Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу в попередньому судовому засіданні без її участі. Позивач на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія договру № 1/04 оренди нежилого приміщення з правом викупу від 05.01.2004 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул. Гагаріна № 17 в м. Рені Одеської області; копія довідки від 12.02.2014 р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON]В, померлого 26.04.2012 р.; копія постанови суду від 10.02.2015 р.; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеними вимогами до відповідача [PERSON] зазначивши, що 05 січня 2004 року між позивачем та Акціонерним товариством закритого типу «Релукі» (68800 Одеська область, м. Рені вул. Гагаріна, 14) в особі керівника [PERSON] був укладений договір оренди з правом викупу нежитлового приміщення по вул. Гагаріна, 17 в м. Рені Одеської області строком на 10 років (п. 4.1 Договору). Умовами вказаного договору передбачено, що позивачка [PERSON] (за договором «Орендар») має право на придбання у власність орендованого майна, тобто нежитлового приміщення, розташваного по вул. Гагаріна, 17 в м . [PERSON] області, за умови, якщо позивачка, тобто «Орендар» сплатить юридичній особі АТЗТ «Релукі», тобто «Орендодавцю» за вказаним договором, суму коштів, що дорівнює розміру орендної плати за весь період діїї договору, тобто за 10 років (згідно п. п. 4.1, 8.1 Договору). На даний час урегулювання цивільно-правових відносин в рамках вищевказаного Договору в позасудовому порядку є неможливим, оскільки АТЗТ «Релукі», який виступав Орендатором за Договором, як юридична особа припинило своє існування як суб`єкт господарювання, згідно постанови суду від 10 лютого 2015 р. за адмінистративним позовом державної податкової інспекції в Ренійському районі Головнго управління Міндоходів в Одеській області до акціонерного товариства закритого типу «Релукі» про припинення юридичної особи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, передбачених ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однак, виходячі з обставин які склалися на момент звернення позивача до суду з вищевказаними вимогами, а саме об`єктивних підстав припинення договору, тобто таких, що не залежать від волі сторін, а саме припинення юридичної особи, Орендодавця за Договором оренди нежилого приміщення розташваного по вул. Гагаріна, 17 в м . [PERSON] області, позивач [PERSON], орендар за Договором, була вимушена звернутися до суду з позовом до [PERSON], як правонаступник цивільних прав та обов`язків за вищевказаним Договором, укладеним між позивачем та юридичною особою АТЗТ «Релукі», в особі [PERSON] Таким чином суд встановив, що 05.01.2004 р. між позивачкою [PERSON] та АТЗТ «Релукі», в особі керівника юридичної особи, [PERSON] був укладений договір оренди з правом викупу нежитлового приміщення по вул. Гагаріна , 17 в м. Рені Одеської області строком на 10 років. Відповідно до п.п. 1.1 укладеного договору - відповідач (орендодавець) [PERSON], яка на той час діяла від імені та в інтересах юридичної особи АТЗТ «Релукі» зобов`язалася передати позивачці (орендар) у строкове платне користування майно, а саме нежитлове приміщення по вул. Гагаріна, 17 в м. Рені Одеської області, з наступним переходом права власності на майно від Орендодавця до Орендаря, а Орендар зобов`язався прийняти майно у строкове платне користування, а згодом і у власність, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Відповідно до п. 4.1 Договору - нежитлового приміщення по вул. Гагаріна , 17 в м. Рені Одеської області, що становить предмет Договору, здається Орендодавцю в оренду терміном на 10 років, з подальшим викупом починаючи з 05.01.2004 року до 05.01.2014 року та/або повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. п.10.1, 10.2 Договору). Вартість даного приміщення, згідно п. 1.2.3 Договору становить 14\~000 грн. Відповідно до п.п. 8.1. Договору майно? що орендується переходить у власність орендаря, за умови сплати Орендарем суми коштів, що дорівнює розміру орендної плати за період, визначений у п.4.1 цього Договору. Відповідно до п.п. 8.2 Договору перехід права власності на майно від Орендодавця до Орендаря оформлюється шляхом складання Сторонами відповідного акта. Таким чином, згідно укладеного договору сторони дійшли згоди, щодо предмету, ціни (порядку сплати орендних платежів та викупної вартості), порядку використання об'єкта оренди, порядку переходу права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ч. 1ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. Згідно приписів ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином судом встановлено, що позивачка добросовістно виконала взяті на себе зобов`язання за Договором оренди з правом викупу нежитлового приміщення № 1/04 від 05.01.2004 року, передбачені п. п. 8.1 Договору, необхідні для набуття права власності орендованого приміщення, сплатила повністью суму коштів, передбачену п. 8.2 Договору, про що свідчить Довідка видана та підписана керівником юридичної особи АТЗТ «Релукі» [PERSON] за вих. № 3 від 12.02.2014 р. Таким чином, позивачем взяті на себе зобов'язання за Договором виконані повністю (отримано об'єкт нерухомості та сплачено викупну вартість), однак на теперішній час позивачка не може оформити право власності на вищевказане приміщення, що становить предмет спору з незалежних від неї причин, тому вона була вимушена звернутися до суду із відповідним позовом. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки юридичної особи АТЗТ «Релукі», від імені та в інтересах якої діяла на момент укладання Договору відповідачка [PERSON], щодо предмету цього Договору та встановленні права на нерухомість у позивачки, тому є правові підстави визнати право власності на нежитлове приміщення, площею 13,7 кв. м., розташоване у будівлі по вул. Гагаріна, 17 в м. Рені Одеської області за позивачем за вищевказаним Договором оренди з правом викупу нежитлового приміщення № 1/04 від 05.01.2004 року.

Outcome: approved