Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про захист прав споживачів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] (на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30 січня 1995 року, виданого Національною академією наук України). 25 липня 2015 року сталося залиття його квартири, в результаті чого 22 вересня 2015 року комісією було складено акт про залиття, відповідно до якого залиття сталося з покрівлі через відсутність ремонтних робіт горловини зливо-приймальної воронки на покрівлі. Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [NUMBER] після її залиття, складеним ТОВ «Агентство Експертної Оцінки», вартість ремонту складає 57 923,00 грн. Крім цього, внаслідок залиття квартири позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилася в постійному перебуванні його дитини в хворобливому стані через підвищену вологість в приміщенні, розмір якої він оцінює в 30 000,00 грн. В процесі розгляду справи 18 січня 2016 року КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» було залучено в якості третьої особи. Ухвалою суду від 15 серпня 2016 року клопотання відповідача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено, провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено. Ухвалою суду від 20 лютого 2017 року цивільну справу повернуто до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 25 травня 2018 року провадження у справі поновлено. 24 липня 2018 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, просив стягнути з відповідача на його користь 165 464,40 грн. моральної шкоди. В процесі розгляду справи, а саме 30 серпня 2018 року в якості співвідповідача було залучено КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція». Представники позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 57 923,00 грн., моральну шкоду в розмірі 165 464,40 грн. та судові витрати. Представники відповідача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судовому засіданні позовні вимоги не визнають в повному обсязі посилаючись на те, що на момент ремонту покрівлі будинок [ADDRESS] не був закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Крім того, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» не було замовником ремонтних робіт, а тому позовні вимоги повинні бути заявлені саме до КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція». Представник відповідача - КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та представників відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. За змістом зазначених норм, саме власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 січня 1995 року, виданого 30 січня 1995 року за № 166 керуючим справами НАН України, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], вказана квартира належить йому на праві приватної власності на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» і записана у реєстрову книгу за № 785/3543 31 січня 1995 року (т. 1, а.с. 10, 11). 29 липня 2015 року [PERSON] звернувся до начальника ЖРЕО-404 із заявою про прийняття мір по ремонту покрівлі в будинку [ADDRESS], оскільки в квартирі [NUMBER] зазначеного будинку існують багаторазові протікання з покрівлі, вода нанесла збитки ремонту в квартирі, який він, позивач, проводив декілька місяців тому. Крім того, [PERSON] просить сформувати комісію по огляду пошкодженого даху, визначити масштаб ремонтних робіт та збитків, нанесених його квартирі, ліквідувати причину та результат залиття (т. 1, а.с. 13). Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт. 22 вересня 2015 року комісією в складі Головного інженера [PERSON], майстра т/д [PERSON], покрівельника [PERSON] складено акт про те, що ними 22 вересня 2015 року проводилося обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття з покрівлі, згідно звернення мешканців даної квартири до ЖЕД-404 (т. 1, а.с. 12). З вказаного акту вбачається, що 21 вересня 2015 року, при комісійному обстеженні покрівлі та технічного поверху встановлено, що залиття вищезазначеної квартири відбувається під час атмосферних опадів (дощу), примикання горловини зливоприймальної воронки. 22 вересня 2015 року ТОВ «Агентство Експертної Оцінки» та [PERSON] уклали договір № 14 на створення (передачу) науково-технічної продукції (т. 1, а.с. 20-22). Згідно висновку про вартість відновлювального ремонту квартири [NUMBER] після її залиття, що розташована по [ADDRESS], вартість проведення відновлювального ремонту житлової квартири [NUMBER] становить 57 923,00 грн. (т. 1, а.с. 38-64). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. Відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України, вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються самостійно судом в їх сукупності. До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов'язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача. Відповідно до розпорядження Дніпровської РДА у м. Києві № 61 від 13 лютого 2015 року «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», з 16 лютого 2015 року на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» об'єкти житлового і нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської РДА у м. Києві та елементи зовнішнього благоустрою, зокрема, будинок [ADDRESS] (т. 1, а.с. 98-102). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 25 липня 2015 року), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. За умовами ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 25 липня 2015 року) споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 25 липня 2015 року), балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Згідно розпорядження Виконавчого органу КМР (КМДА) № 491 від 25 квітня 2014 року «Про затвердження адресного переліку виконання робіт з підготовки житлового фонду у місті Києві у 2014 році до роботи в зимових умовах», затверджено адресний перелік виконання робіт з підготовки житлового фонду у місті Києві у 2014 році до роботи в зимових умовах, що додається; визначено замовником виконання робіт з підготовки житлового фонду у місті Києві у 2014 році до роботи в зимових умовах відповідно до пункту 1 цього розпорядження КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція», зокрема, по вул. Празькій 3 в м. Києві слід провести ремонт покрівлі (т. 1, а.с. 114-129). 30 жовтня 2014 року директор КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» звернувся до директора КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» з листом № 103/46-6021 в якому зазначив, що підрядною організацією проводиться неякісний капітальний ремонт покрівель житлових будинків КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (т. 1, а.с. 134). Листом директора КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» № 247-1018 від 17 листопада 2014 року, скерованим на адресу директора КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» повідомлено, що представниками відділу технічного нагляду КП «Київбудреконструкція» було додатково проведено обстеження об'єктів, зокрема, за адресою: м. Київ, вул. Празька, 3, де згідно з розпорядженням КМР (КМДА) від 25 квітня 2014 року № 491 «Про затвердження адресного переліку виконання робіт з підготовки житлового фонду міста Києва у 2014 році до роботи в зимових умовах», виконуються роботи з капітального ремонту покрівлі та підтверджено факт неякісного виконання деяких видів робіт і проведено фото та відеофіксацію браку та порушень з боку підрядної організації. Крім того, повідомлено, що з представниками підрядної організації терміново було проведено роз'яснювальну роботу щодо повного усунення всіх недоліків та браку у своїй попередній роботі і недопущення подібного в майбутньому та підготовлено відповідного листа (т. 1, а.с. 136). Крім того, актом від 25 грудня 2014 року, затвердженим начальником ЖРЕО-404, складеним комісією в складі головного інженера [PERSON], майстра рем/бригади [PERSON], майстра т/д [PERSON] на предмет виконання робіт по капітальному ремонту покрівлі будинку [ADDRESS] встановлено, що роботи по капітальному ремонту покрівлі проводилися з порушенням технології, а саме: не знімалося старе, пошкоджене рулонне покриття та не ремонтувалася цементна стяжка цементно-вапняною сумішшю; парапет покрівлі не накривався металом, через що відбувалося залиття квартир №№ 263, 264, 267, 268 дощовими водами; ремонт покрівлі проводився по вологому покритті (після опадів); роботи по улаштуванню примикання до парапету проводились цементним розчином по влаштованому вже покритті. Складено висновок комісії, відповідно до якого комісія вважає, що підрядній організації, яка виконувала роботи по капітальному ремонту покрівлі будинку [ADDRESS] терміново необхідно усунути зауваження, які зазначені в цьому акті (т. 1, а.с. 137). З листа в.о. директора КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» [PERSON] № 247/6-28 від 18 січня 2016 року, скерованого на ім'я голови Дніпровської РДА у м. Києві та [PERSON] вбачається, що ТОВ «Білтек Буд», згідно з укладеним договором № 376 від 30 травня 2014 року, виступав підрядником виконання робіт з капітального ремонту покрівлі житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Празька, 3. Роботи по капітальному ремонту покрівлі вищевказаного житлового будинку були виконані згідно з дефектним актом, роботи по влаштуванню або ремонту воронок та труб внутрішнього водостоку не передбачались дефектним актом та відповідно не виконувались. Згідно з актом комісійного обстеження, наданого підрядною організацією ТОВ «Білтек Буд», в присутності представника Управління житлово-комунального господарства та будівництва Дніпровської РДА у м. Києві, представників КП «Керуюча компанія Дніпровського району», представників ЖЕД-404, представника підрядної організації та мешканки квартири [NUMBER] був проведений огляд покрівлі для виявлення причин затікання квартири [NUMBER]. Затікання з покрівлі квартири [NUMBER] відбулося по причині порушення правил експлуатації покрівлі, а саме забиття сміттям лійки та труби водозливу, внаслідок чого на покрівлі накопичилася вода у великий кількості, що і призвело в кінцевому результаті до залиття квартири [NUMBER]. До вказаного листа було долучено акт комісійного обстеження покрівлі над квартирою [NUMBER] житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Празька, 3 від 14 грудня 2015 року, копії дефектних актів на капітальний ремонт покрівлі житлового фонду за адресою: м. Київ, Дніпровським район, вул. Празька, 3, затверджений директором КП «Київбудреконструкція», копії актів № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року (т. 1, а.с. 175-186). Згідно акту від 27 листопада 2015 року, затвердженого начальником ЖЕД-404, складеного комісією в складі: головного інженера [PERSON], майстра тех. дільниці [PERSON], майстра по ремонту [PERSON], покрівельника [PERSON] вбачається, що 27 листопада 2015 року працівниками ЖЕД-404 проведено роботи по частковому ремонту м'якої покрівлі над квартирою [ADDRESS] в об'ємі 100 кв.м. Житловий будинок [ADDRESS] 1965-1973 рр. забудови, 9-ти поверховий, покрівля рулонна. Квартира [NUMBER] однокімнатна, розташована на 9 поверсі, загальна площа квартири 32,8 кв.м., житлова площа - 19,0 кв.м. Залиття з покрівлі відбулось після виконання капітальних ремонтних робіт покрівлі, які виконувалися в 2014 році, замовник робіт - КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» (т. 1, а.с. 192). Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 5643/17-44 від 27 квітня 2018 року, складеним на підставі ухвали суду 15 серпня 2016 року, станом на час дослідження, вартість ремонтних робіт для усунення пошкоджень, завданих залиттям будівельних елементів у приміщеннях квартири [NUMBER] житлового будинку по [ADDRESS], встановити у повному обсязі не вбачається можливим. Поряд з цим, станом на час дослідження, згідно складеного кошторису (додатком № 1 до висновку), орієнтована вартість ремонтних робіт для усунення пошкоджень завданих залиттям будівельних елементів у приміщенні квартири [NUMBER] житлового будинку по [ADDRESS] становить 49 849,00 грн. (з заокругленням до цілих). При проведенні капітального ремонту покрівлі в площі якої розташована водоприймальна воронка, необхідно здійснювати роботи по примиканню покрівельного матеріалу до водоприймальної (зливоприймальної) воронки. Проведення неякісного ремонту покрівлі в частині непроведення примикання покрівельного матеріалу до горловини водоприймальної воронки, при наявності дефектів чи необхідності, яка виникає під час ремонту взаємопов'язаних з нею елементів, не забезпечує герметичність примикання покрівельного килима до водоприймальної воронки, що є причиною виникнення дефекту - протікання рідини (води) через покрівлю, що у свою чергу є причиною замочування (залиття) нижче розташованих будівельних елементів у будинку та може бути причиною замочування (залиття) будівельних елементів нижче розташованих кратер, що у цілому не забезпечує захист будинку від проникнення в нього атмосферних опадів у вигляді дощу і талого снігу (т. 1, а.с. 230-250). Згідно ст. 115 ЦПК України, висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов'язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта в галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань . При цьому, як роз'яснив Верховний Суд України в п. 17 своєї постанови «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року за № 8, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. В даному випадку, оцінивши вищенаведений висновок на предмет того, чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що експертиза, за результатами якої складено саме вказаний висновок № 5643/17-44 від 27 квітня 2018 року, проведена у відповідності з принципами об'єктивності та повноти експертного дослідження, визначеними ст. 3 Закону України «Про судову експертизу». На підставі викладеного, суд приймає в якості належного та допустимого доказу висновок експерта № 5643/17-44 від 27 квітня 2018 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Як вказано в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. За таких обставин, враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося з вини відповідача КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція», оскільки саме це підприємство виступало замовником виконання робіт з підготовки житлового фонду у місті Києві у 2014 році до роботи в зимових умовах та між залиттям квартири позивача, спричиненням йому матеріальної шкоди та діями відповідача - КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція», які виразилися у неякісному виконанні деяких видів робіт та неякісному проведенні капітального ремонту покрівель житлових будинків існує причинно-наслідковий зв'язок, а тому, завдана майнова шкода підлягає повному відшкодуванню за рахунок відповідача КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція», в порядку ст. 1166 ЦК України. При цьому, твердження позивача стосовно того, що залиття у його квартирі сталося з вини балансоутримувача будинку 3 по вул. Празькій в м. Киві, а саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені належними та допустимими доказами. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. З врахуванням доведеності вини відповідача КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» у заподіянні позивачу майнової шкоди, суд дійшов висновку, що внаслідок винних дій КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» [PERSON] також завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що неправомірні дії відповідача призвели до душевних страждань позивача та стану постійного стресу, порушення нормальних (звичних) умов проживання останнього та його родини, порушило комфортне проживання у квартирі. Все це спричиняє позивачу не лише моральні страждання, а ще й змушує звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише матеріальних витрат, а й витрат часу та емоційних затрат, що негативно впливає на здоров'я. Враховуючи те, що після залиття квартири позивача у ній наявна підвищена вологість, через що постійно хворіє його дитина, залиття квартири здійснюється з періодичністю через невеликі проміжки часу, оскільки покрівля не відремонтована, позивач не має можливості провести у своєму помешканні ремонтні роботи протягом 3 років, оскільки очікував висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, виходячи із засад розумності та виваженості, з врахуванням тривалості часу моральних страждань, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню з урахуванням обставин, що мають істотне значення для встановлення розміру такої, і на погляд суду, з врахуванням принципу справедливості, в конкретному випадку становить 30 000,00 грн., що на розсуд суду є справедливою сатисфакцією позивачу спричинених відповідачем моральних страждань. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 49 849,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. В порядку ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з КП «Дирекція капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 891,23 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial