Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

В вересні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею, в порядку спадкування, право на земельну частку (пай) розміром 5,84 га в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували у колективній власності КСП імені Примакова, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) /серії ЧН № 0236491/, виданого, на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 10.06.1996 р. № 209 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] 30.07.1996 р. за № 421 по КСП імені Примакова Ріпкинського району Чернігівської області. В обґрунтування позову вказує, що: - 30 липня 1996 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 10.06.1996 р. № 209, на імя [PERSON], був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) /серії ЧН № 0236491/, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 421 від 30 липня 1996 року (по КСП імені Примакова); - [PERSON] все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]; - [PERSON] померла 13 липня 2004 року, 13 січня 2005 р.; - [PERSON] подав до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка сталась 13 липня 2004 року; - [PERSON] помер 10 липня 2007 року та за життя не оформив спадкові права після смерті [PERSON]; - вона звернулась 13 грудня 2007 р. до Ніжинської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка сталась 10 липня 2007 року; - звернувшись до державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Примакова, розміром 5,84 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) з причин: втрати оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) та неможливості отримання дублікату сертифікату. В судових засіданнях: - представник Ріпкинської районної державної адміністрації [PERSON] позов підтримала; - представник Відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області [PERSON], при вирішенні позову, поклався на розсуд суду, зазначивши, що сертифікат на земельну частку (пай) видавався на імя [PERSON], на даний час втрачений, позивачка в суді довела те, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON], який, в свою чергу, є спадкоємцем після смерті [PERSON]. Позивачка [PERSON] та представник Павлівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області в судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення представника Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON], представника відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області [PERSON], дослідивши матеріали справи та спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON], суд приходить до такого висновку. По справі встановлено, що: - 30 липня 1996 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 10.06.1996 р. № 209, на імя [PERSON], був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) /серії ЧН № 0236491/, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 421 від 30 липня 1996 року (по КСП імені Примакова), що доводиться довідкою Відділу Держкомзему у Ріпкинському районі Чернігівської області від 1 листопада 2010 р. № 01-13/1949 та довідкою Відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області Х-101/0-28/6-16 від 13.06.2016 року; - [PERSON] померла 13 липня 2004 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть (серії 1-ЕЛ № 205338). З спадкової справи № 8, заведеної 13 січня 2005 року державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори [PERSON], після смерті [PERSON], яка сталась 13 липня 2004 року вбачається, що: - 13 січня 2005 р. [PERSON] подав до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка сталась 13 липня 2004 року за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 26.12.2002 р. за реєстровим номером 68; - відомості про заповіти від імені [PERSON] в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ відсутні, що стверджується Витягом з Єдиного реєстру заповітів від 13.01.2005 р. № 4968115; - у звязку з ненаданням державному нотаріусу копії заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 26.12.2002 року та відсутністю вказаного заповіту в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ, у звязку з неповідомленням про наявність оспорюваного права на земельну частку (пай), державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] не вчинялось жодних нотаріальних дій з приводу майна успадкованого [PERSON] після смерті [PERSON], яка сталась 13 липня 2004 року. З цього випиває, що [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка сталась 13 липня 2004 року, у строки, передбачені Книгою 6 «Спадкове право» ЦК України, належним чином не оформив свої спадкові права. В той же час, з дублікату заповіту, посвідченого 26.12.2002 р. секретарем Павлівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON] вбачається, що [PERSON] все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Представлення суду вказаного дублікату заповіту, при умові дотримання [PERSON] строків прийняття спадщини, з огляду на те, що обєктом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, і яке можна заповісти (п. 64 рішення Європейського суду з прав людини від 27 квітня 1979 р. «Маркс проти Бельгії»), на думку суду, є підставою вважати, що [PERSON] обґрунтовано претендує на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Примакова, розміром 5,84 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після смерті чоловіка [PERSON]. По справі встановлено, що: - [PERSON] помер 10 липня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про його смерть (серії 1-ЕЛ № 065953); - 13 грудня 2007 р. до Ніжинської міської державної нотаріальної контори [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка сталась 10 липня 2007 року за законом, а [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття вказаної спадщини на користь [PERSON]; - 4 серпня 2008 р. державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON], на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка сталась 10 липня 2007 року на належну останньому 1/3 частини квартири [ADDRESS]; - у звязку з тим, що [PERSON] не надав до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори необхідні документи, державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори Чернігівської області не вчинялось жодних нотаріальних дій з приводу майна успадкованого [PERSON] після смерті [PERSON], яка сталась 13 липня 2004 року; - позивачка [PERSON] не надала постанову державного (приватного) нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій з приводу видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Примакова, розміром 5,84 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В газеті «НІЖИНСЬКИЙ ВІСНИК» за 11 листопада 2010 року наявне повідомлення проте, що вважається недійсним втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) ЧН № 0236491 по КСП імені Примакова, с.Павлівка Ріпкинського району, виданий 10 червня 1996 року на імя [PERSON]. З довідок Відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області Х-101/0-28/6-16 від 13.06.2016 р. вбачається, що: - бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) для видачі дублікатів сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП імені Примакова (с.Павлівка Ріпкинського району Чернігівської області), взамін втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) /серії ЧН № 0236491/, виданого на імя [PERSON] у Відділі Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області відсутні; - вартість земельної частки (паю) становить 98\~379 грн. 36 коп., а станом на 13.07.2004 р. становить 30\~787 грн. 85 коп.; - схема поділу земель колективної власності КСП ім. Примакова на земельні частки (паї) розроблена, земельна ділянка на схемі не визначена. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), районною державною адміністрацією. Такими документами, також є: - свідоцтво про право на спадщину; - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За правилами ст. 392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, зокрема у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Виходячи з наведеного, належним способом, в разі втрати оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на імя померлого спадкодавця та неможливості отримання його спадкоємцями дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), є визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування. Враховуючи те, що підставою звернення позивачки до суду з даним позовом є неможливість [PERSON] оформити спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] в нотаріальній конторі, з причин: втрати оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) та неможливості отримання дублікату сертифікату, суд вважає за необхідне захистити права [PERSON] шляхом визнання за нею, в порядку спадкування за законом після померлого 10 липня 2007 року [PERSON], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Примакова, розміром 5,84 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) /серії ЧН № 0236491/, виданого 30.07.1996 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 10.06.1996 р. № 209, на імя [PERSON], який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 421 від 30 липня 1996 року (по КСП імені Примакова). Захист права на земельну частку (пай) в такий спосіб відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Outcome: approved