Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить визнати дійсним укладений 11 жовтня 2015 року між нею та відповідачем договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Руданського № 34, с. Уланів Хмільницького району Вінницької області. Позивач посилається на те, що між нею та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж даного житлового будинку, в зв'язку з чим 11 жовтня 2015 року був укладений договір, згідно якого позивач передавала вказану в договорі суму в розмірі 120000 грн. відповідачу, а відповідач передав всі правовстановлюючі документи на житловий будинок та зобовязався посвідчити даний договір в нотаріальному порядку до 21 жовтня 2015 року. Однак, відповідач домовленості не виконав та до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору не зявився. Незважаючи на неодноразові усні та письмові звернення позивача, [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, тому позивач вимушена була звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зазначені правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки позиціями сторін, викладених у заявах наданих суду та матеріалами справи доведено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але відповідач не з'являється до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору та договір нотаріально не посвідчений, позивач дійсно виконала всі обовязки покупця, які взяла на себе при укладені договору купівлі-продажу. При таких обставинах суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним. Судові витрати по справі покласти на сторони, оскільки в позові відсутні вимоги позивача про їх стягнення з відповідача. На підставі ст.ст. 203, 208, 220, 328, 334, 381, 392, 620, 655-658 ЦК України та

Outcome: approved