Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В грудні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] про \~встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивувала тим, що її мати [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю з 1990 р. Під час спільного проживання в них народилась донька [PERSON], [INFO] (позивачка). При цьому [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] (до одруження [PERSON]), \~однак при реєстрації народження дитини відомості про \~батька були зазначені зі слів матері.\~ За життя [PERSON] займався вихованням доньки, надавав їй матеріальну допомогу, сплачував її навчання у вищому навчальному закладі, визнавав сина позивачки Артема, своїм рідним онуком. 14.12.2015 р. [PERSON] помер. Після його смерті\~позивачка має намір оформити своє право на спадщину разом з іншими спадкоємцями померлого, однак не має такої можливості, оскільки відсутні докази родинних відносин між нею та померлим. Оскільки зазначена обставина заважає позивачці реалізувати свої спадкові права, вона просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], громадянин України, який помер 14.12.2015 р., є її батьком. В судовому засіданні позивачка та її представник\~заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнали. Вважали, що у задоволенні вимог необхідно відмовити через їх недоведеність. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] є матірю [PERSON] (після одруження - [PERSON]) [PERSON], [INFO] При цьому відомості про батька дитини були записані зі слів матері «Кобченко Віктор Іванович». Вказане по - батькові дитини збігається з імям померлого [PERSON]. Як вбачається з Повного витягу \~з Державного \~реєстру актів \~цивільного стану \~громадян щодо \~актового запису про народження, державна реєстрація народження [PERSON] \~була проведена відповідно до \~ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Відповідно до тверджень позивача та пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] судом достовірно встановлено, \~що починаючи з 1990 р. та в подальшому, після народження дитини [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживати разом та не вели спільне господарство, оскільки до 2003 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі та постійно мешкав із дружиною та двома синами. Проте, згідно пояснень вказаних свідків, фотографій, вбачається, що протягом усього часу, від народження доньки до своєї смерті, [PERSON] постійно брав участь в утриманні та вихованні [PERSON] позивачки по справі, а потім її малолітнього сина свого онука, (допомагав грошима, разом їздили на відпочинок, брав участь у лікуванні, навчанні), вказані обставини свідчать про визнання за життя померлим батьківства відносно позивачки. 14.12.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] На теперішній час позивачка має намір оформити свої спадкові права, однак позбавлена такої можливості, оскільки відсутні докази родинних відносин між нею та спадкодавцем - її батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 130 \~Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Як роз'яснено у пунктах 1,2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1\~ст. 58 Конституції України) норми\~Сімейного кодексу України\~застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми\~СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених\~СК України. Відповідно до положень ст. 53 КпШС України (що діяли на час виникнення спірних правовідносин) в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що померлий [PERSON] за життя визнавав себе батьком заявниці та їх відносин мали характер відносин батька та доньки. При цьому суд не може прийняти до уваги твердження відповідача протилежного змісту, оскільки вони спростовуються іншими, дослідженими судом доказами. За таких обставин, \~\~суд вважає, що заявлені позивачкою вимоги про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо неї обґрунтовані та \~підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved