Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Відповідач за позовом, заперечень проти позову не надавав. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про звільнення майна з під арешту. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. 29 травня 2014 року позивач з метою продажу квартири отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого дізналася, що на її квартиру накладено арешт на підставі постанови від 4 вересня 2002 року винесеної державним виконавцем Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Куренковою С.А.. Позивач 25 липня 2014 року звернулася до Дніпровського відділу ДВС ДМУЮ Дніпропетровської області із запитом про отримання інформації щодо виконавчого провадження в межах якого накладено арешт на квартиру та 14 серпня 2014 року отримала відповідь, згідно якої виконавче провадження завершено та знищено в зв'язку із закінченням строку зберігання. Тому інформацію на підставі чого було накладено арешт надати немає можливості. 25 липня 2014 року позивач знову звернулося до Дніпровського відділу ДВС ДМУЮ Дніпропетровської області із заявою про зняття арешту. Але їй було відмовлено, оскільки відсутні підстави для зняття арешту. Позивач просить звільнити з під арешту її квартиру . Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - свідоцтво про право власності на житло /а.с. 5/, згідно якого підтверджується, що квартира є власністю позивача [PERSON]; - витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна /а.с. 6-7/, згідно якого підтверджується накладення арешту на квартиру 4 вересня 2002 року на підставі постанови держвиконавця ДВС; - запит [PERSON] про надання інформації /а.с. 8/, згідно якого позивач зверталася до відповідача із запитом, щодо надання інформації про арешт; - лист відповідача /а.с 9/, згідно якого підтверджується, завершення виконавчого провадження та його знищення у зв'язку із закінченням строку зберігання; - заява про зняття арешту /а.с. 10/, згідно якого підтверджується звернення позивача до відповідача щодо зняття арешту з квартири; - лист відповідача /а.с. 11/, згідно якого підтверджується відмова у знятті арешту; У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. 29 травня 2014 року позивач з метою продажу квартири отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого дізналася, що на її квартиру накладено арешт на підставі постанови від 4 вересня 2002 року винесеної державним виконавцем Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Куренковою С.А.. Позивач 25 липня 2014 року звернулася до Дніпровського відділу ДВС ДМУЮ Дніпропетровської області із запитом про отримання інформації щодо виконавчого провадження в межах якого накладено арешт на квартиру та 14 серпня 2014 року отримала відповідь, згідно якої виконавче провадження завершено та знищено в зв'язку із закінченням строку зберігання. Тому інформацію на підставі чого було накладено арешт надати немає можливості. 25 липня 2014 року позивач знову звернулося до Дніпровського відділу ДВС ДМУЮ Дніпропетровської області із заявою про зняття арешту. Але їй було відмовлено, оскільки відсутні підстави для зняття арешту. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», Зокрема відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. А у відповідності до ч.5 вказаної статті у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.ст.11,42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», п.4 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна реєструються в Державному реєстрі. У відповідності до ст.41 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу з дня набрання ним законної сили. Обов'язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу. Згідно ст.43 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі в тому числі і рішення суду. Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про звільнення майна з під арешту зв'язку з тим, що виконавче провадження на теперішній час знищено, в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем питання про зняття арешту та зняття заборони відчуження майна вирішено не було. Тому суд вважає, за необхідне звільнити майно з під арешту, накладеного відповідачем. На підставі

Outcome: approved