Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач по справі [PERSON] є його батьком. На момент подачі позову навчається на першому курсі Національної академії Національної гвардії України. Оскільки навчається на денній формі навчання та не має можливості працевлаштуватись, знаходиться на утриманні матері, а тому потребує батьківської матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини від його заробітку на користь [PERSON] на період навчання [PERSON] до червня 2016 року. Надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення в яких вказав на безпідставність позову, пояснивши, що про відсутність умов при яких відповідач може надавати матеріальну допомогу сину на період його навчання. Судовим розглядом встановлено,що батьком позивача [PERSON], є відповідач по справі , [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.9). Мати позивача, [PERSON], [PERSON] повторно уклала шлюбі і після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ( а.с.11). Позивач, [PERSON] є курсантом Національної академії Національної гвардії України, навчається на І курсі, денної форми навчання за державним замовленням та знаходиться на повному державному забезпеченні, на навчання зарахований наказом начальника Національної академії Національної гвардії України № 502 від 01 серпня 2015 року. Навчання в Національній академії Національної гвардії України складає 4 роки, випуск планується в червні 2019 року ( а.с.12) Курсатн [PERSON] в період серпня 2015 року по січень 2016 року отримав стипендію в сумі 1 194 гривні, що підтверджується довідкою про доходи Національної академії Національної гвардії України від 11 лютого 2016 року № 63 ( а.с.50). Згідно довідки Ізюмського міськрайонного центру зайнятості від 11.02.2016 року вбачається, що відповідач по справі зареєстрований як безробітній з 01 вересня 2015 року. Дохід [PERSON] з 01 вересня 2015 року по 31 січня 2016 року складає 2 593,07 гривень , в тому числі утримані аліменти в розмірі 889,91 гривню ( а.с.44). Із довідки Ізюмської ЦМЛ ( поліклінічне відділення) вбачається, що відповідач хворіє на гіпертонічну хворобу ( а.с.45). Крім цього суд вважає, що рекламна листівка Національної академії Національного гвардії України не може служити належним доказом у справі. На неодноразові вимоги суду позивач, [PERSON], так і не надала суду довідку про свої доходи. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та ( або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23 років за умови коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки позивачі не змогли довести обставини, якими вони обґрунтовували свої вимоги, зокрема не довели необхідність здійснення додаткових витрат на навчання повнолітнього сина, який навчається на бюджетній формі, та знаходиться на повному державному забезпеченні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed