Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

В грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальності «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15-93/61-5583/07, відповідно до умов якого кредитор зобовязувався надати відповідачеві кредит в сумі 120695 грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязувався в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього Графіком платежів. 17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ПАТ «АКПІБ») (правонаступником Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «АКПІБ» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «АКПІБ», а ПАТ «АКПІБ» зобовязувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги. Таким чином, ПАТ «АКПІБ» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 15-93/61-5583/07 від 12.12.2007р. ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору сторони свої зобовязання виконали повністю ТОВ «Кркдитні ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «АКВІБ» відступило свої грошові вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Первинний кредитор свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 120695 грн. Відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення позивач праві вимагати дострокового погашення кредиту в разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору. Боржник неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим порушує взяті на себе умови кредитного договору, в результаті чого станом на 22.11.2017р. має заборгованість за кредитом в сумі 92629,76 грн., по відсотках в сумі 119336,71 грн. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем будь-яких зобовязань, прийнятих на себе згідно умов кредитного договору, в тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та/або суми неустойки чи інших грошових зобовязань за кредитним договором. Відповідачу була направлена письмова вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 211966,47 грн., а саме за кредитом 92629,76 грн., по відсотках 119336,71 грн. У встановлений судом строк відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якій [PERSON] посилається на безпідставність позовних вимог з огляду на наступне. Так, дійсно між ним та АКПІБ (закрите акціонерне товариство) 12.12.2007р. був укладений кредитний договір № 15-93/61-5583/07 (про надання споживчого кредиту), у відповідності до якого банк надав йому кредит в сумі 120695 грн. з виплатою процентної ставки в розмірі 16,0% річних. Пунктом 2.2 договору визначено, що дата повернення кредиту визначається відповідно до графіку (Додаток № 1), який є невідємною частиною цього договору, в кінцевий строк не пізніше 11 грудня 2014 року, або 30 днів з моменту отримання від банку вимоги про повернення кредиту, у звязку з настанням одного із випадків, вказаних в п. 4.3. цього договору. Заочним рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29.04.2010р. за позовом ПАТ «АКПІБ» до мене про стягнення грошових коштів з нього на користь банку була стягнута заборгованість за кредитом в розмірі 98155,61 грн. (92629,76 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5199,22 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом) та судові витрати; звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки YONDA, моделі CIVIC, номер шасі (кузова, рами) JHMFD 15408S204616, реєстраційний номер АН 2556СО, рік випуску 2007, зареєстрованого 07.12.2007р. РЕВ м. Красноармійська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області. Надалі вже позивач, який діяв на підставі договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012р., звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі № 235/3856/13-6 провадження 2/235/25/14 від 16.01.2014р. провадження у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до мене про стягнення заборгованості було закрито у звязку з тим, що відповідачем заявлено спір між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України. Стягнення заборгованості було зумовлено неналежним виконанням саме кредитного договору про надання споживчого кредиту № 15-93/61-5583/07 від 12.12.2007р. На підставі виконавчого напису № 18144, вчиненого 14.12.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було звернуто стягнення на автомобіль марки YONDA, моделі CIVIC, номер шасі (кузова, рами) JHMFD 15408S204616, реєстраційний номер АН 2556СО, рік випуску 2007, власником якого він є на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 07.12.2007р. РЕВ м. Красноармійська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області. Зазначене майно на підставі договору застави транспортного засобу № 15-94/61-8072/0, посвідченого 12.12.2007р. [PERSON] приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстровим № Д-1700, було передано у заставу в забезпечення зобовязань по кредитному договору про надання споживчого кредиту № 15-93/61-5583/07 від 12.12.2007р. АКПІБ (ЗАТ), правонаступником якого ПАТ «АКПІБ» 17.12.2012р. на підставі договору відступлення прав вимоги, відступлено право вимоги за кредитним договором та на підставі договору про передачу прав за договором забезпечення, посвідченого 17.12.2012р. [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1424, відступлено право вимоги за договором застави ТОВ «Кредитні ініціативи», строк платежу за яким не настав. Від реалізації заставленого автомобіля нотаріус запропонував задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 17.12.2012р. по 01.11.215р., а саме заборгованості за кредитом 92629,76 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 88843,49 грн. та суми сплати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 3150 грн., що разом становить суму загальної заборгованості в розмірі 184623,25 грн. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.11.2016р., у справі № 235/5092/16-ц, що набрало законної сили 29.11.2016р., вищевказаний виконавчий напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, суд неодноразово розглядав справу з такого самого предмету і з тих самих підстав, і вимоги щодо стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в сумі 92629,76 грн. не можуть бути задоволені. Згідно п.4.3.2 Кредитного договору у випадку виникнення простроченої заборгованості банк має право вимагати від позичальника (незалежно від строку погашення кредиту) сплати в повному обсязі заборгованості за кредитом. Про необхідність дострокової сплати заборгованості за цим договором з вищевказаних підстав банк зобовязаний повідомити позичальника (поштою з повідомленням). З рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька вбачається, що 28.09.2009р. йому була вручена вимога про повернення кредиту та відсотків у звязку з порушенням умов договору. Відповідно до п.4.2.7 договору позичальник зобовязується достроково, на протязі 30 днів з моменту отримання від банку письмової вимоги погасити заборгованість за цим договором у випадках, передбачених п.4.3.2 цього договору. Оскільки строк виконання основного зобовязання було змінено з 11 грудня 2014 року (п.2.2 договору) на 28.10.2009р. (термін погашення кредиту в цілому з моменту отримання вимоги), то саме з цього моменту у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 7 грудня 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності, щ є підставою для відмови в задоволенні позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 12 грудня 2007 року між АКПІБ (ЗАТ) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15-93/61-5583/07 на придбання автомобіля, відповідно до умов якого банк 12 грудня 2007 року надає позичальнику кредит в сумі 120695 грн. на умовах, передбачених цим договором, зі платою процентів за користування кредитом, виходячи зі встановленої банком процентної ставки в розмірі 16,0% річних (далі кредитний договір). Згідно п.2.2 кредитного договору дата повернення кредиту визначається відповідно до графіку (Додаток № 1), який є невідємною частиною цього договору, в кінцевий строк не пізніше 11 грудня 2014 року, або 30 днів з моменту отримання від банку вимоги про повернення кредиту у звязку з настанням одного із випадків, вказаних в п.4.3.2 цього договору (а.с.6-16). 17 грудня 2012 року між ПАТ «АКПІБ» (правонаступником АКПІБ (ЗАТ) та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір відступлення прав вимоги, згідно якого на умовах, встановлених цим договором, первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель та зобовязується сплатити за нього первісному кредитору грошову винагороду (ціну продажу) на умовах, визначених цим договором, в тому числі й право грошової вимоги за кредитним договором № 15-93/61-5583/07 від 12.12.2007р. (а.с.24-34). 30 листопада 2017 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направлено [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих відсотків за користування кредитом і нараховану неустойку (а.с.44, 45). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. В підтвердження суми заборгованості відповідача за кредитним договором позивачем наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно якого загальна сума заборгованості згідно кредитного договору № 15-93/61-5583/07 від 12.12.2007 станом на 22.11.217р. складає 29826,53 грн., а саме: за кредитом 92629,76 грн., по відсотках 119336,71 грн., по пені 17860,06 грн. (а.с.43). Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29 квітня 2010 року, яке набрало законної сили 11 травня 2010 року, ухвалено у справі № 2-1288/10 за позовом ПАТ «АКПІБ» в особі філії «Головне управління Промінвестбанку у Донецькій області» до [PERSON], про стягнення грошових коштів, з [PERSON] на користь ПАТ «АКПІБ» в особі філії «Головне управління Промінвестбанку у Донецькій області» була стягнута заборгованість по кредиту в розмірі 98155,61 грн. (92629,76 грн. сума позики, 199,22 грн. відсотки, 209,43 грн. пеня), витрати по сплаті судового збору в розмірі 981,56 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а всього 99257,17 грн. Ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 2 листопада 2013 року, замінено стягувача у виконавчому провадженні № 19493007 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Ворошловським районним судом м. Донецька № 2-1288 від 17.05.2010р., з ПАТ «АКПІ» та ТОВ «Кредитні ініціативи». Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 92629,76 грн. задоволенню не підлягають з огляду на те, що дана сума заборгованості вже стягнута судовим рішенням на користь первісного кредитора. Пунктом п.4.3.2 кредитного договору передбачені випадки, коли банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, а також суму штрафних санкцій, передбачених цим Договором. Про необхідність дострокової сплати суми заборгованості за цим договором з вищевказаних підстав банк зобовязаний письмово повідомити позичальника (поштою з повідомленням). З рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 29 квітня 2010 року вбачається, що 28 вересня 209 року відповідачу була вручена вимога про повернення кредиту та відсотків у звязку з порушенням умов договору. Згідно п.4.2.7 кредитного договору позичальник зобовязувався достроково, на протязі 30 днів з моменту отримання від банку письмової вимоги погасити заборгованість за цим договором у випадках, передбачених п.4.3.2 цього Договору. Згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися о суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює тривалість загальної позовної давності у три роки. Відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До винесення судом рішення відповідачем було зроблено заяву про застосування судом позовної давності. Обставин, які б свідчили про переривання перебігу позовної давності, по справі на встановлено. Таким чином, підлягає застосуванню позовна давність, і в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам в сумі 19336,71 грн. необхідно також відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст.ст.256, 257, 259, 264, 267, 526, 530, 1054 1077 ЦК України,

Outcome: dismissed