Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

В грудні 2014 року представник позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулася до суду з даним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» загальну суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі 91 255,01 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні, встановленого Національним Банком України станом на 11.03.2015 року становить 1 982 971,37 грн. Також просила стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 11.07.2007 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Кредитний договір №11181829000. Згідно умов даного Кредитного договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 60 000,00 доларів США, а Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, що підтверджується відповідними документами. 12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», (далі - правонаступник Позивач) відповідно до Договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобов'язаннями Відповідача по кредитному договору. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначає представник позивача, станом на 01.12.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «КЕЙ_Колект» за кредитом згідно кредитного договору №11181829000 від 11.07.2007 року, складає - 91 255,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку становить - 1 439 182,76 грн., а саме: - заборгованість по основній сумі кредиту - 54 332,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.11.2014 року складає - 856 880,70 грн.; - заборгованість за процентами - 36 922,33 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.11.2014 року складає - 582 302,07 грн.; - заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн. Крім того, представник позивача вказує, що з метою забезпечення виконання зобов'язання за вище вказаним Кредитним говором, 11.07.2007 року між відповідачем 2 [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір поруки № 126541. Відповідно до умов Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та грошовими коштами. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встанволено договором поруки. Таким чином, [PERSON] (Відповідач 2) та [PERSON] (Відповідач 1) є солідарними боржниками по відношенню до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Станом на день звернення до суду з позовом Відповідачі не погашають заборгованість, чим порушують умови кредитного договору. Представник позивача зазначила, що на виконання умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства для позасудового врегулювання відносин, які склалися в зв'язку з невиконанням зобов'язань по Кредитному договору Відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви зазначена вимога виконана не була. Враховуючи вище викладене, представник позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій заявлені позовні вимоги, зу рахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, врахувавши заяву представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши та проаналізувавши наявні в справі докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.07.2007 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Кредитний договір №11181829000. Згідно умов даного Кредитного договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 60 000,00 доларів США, а Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Згідно вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Ст. 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Будучи пов'язаними саме взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання або змінювати його умови. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 11.07.2007 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Кредитний договір №11181829000, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Кредитним договором видав Позичальнику [PERSON] кредитні кошти, але останній умови зазначеного Договору порушив, надані в кредит грошові кошти не повернув. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується зібраними у справі доказами, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе обов'язків за Кредитним договором №11181829000 від 11.07.2007 року, утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, яка станом на 01.12.2013 року складає - 91 255,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку становить - 1 439 182,76 грн., а саме: - заборгованість по основній сумі кредиту - 54 332,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.11.2014 року складає - 856 880,70 грн.; - заборгованість за процентами - 36 922,33 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.11.2014 року складає - 582 302,07 грн.; - заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунків заборгованості за Кредитним договором №11181829000 від 11.07.2007 року, які містяться в матеріалах справи, наданими представником позивача. Станом на станом на 11.03.2015 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором №11181829000 від 11.07.2007 року становить 1 982 971,37 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань із повного погашення всієї суми заборгованості за договором, чим порушив умови договору, щодо строків повернення кредиту, а також сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав. Відповідно до статті 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов'язання та зазначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Судом також встановлено, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором №11181829000 від 11.07.2007 року, між Банком та [PERSON] було укладеного Договір поруки №126541. Відповідно до умов Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та грошовими коштами. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 543 ЦК України. Відповідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до умов Кредитного договору Позикодавець набуває право, в тому числі і в судовому порядку, вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, а Позичальник зобов'язується на вимогу кредитора достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом, інші платежі та нарахування за Кредитним договором, що підлягають сплаті Позичальником на користь кредитора у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь-яких обов'язків, встановлених Кредитним договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору та порядок погашення заборгованості, передбачений договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3 654,00 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved