Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 15 серпня 2009 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. Від цього шлюбу у них народилось двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу сторонами за спільні кошти було придбано: житловий будинок загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно було придбано на підставі договорів купівлі-продажу від 05 серпня 2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Кузьміченко О.А. При цьому, покупцем житлового будинку та земельної ділянки було вказано відповідача. [PERSON] протягом тривалого часту проживає окремо та одноособово утримує правовстановлюючі та технічні документи на дане нерухоме майно. На даний час [PERSON] вважає придбане нерухоме майно своєю особистою власність та не визнає право [PERSON] на частку в спільному майні подружжя. За вказаних обставин, [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарським будівлями та спорудами [ADDRESS] , а також на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позов та наполягали на його задоволенні. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 15 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.13). Від шлюбу у сторін народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11,12). За час перебування сторін у шлюбі, а саме 05 серпня 2016 року [PERSON] придбав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,1000 га з цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копіями договорів купівлі-продажу від 05 серпня 2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Кузьміченко О.А., зареєстрованих в реєстрі за №1473, №1476 (а.с.37-38, 98-99). В подальшому [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрував за собою право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8-10). Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної\~сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У відповідності до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За загальними принципами, закріпленими ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70\~СК України, ч.1 та ч.2 ст.370\~ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що житловий будинок [ADDRESS] та [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,1000 га з цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , що знаходяться в [ADDRESS] , набуті [PERSON] та [PERSON] за час перебування у шлюбі, за їхні спільні кошти та з метою спільного сімейного проживання. Тому вказане нерухоме майно належить сторонам на праві спільної\~сумісної власності в рівних частках та за [PERSON] належить визнати право власності на 1/2 частку вказаного нерухомого майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved