Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] та [PERSON] на їх користь заборгованість за Кредитним договором №014/5915/82/108822 від 24.06.2008 року у розмірі 366896,96 грн.; звернути стягнення на їх користь на предмет іпотеки а саме земельну ділянку №11-а по вул. Жукова в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, що належить іпотекодавцю на підставі Державного акту ЯГ №568174 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,347 га, кадастровий номер 1221411000:02:001:0093, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.151). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності до ст. 130 ЦПК України, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Встановлено, що 16 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №014/134865/3181/82 від 16.08.2007 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 33000,00 доларів США строком до 16 серпня 2017 року, зі сплатою 13,50% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п 3.2 Кредитного договору, шляхом урахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Згідно п. 3.4 вищезазначеного договору сторони, встановлюють, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по договору здійснюється за фактичне число календарних користування кредитом. При цьому, відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Відповідно до Додаткової угоди №1 від 02.04.2009 року до кредитного договору з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника, Кредитор та Позичальник дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав на умовах відповідно до Додаткової угоди, надавши Позичальнику кредитні канікули відповідно до умов додаткової угоди, у зв'язку з чим, графік погашення кредиту та інш. платежів за кредитним договором, а також розрахунок вартості кредиту викладено у новій редакції в Додатках №1, №2 до Додаткової угоди. В забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору було укладено Договір поруки №014/134865/3181/82П від 26 лютого 2016 року, згідно якого [PERSON] виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання перед банком ВАТ «[PERSON] Аваль» відповідати зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань. Таким чином, відповідно до ст. 554 ЦК України та умов договору поруки [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед Банком на всю суму заборгованості за кредитним договором. В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, 16 серпня 2007 року між Банком та [PERSON], був укладений Іпотечний договір №014/3181/122 від 16.08.2007 року, згідно якого виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: земельна ділянка, №11-А, що розташована в Дніпропетровській області Дніпропетровський район м. Підгородне вул. Жукова, яка належить [PERSON] на підставі: Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,347 га, серія ЯГ №568174, виданий Дніпропетровським районним відділом земельних ресурсів від 26 вересня 2006 року, на підставі рішення 35 сесії 4 скликання Підгородненської міської ради № 1637 від 14.12.2005 року, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010612002696, кадастровий номер земельної ділянки 1221411000:02:001:0093. Параграфом 5 Договору іпотеки передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі п. 5.2 Договору іпотеки, банк як Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет Іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у т.ч. суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання. Пунктом 5.1 Договору іпотеки, передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання, умов кредитного договору або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж пятнадцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі виконання цієї вимоги. Таким чином, з укладенням Кредитного договору та Іпотечного договору Кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним тором, звернути стягнення на заставлене за Іпотечним договором майно, а також тнути з Позичальника суму основного боргу за Кредитним договором, нарахованих котків за користування кредитом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Також відповідно до ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання правові наслідки, встановлені договором. Згідно п. 6.6. Кредитного договору, [PERSON] має право вимагати від Позичальника достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність [PERSON] у вигляді дострокового погашення кредиту, в тому числі й при порушені зобов'язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків. [PERSON] свої боргові зобовязання не виконав, внаслідок чого станом на 24 травня 2017 року виникла заборгованість за Кредитним договором №014/5915/82/108822 від 24 червня 2008 року у розмірі 366896 грн. 96 коп., що складається з заборгованості за процентами у розмірі 52582 грн. 19 коп., поточної заборгованості за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню у розмірі 314\~314 грн. 77 коп. Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед кредитором цього боржника, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 589 ЦК України у разі невиконання обов'язків, забезпечених заставою, заставодержатель отримує право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотека є видом застави. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також, п. 5.2 Договору Іпотеки передбачено, що у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов'язань за цим або Кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, банк має право звернути стягнення на предмет Іпотеки, аналізувати його та за рахунок вирученої від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до умов ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 5503,45 грн., тобто з кожного по 2751 грн. 73 коп., та з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved