своєї смерті, а саме [INFO] проживала у буд. [ADDRESS] та разом з нею були зареєстровані та проживали її чоловік - [PERSON] та донька - [PERSON] . Аналізуючи дану довідку зрозуміло, що на момент смерті [PERSON] з нею проживали чоловік та донька, яка фактично прийняли спадщину, у даному випадку частки спірного будинку, але належним чином не оформили право власності на них. Після смерті [PERSON] його донька фактично прийняла спадщину та звернулася до нотаріуса з метою оформлення прав. Оскільки померлі під час придбання будинку [ADDRESS] не звернулися до нотаріуса з метою нотаріального посвідчення договору, а лише зареєстрували на універсальній товарній біржі «Інкопмарк-контракт» та у Олександрійському МБТІ зареєстрували право власності по 1 / 2 частці кожного, тому відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій щодо спадщини є правомірною. Між тим, право позивача є порушеним, що полягає у перешкоді нотаріального оформлення прав власності на спірний будинок у порядку спадкування. Отже, беручи до уваги те, що [PERSON] та [PERSON] оформили договір купівлі-продажу на товарній біржі, що на той час дозволяв Закон України «Про товарну біржу», а також той факт, що договір виконано у повному обсязі та він не містить умов, які б суперечили закону, більш того право власності зареєстровано у Олександрійському КМБТІ та вирішення даного питання можливо лише у судовому порядку, тому право позивача підлягає відновленню. НОРМИ ПРАВА У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, я ким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Стаття 5 ЦПК України вказує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи той факт, що іншого вирішення спору ніж у судовому порядку у позивача немає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved