Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. 08 січня 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. На обґрунтування позову посилається на те, що 09 серпня 2014 року, о 15.00 годині, в місті Дніпродзержинську, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ПАЗ-32051, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Мітцубиси, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який на праві приватної власності належить Саварейко Гзегос Вільнюс. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 серпня 2010 року винним у скоєнні ДТП визнаний відповідач [PERSON] На виконання умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільна-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП застрахована не була, оскільки поліс № ВС 9057656 , укладений відповідачем з АТ «СК «Вексель», втратив свою дію 18 травня 2010 року, в зв'язку з банкрутством страховика. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно полісу LT1099500. Позивач є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 29 листопада 2010 року [PERSON] подав до позивача заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП. Згідно звіту № 105 від 21 вересня 2010 року матеріальний збиток, що зазнав власник автомобіля Мітцубиси, д/н [NUMBER], склав 51870 грн., і 01 квітня 2011 року позивач перерахував, з вирахуванням відповідних податків, потерпілій особі 25500 грн, як відшкодування внаслідок ДТП, отже строк позовної давності за цим позовом спливає 01 квітня 2014 року. Таким чином, до позивача в межах сплаченої суми в розмірі: 25500 грн.. (розмір страхового відшкодування) перейшло право вимоги до відповідача, який визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого відшкодування в розмірі 25500 грн., судовий збір в сумі 255,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у випадку неявки відповідача згодний на розгляд справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за завою відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності представника відповідача згідно вимог ч. 2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про особисте отримання відповідачем поштового відправлення та розпискою відповідача, наданою секретарю судового засідання, про причину неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до статті 77 ч.2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Судом досліджені письмові докази у справі: - постанова Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 серпня 2010 року (а.с. 5), якою підтверджуються притягнення [PERSON]. до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення ним 09 серпня 2010 року ПДР України, накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави, та його вина у скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів ПАЗ-32051, д/н [NUMBER], під керування [PERSON] та автомобіля Мітцубиси, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] - висновок про визначення суми матеріальної шкоди, що виконаний відділом судової автотоварознавчої експертизи ТОВ «Агентство незалежних експертиз» (а.с. 6 -32), яким підтверджується вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Мітцубиси, д/н [NUMBER] в сумі 51870,76 грн. та отримані автомобілем механічні пошкодження; - заява на страхову виплату (а.с. 33), якою підтверджується факт звернення [PERSON] до позивача про виплату страхового відшкодування; - Наказ Моторного (транспортного) страхового бюро України №868 від 01 квітня 2011 року ( а.с. 34), яким підтверджується факт видання наказу про виплату [PERSON]. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, страхового відшкодування в розмірі 25500 грн.; - платіжне доручення від 01 квітня 2011 року (а.с. 35), яким підтверджується факт відшкодування позивачем [PERSON] шкоди в сумі 25500 грн.; - звернення від 27 квітня 2011 року (а.с. 36), яким підтверджується факт звернення позивача до відповідача з пропозицією добровільного відшкодування шкоди, виплаченої позивачем [PERSON]; - ухвала Господарського суду м. Києва від 30 квітня 2010 року (а.с. 37-38), якою підтверджується факт порушення провадження у справі про банкрутство АСТ «Вексель»; - Витяг з Єдиного державного реєстру (а.с. 39-41), яким підтверджується факт визнання АСТ «Вексель»; банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на підставі судового рішення господарського суду м. Києва , яке набуло чинності 28 травня 2010 року. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 09 серпня 2014 року, о 15.00 годині, в місті Дніпродзержинську, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ПАЗ-32051, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Мітцубиси, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП, винним у скоєнні якого постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 серпня 2010 року був визнаний [PERSON], автомобіль Мітцубиси, д/н [NUMBER], отримав численні механічні пошкодження ( а.с. 10- постанова суду). Тому суд вважає, що вина відповідача у скоєнні ДТП, повністю встановлена Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Згідно висновку про визначення суми матеріальної шкоди, виконаного відділом судової автотоварознавчої експертизи ТОВ «Агентство незалежних експертиз» (а.с. 6 -32), розмір збитків, що були завдані власнику автомобіля Мітцубиси, д/н [NUMBER], через пошкодження транспортного засобу склали 51870,76 грн. На момент настання ДТП цивільна правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, оскільки поліс № ВС 9057656, укладений між відповідачем та АТ «Страхова компанія «Вексель», 18 травня 2010 року втратив свою дію в зв'язку з банкрутством страховика, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру (а.с. 39-41) про внесення відомостей до реєстру про визнання АСТ «Вексель» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на підставі судового рішення господарського суду м. Києва , яке набуло чинності 28 травня 2010 року. В зв'язку з цим страхове відшкодування в сумі 25500 грн. було виплачено довіреній особі власника автомобіля [PERSON] за рахунок коштів Моторного (транспортного) страхового бюро України, що підтверджується наказом (а.с. 34), платіжним дорученням ( а.с. 35). Таким чином, позивач після виплати [PERSON] страхового відшкодування, отримав право вимоги до водія транспортного засобу, який визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд вважає, що з [PERSON] належить стягнути в порядку регресу на користь позивача страхове відшкодування в сумі 25500 грн.. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 41.1 Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до пп..38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове цивільне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ч.1,.2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1. ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; На підставі досліджених доказів, суд доходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути в порядку регресу грошове відшкодування в розмірі 25500 грн.. Належить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 255,00 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі Закону України «Про обов'язкове цивільне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст..22, 1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved