Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO] ; копія заповіту від 23.02.2011р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (щодо заповіту) від 23.02.2011р.; копія свідоцтва №303 від 10.11.2000р. про право власності на житло квартиру [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія технічного паспорту на квартиру; копія домової книги на квартиру; копія звіту експерта про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 28.12.2018р.; копія протоколу опитування свідка [PERSON] ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2019 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі спільно мешкав однією сім`єю із нині померлим [PERSON] , відповідачка призначена спадкоємицею за заповітом. За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.11.2000р. № [NUMBER] належала квартира [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядився належним йому майном, 23.02.2011р. склав заповіт на ім`я [PERSON] , [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно (на квартиру). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини відповідачка (спадкоємиця за заповітом) із відповідною заявою до нотаріуса не зверталася, фактично спадщину не прийняла, оскільки до і на момент смерті заповідача спільно із ним не мешкала, господарство не вела. Позивач, який спільно мешкав однією сім`єю із нині померлим, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом також. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її було б неможливо у зв`язку із тим, що в нього були відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. З 2012р. по день смерті [PERSON] позивач мешкав разом із ним, доглядав за ним, допомагав по господарству. Відповідачка цих обставин не оспорює, визнає їх, після смерті заповідача за прийняттям спадщини не зверталася, на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач. При зверненні позивача до нотаріальної контори для оформлення прийняття спадщини, в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру, про що 15.01.2019р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. З вищенаведеного виходить, що після смерті [PERSON] вирішити питання про отримання оригіналу необхідного правовстановлюючого документу у позасудовому порядку неможливо, за визнанням права власності на квартиру, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець в судовому порядку. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем четвертої черги за законом (ст. 1264 ЦК України). У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті [PERSON] у нього були відсутні правовстановлюючі документи на спадкову квартиру. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на квартиру, розпорядження щодо її цільового використовування тощо). Крім того, як виходить з протоколу опитування свідка [PERSON] , з 2012р. вона спільно із чоловіком (позивачем у справі) мешкали разом із [PERSON] у його квартирі. Вони познайомилися із [PERSON] , підтримували дружні відносини, потім, оскільки останній був самотньою людиною і потребував допомоги, перейшли мешкати до нього, доглядали за ним, а після смерті допомогли із похованням. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як виходить з положень ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст. 25 ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Отже, у випадку смерті власника нерухомого майна, первинну реєстрацію права власності на яке не було проведено та правовстановлюючий документ на яке відсутній, питання про перехід права власності на це нерухоме майно до спадкоємця повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на квартиру з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved