Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 24 750,00 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 551,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.09.2016 року в будинку [ADDRESS] відбулося залиття квартири [ADDRESS] (надалі - квартира), яка належить позивачці, з квартири [ADDRESS], яка на праві власності належить [PERSON] При цьому, позивачка вказує, що згідно з Актом обстеження її квартири, складеним 13.02.2016 року Комісією в складі представників ПП НТП «УЦПН», встановлено, що залиття її квартири сталося внаслідок засмічення каналізаційного стояка з квартири [ADDRESS]. На підставі зазначеного та посилаючись на положення ст.ст. 3, 16, 22, 1166 ЦК України, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, яка згідно з висновком експерта складає 22 250,00 грн., а також витрати в розмірі 2 500,00 грн., які позивачка сплатила за проведення експертом експертно-будівельного дослідження та оцінки матеріального збитку, завданого внаслідок залиття її квартири. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивачки проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що квартира [ADDRESS], яка знаходиться в будинку [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору купівлі-продажу квартири від 10.03.2016 року (а.с. 4). Разом з тим, 10.09.2016 року через засмічення каналізаційного стояка в квартирі [ADDRESS], що знаходиться в будинку [ADDRESS], відбулося залиття квартири позивачки, в зв'язку з чим та про що комісією у складі інженера з ремонту та експлуатації житлового фонду [PERSON], інспектора технічної дільниці [ADDRESS] [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] складено відповідний Акт від 13.09.2016 року, який затверджено підписом директора ТОВ ПП «НТП УЦНП» [PERSON] (а.с. 9). При цьому, як вбачається з копії Інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 11.11.2016 року, власником квартири [ADDRESS], що знаходиться в будинку [ADDRESS] є відповідач по справі [PERSON] В свою чергу, згідно положень ст. 22 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Так, згідно з Висновком експерта №09-2016 від 28.10.2016 року, складеного за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, розмір майнової шкоди, завданої [PERSON] в результаті залиття її квартири, станом на момент складання висновку становить 22 250,00 грн. (а.с. 10-36). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку зі складанням вищезазначеного Висновку експерта позивачка також понесла додаткові витрати, у розмірі 2 500 грн. 00 коп. за проведення експертом експертно-будівельного дослідження та оцінки матеріального збитку, завданого внаслідок залиття її квартири. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка у позовній заяві як на підставу для задоволення позову, а саме, щодо наявності шкоди, яка полягає у витратах, які позивачка мусить зробити для відновлення свого порушеного права, завданих з вини відповідача, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, підлягає задоволенню, а стягненню з відповідача підлягають збитки у розмірі 24 750,00 грн. (22 250,00+2500=24 750,00). Також, відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України та

Outcome: approved