Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про збільшення розміру аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального стану. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 24.10.2009 року між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому було розірвано. Під час перебування у шлюбу з відповідачем народилась дочка - [PERSON], [INFO]. 17.08.2010 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва з Відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. В 2013 році дитині було поставлено діагноз - остеохондропія голови правої стегнової кістки 3-го ступеня з обмеженням функцій руху та 06.02.2014 року надано інвалідність. Оскільки дитини потребує постійного догляду, позивачка була змушена залишити роботу. Зазначає, що утримує дитину фактично за рахунок державної соціальної допомоги на дитину-інваліда в розмірі 1 180,30 грн., а відповідач здоров'ям дитини не цікавиться, від виховання та утримання дитини самоусунувся. Відповідач сплачував аліменти лише за кілька місяців, останній раз в квітні 2013 року. Оскільки позивачка втратила роботу та її матеріальний стан погіршився, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.08.2010 року до 3000,00 грн. з наступною індексацією, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що вказана у позові сума є для нього завеликою, та він зможе платити лише 1 000 грн. щомісяця. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 24.10.2009 року. 28.03.2011 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], її батьком записано відповідача по справі - [PERSON] (а.с.4). На даний час малолітня [PERSON], проживають з матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою фори-3 № 102 від 05.11.2014 року (а.с.6). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.08.2010 року у справі № 2-4366/10, стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 550 грн., з наступною індексацією згідно чинного законодавства України, щомісячно, починаючи з 02.06.2010 року і до досягнення нею повноліття (а.с.7). Згідно висновку ЛКК № 2 Київської міської дитячої клінічної туберкульозної лікарні від 30.01.2014 року [PERSON] встановлено діагноз остеохондропія голови правої стегнової кістки 3-го ступеня з обмеженням функцій руху (а.с.9). Відповідно до довідки № 610416 від 25.03.2014 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] одержує державну соціальну допомогу на дитину інваліду [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1 180,30 грн. з 06.02.2014 року по 05.02.2019 рік (а.с.8) Судом встановлено, що відповідач коштів на утримання дитини надає нерегулярно, матеріально не допомагає. Офіційно не працює. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Як зазначено у ст. 13 Сімейного кодексу України (далі СК України) частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю сторін між батьками, може згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на: - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином з 1 січня 2015 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не може бути меншим ніж 309,60 грн., а з 1 грудня 2015 року - 350,10 грн. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачка не надала належних та допустимих доказів необхідності збільшення розміру аліментів на утримання дочки до рівня 3 000,00 грн. на місяць. Враховуючи вік та стан здоров'я дитини, рівень доходу позивачки та відповідача, а також зважаючи на прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років та законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог [PERSON] частково та збільшення розміру аліментів на користь останньої до суми у розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення дочкою - [PERSON], [INFO], повноліття. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 13, 180, 182, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial