Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що вони із відповідачем з 26.04.2005 року перебувала у шлюбі, від якого у них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.11.2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.11.2012 року з відповідача стягуються на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 600,00грн. щомісячно, однак на час подання позову позивачка вважає, що їх син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів на навчання, розвиток дитини. Враховуючи зазначене, позивачка просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 1944,00грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надав до суду клопотання про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №72, [PERSON] та [PERSON] зазначені батьками дитини. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.11.2010 року по справі №2-2752/2010р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.11.2012 року по справі №1515/3077/12 (2/1515/1936) стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області від 07.04.2014 року №03-7476 заборгованість по аліментах [PERSON] за виконавчим документом №2/1515/1936 від 09.01.2013 року виданого Комінтернівським районним судом Одеської області складає станом на 01.04.2014 рік 12 820,00грн. Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.05.2014 року по справі №504/1421/14-к [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді 120 годин громадських робіт. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При розгляді справи суд позбавлений можливості врахувати будь-які доводи відповідача, що заслуговують на увагу, оскільки до суду першої інстанції він їх не подав. Тому при винесенні рішення суд виходить з позовних вимог, які вважає справедливими, розумними та співмірними. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями частини першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Збільшення розміру аліментів відбувається у момент постановлення судового рішення, що набрало законної сили (Постанова Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 577/3972/16-ц). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved