Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог, просила провести поділ спільного сумісного майна подружжя, визнавши за нею право власності на на автомобіль марки Volkswagen Golf , 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], виділивши у власність відповідача автомобіль марки Volkswagen Golf , 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], грошові кошти в сумі 48360 грн., що були отримані ним від продажу автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер [NUMBER], стягнути з неї на користь відповідача 2711 грн. 88 коп. компенсації за різницю у вартості виділеного майна, вирішити питання про розподіл судових витрат. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 31 серпня 2017 року позов задоволено частково, виділено у власність [PERSON] транспортний засіб легковий автомобіль Volkswagen Golf, 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за різницю у вартості виділеного легкового автомобіля Volkswagen Golf, 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 19568,05 грн., стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 195 грн. 60 коп. судового збору, повернуто [PERSON] грошові кошти в розмірі 2711 грн. 88 коп, які були внесені на депозитний рахунок суду, зобов'язано Прилуцьке управління Державної казначейської служби України Чернігівської області, повернути позивачу [PERSON] надмірно сплачений судовий збір в розмірі 470 грн. 79 коп., в іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційні6й скарзі [PERSON], посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі. Вказує, що суд безпідставно відмовив у проведенні поділу між сторонами грошових коштів, отриманих відповідачем від продажу автомобіля ВАЗ, який був проданий без її згоди і кошти не були витрачені в інтересах сім'ї. Не погоджується позивач також із висновком про виділ відповідачу автомобіля Volkswagen Golf, 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] і стягненням на її користь компенсації 1\\2 частини його вартості, зазначаючи, що згоди на отримання компенсації вона не надавала, відповідачем не були внесені відповідні кошти на депозитний рахунок. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Здійснюючи розподіл між сторонами рухомого майна, суд першої інстанції виходи з того, що автомобіль Volkswagen Golf , 1999 року випуску,був придбаний відповідачем під час шлюбу, проте за час фактичного припинення шлюбних відносин, тому він не є спільним сумісним майном подружжя; автомобіль ВАЗ 21093, 1997 року випуску був проданий у шлюбі 26.03.2016 року і відсутні докази використання відповідачем коштів від продажу не в інтересах сім'ї; автомобіль Volkswagen Golf , 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належить виділити відповідачу як водію зі стажем, стягнувши на користь позивача відповідну грошову компенсацію за частку у спільному майні подружжя. Проте з такими висновками суду не може погодитись апеляційний суд, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1999 року по 29.07.2016 року. Під час шлюбу ними було придбано три транспортні засоби : 12.01.2001 року - Volkswagen Golf , 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], 29.03.2008 року - ВАЗ 21093, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та 12.04.2016 року - Volkswagen Golf 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що всі три автомобілі були придбані відповідачем в період шлюбу, належних доказів припинення сторонами шлюбних відносин на час придбання автомобіля Volkswagen Golf, 1999 року випуску, не надано, тому транспортні засоби є спільним сумісним майном подружжя відповідно до положень ст. 60 СК України. Вартість майна, що підлягає поділу, була визначена під час розгляду справи шляхом призначення по справі судової експертизи, жодною із сторін не оспорюється. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частина мана дружини та чоловіка є рівними. Стаття 71 СК України передбачає, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними. Апеляційний суд приходить до висновку про необхідність здійснити поділ майна наступним чином: визнати право власності за [PERSON] на автомобіль марки Volkswagen Golf , 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 39137 грн. 10 коп., а за [PERSON] - в цілому право власності на автомобіль марки Volkswagen Golf , 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], враховуючи ті обставини, що останній використовує автомобіль в інтересах праці, має достатній стаж керування автомобілем і наявність у нього водійського посвідчення. Позивачка водійського посвідчення не має, але в засіданні апеляційного суду пояснила, що а майбутньому їхній син бажає отримати посвідчення водія по досягненню повноліття. Що стосується автомобіля ВАЗ 21093, 1997 року випуску, то встановлено, що він був проданий відповідачем 26 березня 2016 року, під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, позивачем не надано належних доказів, що кошти, отримані від його продажу, були витрачені відповідачем на власний розсуд і не в інтересах сім'ї, тому кожна із сторін має право на 1\\2 частину грошових коштів від вартості даного автомобіля. Враховуючи, що неподільні речі присуджуються одній із сторін, суду належить визначити суму компенсації іншому подружжя за його частку у спільному майні. Загальна вартість майна, що підлягає поділу становить 180 417 грн. 97 коп.(39137,10+48360+92920,87). Кожна із сторін має право на виділення їй у власність майна на суму 90 235 грн. 96 коп. Враховуючи обставини справи, з відповідача на користь позивача належить стягнути 51098 грн. 86 коп. компенсації частки у спільному майні подружжя (90235,96-39137,10). Кошти в сумі 2711 грн. 88 коп., які були внесені [PERSON] на депозитний рахунок суду першої інстанції згідно квитанції №143 від 05 липня 2017 року підлягають поверненню [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача належить стягнути на користь позивача половину понесених нею по справі судових витрат в сумі 2741 грн. 07 коп. ((1400 грн. судового збору в суд першої інстанції +3060 грн. вартість експертизи +1022 грн. 13 коп. судовий збір за подання апеляційної скарги) ;2). Враховуючи вищенаведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову [PERSON]

Outcome: partial