Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з ким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 191 СК України, ч. 1 ст. 430 ЦПК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про народження від даного шлюбу народився позивач [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейних стосунків між батьками, позивач залишився мешкати з матір'ю. Зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 22292 від 05 липня 2018 року управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради. Згідно довідки № 11-18/690 від 06 червня 2018 року [PERSON] є студентом Державного професійно-технічного навчального закладу «Краматорський центр професійно-технічної освіти» за професією «Слюсар із складання м/к; електрогазозварник», термін навчання з 01.09.2016р. по 30.06.2019 року. Судом також встановлено, що відповідач є батьком позивача, працездатний, що свідчить про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину в зв'язку з продовженням ним навчання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на його утримання, на період продовження навчання. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи, що позивач у зв'язку з продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 06 липня 2018 року до закінчення навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Краматорський центр професійно-технічної освіти» - 30 червня 2019 року, але не більше ніж до досягнення позивачем 23 років, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості та не порушить інтересів відповідача. На підставі ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved