Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

В вересні 2015р. позивач ПАТ «Дельта банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 400147,06 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 липня 2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11017031000 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 11071,0 дол. США під 12,5 % річних на строк 06 липня 2006р. до 06 липня 2013р. 08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором. Відповідачу були надані кредитні кошти у повному розмірі на умовах, погоджених сторонами, однак, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором та станом на 28 липня 2015р. заборгованість за договором становить 400147,06 грн. та складається з: тіла кредиту у сумі 212243,75 грн., відсотків у розмірі 187903,31 грн., а тому сторона позивача вимушена була звернутись до суду із даним позовом. Сторона позивача клопотала про розгляд даної справи за відсутності її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - ідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 06 липня 2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1 якого відповідачу було надано кредит в іноземній валюті в сумі 11071,0 дол. США. Надання кредиту здійснюється 06 липня 2006р., повернення - 06 липня 2013р. (п.п. 1.2.1, 1.2.2 кредитного договору). Згідно положень п. 1.3.1 кредитного договору за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5%. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, відповідач зобов'язувався погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі. 08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором. Згідно п.1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переведення ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ч. 1 ст. 516 цього Кодексу, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за ним та станом на 28 липня 2015р. заборгованість за кредитним договором становить 400147,06 грн. та складається із: тіла кредиту у розмірі 9620,21 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 212243,75 грн.; відсотків у розмірі 8516,95 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 187903,31 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності з ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 400147,06 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,0 грн.

Outcome: approved