Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

В вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» заборгованість за Кредитним договором № SA-000409 від 03.08.2015 року в розмірі 25826,65 грн., а також стягнути з неї судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору № SA-000409 від 03.08.2015 року, відповідач отримала строковий кредит на споживчі цілі в розмірі 7000 грн. зі сплатою фіксованої відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 20 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 03.08.2018 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 12.09.2018 року, відповідач має заборгованість у розмірі 25826,65 грн. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання, Банк був вимушений звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 03 серпня 2015 року між позивачем і відповідачем був укладений Кредитний договір № SA-000409, згідно з умовами якого остання отримала від позивача строковий кредит на споживчі потреби і сплату страховки в загальному розмірі 7000 грн. зі сплатою фіксованої відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 20 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 03.08.2018 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн., які остання отримала особисто, що підтверджується меморіальним ордером № 17083 від 03.08.2015 року (а.с.10), і використала їх у власних цілях. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору і чинного законодавства, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого, станом на 12.09.2018 року, вона має заборгованість за кредитом у розмірі 25826,65 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 6336,65 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 3559,54 грн.; прострочена заборгованість за комісіями - 6720,00 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 2510,32 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 1453,53 грн.; пеня за прострочення сплати комісії - 2846,61 грн.; штраф - 2400,00 грн. (а.с.13-17). В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» обґрунтованими і такими, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» заборгованість за Кредитним договором № SA-000409 від 03.08.2015 року в розмірі 25826,65 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved