Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

В грудні 2017р. позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь суму кредитної заборгованості в розмірі 19324,19 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачка [PERSON] порушила умови договору кредиту, не повертала отриманий кредит своєчасно, не сплачувала кошти (відсотки) за користування ним. В зв'язку із порушенням умов договору, відповідачка повинна сплатити: основну заборгованість за кредитом - 15091,88 грн., проценти за користування кредитом (прострочені) - 3902,85 грн., пеню за прострочену заборгованість -320,46 грн. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідачки у повному обсязі, а також судовий збір. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018р. у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка, яка оповіщалась за адресою реєстрації, відзив на позов не подавала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідачки також не надходило. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 13 серпня 2009р., на підставі заяви відповідачки, між сторонами було укладено договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетною схемою № 9101/1 від 13 серпня 2009р. 24 червня 2011р. між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетною схемою № 9101/1 від 13 серпня 2009р. Відповідно до п. 1.1. договору, в останній редакції, позичальнику відкрито рахунок в національній валюті України на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Згідно з п. 1.1.4 договору позичальнику встановлено кредитний ліміт у розмірі 15100,0 грн. з фіксованою процентною ставкою на рівні 10,5 % річних, що сплачується щомісячно, процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 24 % річних. Згідно з п. 1.1.5, 1.2., 1.3. договору, в редакції вищенаведеної додаткової угоди у разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів, щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки в межах витратного ліміту. Клієнт зобов'язується здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому тарифами. В порушення своїх зобов'язань та правил відповідачка кредит у повному обсязі не повернула - не проводила оплату відсотків за користування ним. Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 19 липня 2017р. сума заборгованості за договором про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетною схемою № 9101/1 від 13 серпня 2009р. становить 19324,19 грн. та складається з: основної заборгованості за кредитом - 15091,88 грн., проценти за користування кредитом (прострочені) - 3902,85 грн., пені за прострочену заборгованість - 320,46 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 19324,19 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600,0 грн.

Outcome: approved