Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Виклад позиції позивача. 29 серпня 2019 року до Томашпільського районного суду, надійшла справа за позовом представника ПАТ «Ощадбанк», що розташоване по вул.Соборна, 71 в м.Вінниця, до [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 1082499 від 26.12.2017 року та судові витрати. Представник ПАТ «Ощадбанк» позов обґрунтував наступним. Між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 26.12.2017 року було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про приєднання № 1082499. Підпунктами 8.4.1, 8.4.2 Кредитного договору передбачено, що клієнт приймає на себе зобов`язання по повній відповідальності, в тому числі відшкодовувати банку збитки та шкоду, що виникли з вини клієнта. У відповідності до п.9.1 Кредитного договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нарахувати на суму прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. Станом на 20 серпня 2019 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі - 16911,24 грн., яка складається з: 9578,12 грн - заборгованість за основним боргом; 4422,58 грн - проценти за користування кредитом; 37,75 грн -комісія; 1645,21 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 1002,93 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 139,05 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 84,89 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 0,43 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 0,28 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», тому останні вимушені з даним позовом звернутися до суду. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 22 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 28 січня 2020 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 січня 2020 року розгляд справи відкладено на 14 лютого 2020 року. Доводи учасників процесу В судове засідання представник публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», не з`явився, однак представник банку подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає та не заперечує у його задоволенні. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши права та обов`язки сторін, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 грудня 2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про приєднання № 1082499. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 20 серпня 2019 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі - 16911,24 грн., яка складається з: 9578,12 грн - заборгованість за основним боргом; 4422,58 грн - проценти за користування кредитом; 37,75 грн -комісія; 1645,21 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 1002,93 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 139,05 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 84,89 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 0,43 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 0,28 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості суд виходить з наступного. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 16911,24 грн. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом також встановлено, що позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» понесло судові витрати, що складаються з 1921 гривень, сплаченого судового збору, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України». На підставі викладеного,

Outcome: approved