Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

В жовтні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою заінтересована особа [PERSON] національний педагогічний університет імені [PERSON], про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування заяви вказував, що 11 жовтня 1993 року, відділом приватизації житла [PERSON] державного Педагогічного інституту, було видано свідоцтво про право власності на житло , яке розташоване за адресою [ADDRESS]. Свідоцтво видане на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак, згідно паспортних даних правильне написання останнього «Сидоров Данило Валерійовича», а відповідно до свідоцтва «Сидоров Данііл Валерійович», що є невідповідністю у правовстановчому документі та унеможливлює реалізацію законних прав на приватну власність, також розпорядженням належним йому майном. На підставі вищевикладеного, заявник просив суд встановити факт належності, [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]), свідоцтва про право власності на житло від 11 жовтня 1993 року, яке видано згідно з розпорядженням (наказом) від 11 жовтня 1993 року №8 та розташоване за адресою [ADDRESS]. В судове засідання учасники судового розгляду не з`явились. Від заявника через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність, заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Від представника заінтересованої особи надійшло клопотання про слухання справи у його відсутності, не заперечував щодо задоволення заяви В силу вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК\~фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України [PERSON], [INFO], виданого Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, заявника по справі вказано як «Сидоров Данило Валерійович». 11 жовтня 1993 року, відділом приватизації житла [PERSON] державного Педагогічного інституту, було видано свідоцтво про право власності на житло, яке розташоване за адресою [ADDRESS]. Свідоцтво видане на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак, згідно паспортних даних правильне написання останнього «Сидоров Данило Валерійовича», а відповідно до свідоцтва «Сидоров Данііл Валерійович», що унеможливлює реалізацію законних прав на приватну власність, також розпорядженням належним заявником майном. В адвокатському запиті представника заявника вказано прохання надати свідоцтво про право власності на житло, яке розташоване за адресою [ADDRESS], з правильним імям, а саме [PERSON] або внести зміни у видане Свідоцтво про право власності на житло від 11.10.1993 р. [PERSON] національного педагогічного університету імені [PERSON], від 20.09.2018р. №3064/01-60/61, повідомлено, що Свідоцтво про право власності на житло від 11.10.1993 р. у володінні закладу вищої освіти не знаходиться, тому видати нове або внести зміни неможливо. [PERSON] національного педагогічного університету імені [PERSON], від 20.09.2018 року № 3064/01-60/61, повідомлено, що Свідоцтво про право власності на житло від 11.10.1993 р. у володінні закладу вищої освіти не знаходиться, тому видати нове або внести зміни неможливо. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1\~ст. 315\~ ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2\~ст. 315\~ ЦПК\~України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до роз'яснень п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавити: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей\~45,\~46 ЦПК; інші особи, які зацікавлені у встановленні факту. Таким чином, невідповідність у написанні імені заявника в правовстановлюючому документі перешкоджає заявнику довести його належність, тому суд вважає, що наявні в матеріалах докази, враховуючи відсутність заперечень від заінтересованої особи, свідчать про необхідність встановлення даного юридичного факту, а сама заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved