Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

В жовтні 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою в якій прохав суд встановити факт родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON], а саме встановити що вони є четвероюрідними братами. Ухвалою від 23.10.2017 року провадження в справі було відкрито. 08.12.2017 року представником ХМР було подано заперечення проти позову згідно до яких вони позов не визнають за його недоведеністю належними та припустимими доказами. 15\~грудня 2017\~року набрав\~чинності Закон\~України «Про\~внесення змін\~до Господарського\~процесуального кодексу\~України,\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~Кодексу адміністративного\~судочинства України\~та інших\~законодавчих актів»від 03.10.2017 № 2147-VIII. Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Закону України № 2147 від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України у редакції Закону № 2147. В судовому засіданні позивач пояснив що встановлення факту йому потрібно для оформлення спадкових справ після померлого [PERSON] В судове засідання на 28.03.19 року представник позивача не зявилась. Про час розгляду справи повідомлялась належним чином. Позивач не заперечував щодо можливості закінчувати розгляд справи за її відсутність. Представник ХМР до судового засідання на 28.03.19 року не зявились. Про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Представник 3-ї особи в судове засідання не зявився. Подали письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутність. Вислухавши позивача, допитавши його за його клопотанням в якості свідка, заслухавши пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] суд встановив що позов задоволенню не підлягає за наступним: судом встановлено що 26.08.2016 року Ленінським р/с м. Харкова було ухвалено рішення в справі № 642/2612/16ц за заявою [PERSON], зацікавлена особа [PERSON] державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин. Було вирішено встановити факт родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON], а саме: встановлено що [PERSON] є четвероюрідним братом померлого [PERSON] (с.с.17). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 06.04.2017 року було частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON] міської ради та рішення Ленінського р/с м. Харкова від 26.08.2016 року скасоване. При цьому [PERSON] було розяснено що він має право подати позов на загальних підставах (с.с.18-19). Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. З пояснень [PERSON] в судовому засіданні задоволення позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин йому потрібно для оформлення спадкових прав після померлого [PERSON] Запереченнями ХМР від 08.12.2017 року підтверджено що існує спір щодо спадщини після [PERSON], зокрема ХМР має намір ініціювати питання про визнання спадщини відумерлою та в наступному про передачу її до територіальної громади міста Харкова (с.с. 35-37). Скасовуючи рішення Ленінського р/с м. Харкова від 26.08.2016 року апеляційний суд розяснив [PERSON] його право на звернення до суду з позовною заявою щодо саме спірної спадщини а не буквально з позовом про встановлення факту, оскільки такі вимоги розглядаються тільки в окремому провадженні за відсутності спору про право. Таким чином звертаючись до суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин без вимог щодо спірної спадщини позивач не досягає мети відновлення своїх невизнаних або оспорюваних прав, що можливо тільки в позовному провадженні відносно спірної спадщини, про що вказав апеляційний суд в ухвалі від 06.04.2017 року. З огляду на наведене позовні вимоги про встановлення факту задоволенню не підлягають. Разом з тим [PERSON] не позбавлений права на звернення до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно під час розгляду якої повинно бути вирішено питання щодо кола спадкоємців та ступеню спорідненості між позивачем та померлим [PERSON] Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed