Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, посилаючись на те, що 24 листопада 2010 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0.2826 га кадастровий номер 7323083600:03:001:0433 для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області та була надана у власність [PERSON] рішенням сесії [PERSON] сільської ради. Позивач своєчасно прийняв спадщину за заповітом. Однак, оскільки спадкодавець не завершила процедуру приватизації вказаної земельної ділянки та при житті правовстановлюючих документів не отримувала, він не може оформити на себе право на спадщину. Просив суд визнати за ним право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення сесії [PERSON] сільської ради від 15 вересня 2004 року № 11/18-19с на підставі заяви [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0.2826 га для ведення селянського господарства, на яку останньою було виготовлено технічну документацію, однак процедура приватизації не була завершена видачею правовстановлюючого документа. [PERSON] померла 24 листопада 2010 року, після смерті якої відкрилася спадщина на право на завершення приватизації даної земельної ділянки площею 0.2826 га для ведення селянського господарства за кадастровим номером 7323083600:03:001:0433. Відповідно до заповіту, який був складений 22 листопада 2010 року та посвідчений секретарем Магальської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку для ведення селянського господарства. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи відкритої після смерті [PERSON]. Однак, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняв спадщину, то право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на земельну ділянку слід визнати за ним в порядку спадкування за заповітом. У звязку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 352 гривень 40 копійок. На підставі ст.ст. 1218, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved