Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В грудні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності. В обгрунтування позову зазначила, що вонає донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження У-КИ №434262 від 24.03.1987 р., яке видано [PERSON] - Нижньодніпровським відділом РАГС м.Дніпропетровська. [PERSON] Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2011р. шлюб між батьками був розірваний. 31.08.2014 року [PERSON] помер. Відповідач - [PERSON] - є рідною сестрою покійного батька. Відповідно до відповіді №15064 від 01.11.2016р. КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі за адресоюм.Дніпропетровськ, [ADDRESS], містяться відомості про право власності: - [PERSON], 1/3 частини, - [PERSON] - 1/3 частини, - [PERSON] - 1/3 частини. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 06.02.2005р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №103348 від 29.08.2006р. виданим [PERSON] - Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2010 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення частки в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування, а саме: - визначено частки співвласників у квартирі [ADDRESS] та зазначено, що частка [PERSON] становить - 1/3 частина, частка [PERSON] - 1/3 частина, та [PERSON], померлої 06.02.2005р. - 1/3 частина в квартирі [ADDRESS]; - визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 06.02.2005р. Позивач зазначає, що на теперішній час квартира [ADDRESS] складається з 1- коридор площею 2,9 кв.м., 2- санвузол площею 2,9 кв.м., З- кухня площею 5,4 кв.м., 4- житлова площею 18,8 кв.м., 5- житлова площею 11,3 кв.м., 6- комора площею 2,2 кв.м. . Загальна площа складає 43,5 кв.м., житлова - 30,1 кв.м., що відображено у технічному паспорті на вказану квартиру, виготовленому станом на 29.11.2016 року техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON], яка має кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 0024476, виданий атестаційною архітектурно-будівельною комісією 01.07.2013 року і зареєстрований під № 2339. Крім того, 26.07.2014 року [PERSON] уклав договір № SAMDNWFD0070200739200 про передачу грошових коштів для розміщення на депозитному вкладі ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлого батька -[PERSON], проте нотаріус постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не подано правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] утримує правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності на житло, видане виконкомом міської Ради народних депутатів від 06.11.1996р на квартиру [ADDRESS]), та до нотаріальної контори не зявляється, що унеможливлює видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на грошовий вклад з процентами за договором №SAMDNWFD0070200739200 про передачу грошових коштів для розміщення на депозитному вкладі ПАТ КБ «Приватбанк», в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. В судовому засіданні позивач не зявилася, її представник надав пояснення аналогічні викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Відповідач в судовому засіданні та її представник позовні вимоги не визнали, надали до суду свої заперечення та просили в задоволені позовних вимог відмовити. Третя особа в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження У-КИ №434262 від 24.03.1987 р., яке видано [PERSON] - Нижньодніпровським відділом РАГС м.Дніпропетровська. [PERSON] Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2011р. шлюб між батьками був розірваний. Відповідач - [PERSON] - є рідною сестрою [PERSON], який помер31.08.2014р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №592186 від 01.09.2014р., виданим відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Листом №15064 від 01.11.2016р. КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS], містяться відомості про право власності: - [PERSON], 1/3 частини, - [PERSON] - 1/3 частини, - [PERSON] - 1/3 частини. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 06.02.2005р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №103348 від 29.08.2006р. виданим [PERSON] - Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2010 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення частки в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування, а саме: - визначено частки співвласників у квартирі [ADDRESS] та зазначено, що частка [PERSON] становить - 1/3 частина, частка [PERSON] - 1/3 частина, та [PERSON], померлої 06.02.2005р. - 1/3 частина в квартирі [ADDRESS]; - визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 06.02.2005р. 26.07.2014 року [PERSON] уклав договір № SAMDNWFD0070200739200 про передачу грошових коштів для розміщення на депозитному вкладі ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до п.3 «Порядок виплати процентів за вкладом» умов договору по закінченні кожного цілого місяця, який минув з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступний за датою оформлення договору, після 15:00 нараховані проценти за вкладом зараховуються на карту/рахунок № 26355625565463. Згідно п.3 договору, якщо по закінченні терміну вкладу не було заявлено Банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один термін. Термін вкладу продовжується неодноразово без явки в банк. Новий термін вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього терміну вкладу. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є єдиною донькою померлого [PERSON], а отже першочерговим спадкоємцем за законом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 127О ЦК України для прийняття спадщини установлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого батька -[PERSON], проте нотаріус, постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не подано правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно. Згідно ст.391 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Той факт, що спадкодавцем [PERSON] за життя не була перереєстрована його частка у праві спільної часткової власності, ніяким чином не впливає на можливість поновлення порушеного права позивача, як спадкоємця шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові № 5 від 07.02.2014 року ( п.6) «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 статті 1268 ЦК України), проте правовласності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст.19 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право ( об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звертається увага на те, що відповідно до норм ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов 'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст. 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації ( ст. 1299 ЦК України). З огляду на вказані розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ і з урахуванням фактичних обставин, суд вважає, що незважаючи на той факт, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував в органах державної реєстрації нерухомого майна рішення [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2010р., до складу спадщини, яка лишилася після його смерті, входить право на спадщину як майнове право (обєкт спадкування) у вигляді 1/2 частини спадкової квартири, які складаються з 1/6 частини квартири, яка належала [PERSON] після приватизації і 1/6 частини квартири, яку він отримав після померлої матері, [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] предявлені до [PERSON], третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності підлягають задоволенню.

Outcome: approved