Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В грудні 2009р. позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 жовтня 2007 року ВАТ КБ «Надра», правонаступником прав та обов'язків якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра» уклав з [PERSON] (відповідач-1) договір «Автопакет» № 432/П/27/2007-840, згідно якого Банк надав у тимчасове користування грошові кошти в сумі 31 941,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,90% річних, строком не пізніше 11 жовтня 2012 року. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань, [PERSON] поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед Позивачем за належне виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань. Відповідачі свої зобов'язання не виконували, в зв'язку з чим станом на 12.10.2009р. утворилась заборгованість, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом в сумі - 28 400,82 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2009р. становить у розмірі 227 490,57 грн.; простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі - 3 828,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2009р. становить у розмірі 30 667,60 грн., усього загальна сума заборгованості в розмірі - 32 780,14 доларів США, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь, а також витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В ході судового розгляду позивач збільшив свої позовні та просив стягнути солідарно свою на користь заборгованість за Договором № 432/П/27/2007-840 від 12.10.2007 року в сумі 51 626,96 доларів США та 212 538,37 грн., а також витрати по сплаті судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення. У судовому засіданні представник ПАТ КБ «Надра» позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач-1 в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. У судовому засіданні представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав викладених в запереченнях, а саме: позивачем не чітко та двозначно зазначено розмір відсотки за користування Кредитом, в зв'язку з чим, останнім було неправильно обраховано відсотки за кредитом. Також, позивачем було пропущено строк звернення до суду до Відповідача-2, а зобов'язання за договором поруки є такими, що припинились в силу приписів ч.4.ст. 559 ЦК України, у зв'язку із чим позовні вимоги позивача до Відповідача-2 є безпідставними. Крім того, відповідач-2 просив суд відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, оскільки дана заява та розрахунок заборгованості датований 31.12.2014 року підписані особами, які не мають повноважень на підписання такого роду заяв. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.1.2. Статуту ПАТ КБ «Надра», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» продовжує свою діяльність в результаті зміни найменування Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» та приведення його статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» відповідно до наказу Тимчасового адміністратора № 52 від 26 січня 2011 року. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 12 жовтня 2007 року ВАТ КБ «Надра уклав з [PERSON] (відповідач-1) договір «Автопакет» № 432/П/27/2007-840, згідно якого Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 31 941,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,90% річних, комісії у розмірі 1,5% від суми Кредиту, з терміном погашення до 11 жовтня 2012 року. (а.с.8-11). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається із матеріалів справи, позивач повністю виконав перед відповідачем свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, а останній в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором № 432/П/27/2007-980. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до п. п. 4.3.2., 4.3.3. цього Договору, позичальник зобов'язаний сурово дотримуватися положень цього Договору; сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених у п.п. 2.2.1., 2.2.2. цього Договору. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за даним Договором, [PERSON] поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед Позивачем за належне виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань. Відповідно до п. 3.2.2. цього Договору, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж об'ємі, що і Позичальник. Позичальник та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Банка вимагати виконання Зобов'язань, вказаних у цьому Договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Приписами ч. 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а ч.2. ст.554 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки відшкодування збитків. Згідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року, зокрема, зазначено, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦКвідповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Разом із тим, пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (частина перша статті 543 ЦК). Відповідно до п. п. 5.1., 5.2., Договору, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів погашенню Кредиту/Кредитної лінії, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення; у разі порушення Позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9,4.3.10 цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми Кредиту у п. 1.1.цього Договору, за кожен випадок. Оскільки Відповідач-1 не виконує зобов'язання взяті на себе за договором від 12 жовтня 2007р., який забезпечений порукою, укладеною з [PERSON], враховуючи положення ст. 543 ЦК України, Позивач правомірно звернувся з вимогою до Відповідача-1 та Відповідача-2 про стягнення з них солідарно суми заборгованості за даним договором. Як роз'яснив Верховний суд України у постанові від 18 грудня 2009 року № 14 згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. В зв'язку з порушенням Позичальником зобов'язань за Договором № 432/П/27/2007-840 від 12 жовтня 2007р., заборгованість складається з простроченої заборгованості по кредиту - 28400,82 доларів США; заборгованості по сплаті відсотків - 23226,14 доларів США, а всього в сумі - 51 626,96 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 31.12.2014 року становить - 844 082 грн. 61 коп. та суму пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі - 162 172,03 грн. і штраф за порушення умов угоди - 50 366,34 грн., а всього в розмірі - 1 026 620,98 грн Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Позивача заборгованості по договору на загальну суму 1 026 620,98 грн. Щодо позиції представника відповідача про наявність підстав для відмови у позові, то слід зазначити наступне. Так, суд не приймає до уваги наведені доводи, оскільки заяву про задоволення позовних вимог від 25.03.2015 р. підписана уповноваженим представником згідно довіреності від 05.03.2015 р. (а.с. 99). Посилання на наявність підстав для припинення Договору поруки спростовується встановленими обставинами згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.04.2015р., що залишино без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015 р., та які в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Вказаними судовими рішеннями встановлено відсутність підстав для припинення Договору поруки, а нових обставин для цього відповідачем у цьому судовому засіданні наведено не було. З врахуванням того, що розрахунок заборгованості по сплаті коштів по кредиту ще в 2008 році (а.с. 12) було проведено із визначенням відсоткової ставки - 12,90% і саме за цією ставкою було їх сплачено частково відповідачем-1, тому поясення його представника про необхідність сплати - 11,40% по кредиту не заслуговує на увагу. Вказані пояснення представника відповідачане вказують на наявність підстав для відмови у позові з огляду на недоведеність таких обставин в силу вимог ст. ст. 57, 58, 60 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved