Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 24 червня 2014 року відповідно до укладеного кредитного договору № 3299/2377ECLAPS останньому ПАТ «Платінум Банк» був наданий кредит в сумі 34502 гривні 40 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних з кінцевим терміном повернення до 09 липня 2017 року. 21 липня 2015 року між ПАТ «Платінум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 20150721-Г, згідно якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобов'язання в частині своєчасного погашення кредиту та допустив прострочену заборгованість по кредиту, яка станом на 21 липня 2015 року становило 41295 гривню 39 копійок, в том числі 32744 гривні 28 копійок - заборгованість за основною сумою боргу, 2650 гривня 85 копійок - заборгованість за процентами та 5900 гривень 26 копійок - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути з нього в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача не з'явився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що дійсно отримав від ПАТ «Платінум Банк» кредит в сумі 34502 гривні 40 копійок, який не повернув по сьогоднішній день. Однак, просив відмовити у стягненні з нього пені у зв'язку із пропуском позивачем річного строку позовної давності за даною вимогою. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач відповідно до укладеного кредитного договору від 24 червня 2014 року № 3299/2377ECLAPS отримав від публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» кредит в сумі 34502 гривні 40 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних строком з кінцевим терміном повернення до 09 липня 2017 року. 21 липня 2015 року між ПАТ «Платінум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 20150721-Г, згідно якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Приймаючи до уваги, що зобов'язання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачем належним чином, правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, вправі вимагати від відповідача виконання грошового зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до п. 2.8 кредитного договору погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно платежами в сумі 1784 гривень. Згідно п. 4.3 кредитного договору у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів або комісії або несплаченої частини кредитну за кожний день прострочення. В порушення умов договору відповідач допустив прострочену заборгованість по кредиту, яка станом на 21 липня 2015 року становило 41295 гривню 39 копійок, в том числі 32744 гривні 28 копійок - заборгованість за основною сумою боргу, 2650 гривня 85 копійок - заборгованість за процентами та 5900 гривень 26 копійок - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком та витягом з реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу № 20150721-Г від 21 липня 2015 року. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення основної суми боргу та процентів обґрунтованими, у зв'язку із чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі цього договору. За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України). До вимог щодо стягнення пені позовна давність встановлюється тривалістю у один рік (стаття 258 ЦК України). Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові від 19 листопада 2014 року за № 6-160цс14. Зазначена Постанова прийнята з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, а тому висновки викладені в ній є обов'язковими для всіх судів України (ч.2 ст. 214, ч.1 ст.360-7 ЦПК України). Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до суду 12 грудня 2016 року. Таким чином, стягнення пені з відповідача за порушення кредитних зобов'язань обмежується 12 місяцями перед звернення позивача до суду, тобто з 12 грудня 2015 року. Зважаючи на те, що позивач просить стягнути пеню за кредитним договором до 21 липня 2015 року строк давності за якою пройшов та відповідач просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності, то у задоволенні позову в частині стягнення пені з відповідача слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 257, 259, 261, 264, 267, 512, 514, 526, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1054 ЦК України, суд

Outcome: partial