Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивачка вказала, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сім'ї у даному будинку, крім позивачки, зареєстрована [PERSON], але фактично понад рік в зазначеному будинку відповідачка не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не має. Разом з тим, добровільно не знялася з реєстрації. За таких обставин іншого способу захисту порушеного права власника, як звернутися до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом у позивачки немає. Тому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житлом, а саме: будинку [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просить справу розглядати за її відсутності, прибути в судове засідання не має можливості. Позовні вимоги визнає, просить задовольнити. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів. Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER], виданого 05.01.1999 Чортківським РВ УМВСУ в Тернопільській області, власником документа є [PERSON], народжена 01.11.1953 в місті Чорткові Тернопільської області. Зареєстроване місце проживання [PERSON] [ADDRESS]. [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори 19.04.2016 та зареєстровано в реєстрі за №1-328. Право власності на житловий будинок підтверджується також Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №57713102 від 19.04.2016. Відповідно до довідки №2940 про склад сім'ї, виданої 04.10.2018 року відділом з питань державної реєстрації Чортківської міської ради, до складу сім'ї [PERSON], окрім неї та інших, входить [PERSON], [INFO]. Актами про встановлення факту не проживання, складеними 15.11.2017 року, 18.04.2018 року, 02.10.2018 року, комісією в складі депутата Чортківської міської ради, в присутності сусідів встановлено, що [PERSON] по місцю реєстрації не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в квартирі (будинку) не утримує з 2014 року. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] не користується вказаним житлом понад рік, а тому може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS]. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не користується житлом понад один рік. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, яка передбачає розподіл судових витрат, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, виходячи з заявленої вимоги, оскільки позивачка звільняється від сплати судового збору як інвалід ІІ групи.

Outcome: approved