Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

В вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з даною позовною заявою, в якій просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість: за Кредитним договором б/н від 24.05.2007 року у розмірі 10984,45 грн.; за Кредитним договором № DNXRR952200283 від 07.09.2008 року у розмірі 322,62 грн.; а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору б/н від 24.05.2007 року, [PERSON] 24.05.2007 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, відповідно до укладеного договору № DNXRR952200283 від 07.09.2008 року, [PERSON] 07.09.2008 року отримала строковий кредит у розмірі 2108,92 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 07.09.2009 року включно. [INFO] року [PERSON] померла. Станом на день її смерті вона мала заборгованість перед Банком: за Кредитним договором б/н від 24.05.2007 року у розмірі 10984,45 грн. та за Кредитним договором № DNXRR952200283 від 07.09.2008 року у розмірі 322,62 грн. Відповідачі у даній справі, [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцями [PERSON], які прийняли спадщину. Відповідно, тоді вони мають погасити борг померлого боржника. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 24 травня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір б/н, на підставі особистої заяви останньої (а.с.12), згідно з умовами якого вона отримала від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний Кредитний договір б/н від 24.05.2007 року складається з самої заяви та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.12,17-22). Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши [PERSON] кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів, яку (картку) відповідачка отримала та використала кредитні кошти в своїх цілях. Крім того, 07 вересня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір № DNXRR952200283, на підставі особистої заяви останнього (а.с.13), згідно з умовами якого, остання отримала від позивача строковий кредит в сумі 2108,92 грн. на строк 12 місяців по 07.09.2009 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний Кредитний договір № DNXRR952200283 від 07.09.2008 року складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с. 13-16). Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 2108,92 грн., які вона отримала та використала у власних цілях. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого має заборгованість: -за Кредитним договором б/н від 24.05.2007 року у розмірі 10984,45 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5744,73 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 415,59 грн.; заборгованість з комісії та пені - 4824,13 грн. (а.с.7-10); -за Кредитним договором № DNXRR952200283 від 07.09.2008 року у розмірі 322,62 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 322,59 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 0,03 грн. (а.с.11). При цьому, судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом № 952 від 10.06.2009 року, вчиненим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, копія якого знаходиться в матеріалах даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON], прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, у зв'язку з чим, вони повинні виконати боргові зобов'язання померлої, як її спадкоємці. Разом з тим, з відповіді Четвертої дніпровської державною нотаріальною конторою від 21.06.2017 року за вих. № 2379/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, була заведена спадкова справа № 962/2009 на підставі Претензії до спадкоємців [PERSON] щодо погашення заборгованості № 04/6827 від імені ВАТ «ХОУМ КРЕДИТ БАНК» від 07.08.2009 року. До зазначеної спадкової справи долучено Претензію кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» № 898DRLFZ01GH9 від 13.08.2014 року. Станом на 21.06.2017 року, будь-яких інших заяв до зазначеної спадкової справи не долучалося, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В силу ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що відповідачі не є спадкоємцями [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки не приймали спадщину після смерті останньої, а зворотного позивачем не доведено, як не доведено й того, що відповідачі отримували якесь майно після померлої у натурі. Вимоги позивача в цій частині ґрунтуються на самих припущеннях та відповідних доказів надано не було. Крім того, з відповідей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 04.10.2016 року за вих. № 3257/2 вбачається, що відповідачі зареєстровані за іншими адресами, а ніж та адреса, за якою була зареєстрована померла (а.с.43-44), у зв'язку з чим вбачається, що й фактично спадщину відповідачі не приймали. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. Крім того, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні його позовних вимог, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, задоволенню також не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed