Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наказу № 91-к від 05.08.2004 року [PERSON] працює директором ЗОШ № 3 м. Краматорська Донецької області. Згідно наказу Управління освіти Краматорської міської ради від 10.10.2018 року № 376-к/вс [PERSON] було оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани у зв`язку з відсутністю дієвого контролю за веденням документації з безпеки життєдіяльності, порушення вимог листа МОНУ № 1/9-415 від 03.07.2018 року «Щодо вивчення у закладах загальної середньої освіти предметів у 2018-2019 навчальному році» у частині поділу класів на групи відповідно до нормативів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 20.02.2002 року №128, що призвело до травмування учня 8Б класу [PERSON] учнем 8В класу [PERSON] . Згідно зі службовою запискою, яка складена методистом МК Управління освіти [PERSON] та головним спеціалістом Управління освіти [PERSON], у ході перевірки були виявлені порушення ведення документації з безпеки життєдіяльності, порушення вимог листа МОНУ № 1/9-415 від 03.07.2018 року «Щодо вивчення у закладах загальної середньої освіти предметів у 2018-2019 навчальному році» у частині поділу класів на групи відповідно до нормативів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 20.02.2002 року № 128, що призвело до травмування учня 8Б класу [PERSON] учнем 8В класу [PERSON] . Відповідно до положень ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку. Виявлення проступку означає не лише виявлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов`язки, характеру порушення, шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням і шкідливими наслідками, вини працівника. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч.3 ст.149 КЗпП України). Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягнені працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, тобто важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством. Тобто, у наказі про накладання дисциплінарного стягнення - про оголошення працівникові догани обов`язково має бути зазначено, в чому саме полягає порушення, тобто вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. При цьому, трудові обов`язки, за невиконання яких особа притягується до дисциплінарної відповідальності, повинні бути покладені на працівника законно, відповідати змісту його посадових обов`язків, бути чіткими та зрозумілими, доведеними до відома такого працівника завчасно у встановленому законодавством спосіб. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Питання встановлення обставин проступку та провини працівника, відповідно до ст.21 КЗпП, віднесено до компетенції власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу, а тому суд, відповідно до приписів ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором і не може підміняти юридичні особи при здійсненні ними свої повноважень. Як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень сторін, свідків, представниками відповідача у судовому засіданні не доведено факту наявності вини [PERSON] , як директора ЗОШ №3 м. Краматорська, в ситуації, яка сталася 25.09.2018 року між учнями 8 Б та 8В класів. Зазначене в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності порушення [PERSON] вимог листа МОНУ № 1/9-415 від 03.07.2018 року при поділі класів на групи відповідно до нормативів не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки злиття класів було проведено відповідно до наданих рекомендацій. Також не знайшло свого фактичного підтвердження у судовому засіданні твердження представників відповідача про обов`язкову наявність наказу директора ЗОШ №3 м.Краматорська щодо поділу/злиття класів, оскільки суду не наведено жодного нормативного акта, який містив би зазначену вимогу. Підставою застосування догани є вчинення працівником дисциплінарного проступку. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Відтак виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного працівником невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. В наказі про догану [PERSON] не зазначено, яким чином виявлені порушення ведення журналів реєстрації первинного, позапланового, цільового інструктажів з безпеки життєдіяльності, що зазначені в службовій записці, вплинули на настання негативних наслідків, які сталися між учнями [PERSON] та [PERSON] , та які саме норми чинного законодавства при цьому були порушені [PERSON] . Зважаючи на вищезазначене суд вважає, що оскаржуваний наказ винесено з порушенням вимог законодавства України, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання його незаконним. Поміж тим, відповідно до наказу Управління освіти Краматорської міської ради від 30.11.2018 року № 485-к/вс, на підставі клопотання головного спеціаліста Управління освіти [PERSON]. щодо повторної перевірки стану роботи з безпеки життєдіяльності та охорони праці зокрема у ЗОШ № 3 м. Краматороска, догану (наказ по управлінню освіти «Про догану директору ЗОШ № 3 [PERSON] » від 10.10.2018 року № 376 к/вс) з директора ЗОШ № 3 [PERSON] було знято. Отже, потреби у скасуванні вищевказаного наказу на теперішній час немає, оскільки останній вже не має юридичного значення, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині необхідно залишити без задоволення.

Outcome: partial