Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 27681,37 грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн., посилаючись на те, що 10.08.2019 близько 22 год. 30 хв. по вул. К.Строкова, 5 в м. Фастові Київської області, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки BMW державний номер [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Hyundai 130 державний номер [NUMBER] , який на момент ДТП був припаркований на прибудинковому подвір`ї по вул. К.Строкова, 5. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а власник автомобіля BMW залишив місце пригоди. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2019 [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст.124 КУпАП. Відповідно до чеку СТО AutoDok car servise №ЗР-000682 від 21.10.2019 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai 130 складає 27681,37 грн., яку і просить стягнути з відповідача, як винуватця ДТП, оскільки відповідач не був застрахований. Крім того, позивач посилається на те, що внаслідок пошкодження автомобіля йому було завдано моральної шкоди, яка полягає: у душевних, моральних стражданнях та переживаннях, які він зазнав у зв`язку з пошкодженням авто; в порушенні цивільних прав, нормального ритму життя через неможливість повноцінно користуватися своїм автомобілем, організацією проведення ремонтних робіт. Моральну шкоду оцінює у розмірі 3000 грн. Ухвалою судді від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач,\~який належним\~чином повідомлений\~про розгляд\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~Судова влада\~України та\~шляхом направлення копії\~ухвали з\~матеріалами позовної\~заяви за\~зареєстрованим місцем\~його проживання,\~не скористався\~своїм правом\~подати відзив\~на позовну\~заяву,\~тому в\~силу ч.\~8\~ст.\~178\~ЦПК України,\~суд вирішує\~справу за\~наявними матеріалами. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Статтею 11 ЦК України\~визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно\~ст. 12\~\~ЦПК України\~\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~\~передбачено, що кожна сторона повинна довести\~\~ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 10.08.2019 близько 22 год. 30 хв. по вул. К.Строкова, 5 в м. Фастові Київської області, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки BMW державний номер [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Hyundai 130 державний номер [NUMBER] , що належить позивачеві [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 05.12.2015, та який на момент ДТП був припаркований на прибудинковому подвір`ї по вул. К.Строкова, 5. Внаслідок ДТП автомобіль Hyundai 130 отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2019 [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст.124\~КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 6-7). Відповідно до ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, сам факт ДТП 10.08.2019 та провина в ньому [PERSON] підтверджуються постановою від 19.09.2019, яка набрала законної сили\~\~та є обов`язковою для суду. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 8 частини 2\~статті 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України\~передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог\~ст. 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди\~\~відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК,\~\~пункт 1 частини другої\~статті\~\~1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно вимог\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст.\~1187,\~1188 ЦК України. Вимогами\~ст. 1188 ЦК України\~передбачено, що\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Звертаючись з позовом до суду до відповідача [PERSON] та обґрунтовуючи розмір майнових збитків позивач [PERSON] посилається на те, що відповідальність відповідача не була застрахована, він страхове відшкодування ніде не отримував і вказував, що згідно Наряду-замовлення СТО AutoDok car servise №ЗР-000682 від 21.10.2019 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai 130 складає 27681,37 гривень (а.с.9). Розмір шкоди визначається за дійсною вартістю відновлювального ремонту, і якщо для його проведення необхідна заміна певних деталей, які відновити у інший спосіб неможливо чи недоцільно чи які не можуть бути відремонтовані, - то потерпілий має право і на відшкодування таких витрат (без урахування зносу окремих деталей), що в цілому відповідає принципу повного відшкодування і захисту прав власника пошкодженої речі. Суд виходить з того, що позивач має право на повне відшкодування завданої йому шкоди, яка полягає в пошкодженні майна (автомобіля). Таким чином, суд враховує дані наряду-замовлення СТО AutoDok car servise №ЗР-000682 від 21.10.2019 згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Hyundai 130 державний номер [NUMBER] , що належить позивачеві [PERSON] складає 27681,38 грн. та стягує з відповідача, як винної особи в ДТП на користь позивача саме цю суму завданих майнових збитків. Належних та допустимих доказів щодо спростування даної суми збитків суду не надано. Позовні вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди, яка виразилась у душевних, моральних стражданнях та переживаннях, які він зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля; в порушенні цивільних прав, нормального ритму життя через неможливість повноцінно користуватися своїм автомобілем, організацією проведення ремонтних робіт, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди, не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167\~ЦК України визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, які полягають у тому, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.\~23\~ЦК України визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 5 Постанови\~Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини:наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Саме позивач має довести наявність усіх вищевказаних обставин для вирішення питання про наявність та розмір моральної шкоди. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем, не доведено факту завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди. Отже, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 гривень не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача підлягає стягненню понесені витрати позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1000 гривень.

Outcome: partial