Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

В вересні 2015 року заявник звернулась до суду з вище вказаною заявою, в якій просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, встановити факт батьківства у відношенні неї та [PERSON], а саме встановити той факт, що померлий 18.06.1987 року в м. Хмельницькому [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], є її батьком, а вона є його дочкою. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали і просять задовольнити, пояснивши, що заявник росла без батька і запис про нього зроблений в її свідоцтві про народження зі слів матері. Матір тримала в таємниці від доньки те, хто її батько, але згодом розповіла, що це [PERSON], який мав на момент її народження іншу сімю, якій матір заявниці не хотіла зашкодити. Коли заявник стала його розшукувати, то дізналась, що він вже помер. Метою встановлення заявленого факту зазначає бажання отримати офіційне визнання батьківства в установленому порядку, перехід на прізвище батька. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він був одружений з покійною донькою [PERSON] Світланою і спілкувався з тестем, котрий розповідав йому, що в нього є позашлюбна донька, показував фото. Дружина [PERSON] також знала про доньку свого чоловіка, оскільки при сварках з нею він дорікав своїм наміром піти до матері заявниці, але не робив цього. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її батько, нині покійний, був другом [PERSON] і розповідав їй, що [PERSON] мав позашлюбну доньку, але з сімї не йшов, бо і в шлюбі мав доньку. [PERSON] обіцяв батькові свідка допомагати в вихованні позашлюбної доньки, але що саме він для цього робив, свідку невідомо. Заслухавши пояснення заявника та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні вимог заяви слід відмовити з наступних мотивів. З аналізу ч. 2 ст. 256 ЦПК України вбачається, що в судовому порядку можуть бути встановлені лише ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як розяснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані самою дитиною після досягнення повноліття. Виходячи із вище викладеного, встановлення факту батьківства можливе стосовно дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 р. від осіб, котрі не перебували в зареєстрованому шлюбі, у разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина, і якщо остання визнавала себе її батьком до цієї дати. Встановлено, що в свідоцтві про народження заявника вказано в графі «батько» лише імя «Олександр», повного імені не вказано. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом заявника, її свідоцтвами про одруження та про розірвання шлюбу, копії котрих наявні у справі. З вище вказаного свідоцтва про народження також вбачається, що матірю заявника є [PERSON], яка, згідно повідомлення Відділу ДРАЦСу ГТУЮ у Хмельницькій області від 21.01.2016 року, у шлюбі не перебувала. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, копія котрого наявна у справі, [PERSON] 18.06.1987 року помер. Зазначене додатково підтверджується записом акта про смерть № 692, копія котрого надана на запит суду і міститься у справі. Із пояснень свідків встановлено, що [PERSON] визнавав наявність у нього позашлюбної доньки, однак чи таке визнання мало місце до 1 жовтня 1968 р., а також чи перебувала заявник на утриманні [PERSON], встановлено не було. При цьому, як вбачається з пояснень заявника та свідків, [PERSON] ніколи не проживав спільно з матірю заявника, а з пояснень заявника про фактичну відсутність батька в її житті вбачається, що [PERSON] не брав участі також і в її вихованні. За таких обставин суд приходить до висновку, що вище вказаний факт свого підтвердження належними доказами в судовому засіданні не здобув. З цієї підстави, а також враховуючи, що заявник не навела чіткого обґрунтування саме правового значення для неї встановлення даного факту, - в задоволенні вимог заяви слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed