Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Відповідач [PERSON], будучи належним чином сповіщеною в порядку ст. 74 ЦПК України про день та час розгляду справи, неодноразово до суду у судові засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень щодо позову не надала. Представник позивача ТОВ «Прайм Інвест Україна» у судові засідання також не з'явився, просив розглянути справу у його відсутності, про що зазначив у позові, не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв'язку з означеними обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія кредитного договору ПУ-00613000968 від 16.04.2013 р., укладеного між ТОВ «Прайм Інвест Україна» та відповідачем [PERSON] відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 400 грн. строком з 16.04.2013 р. по 01.05..2013 р. з процентною ставкою за користування кредитом 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом (тобто 732 % річних); копія анкети відповідача - [PERSON]; копія паспорту громадянина України на ім'я відповідача [PERSON], серії КК № 789514, виданого 26.12.2001 р. Ренійським РВ УМВС України в Одеській області; копія видаткового касового ордеру від 16.04.2013 р., згідно якого ТОВ «Прайм Інвест Україна» видало, а відповідач [PERSON] отримала грошові кошти у сумі 400 грн.; платіжне доручення про сплату судового збору. Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач ТОВ «Прайм Інвест Україна» звернулося до Ренійського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями відповідно до кредитного договору ПУ- 00613000968 від 16.04.2013 року, яка складається з наступного: 400 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 120 грн. - відсотків за користування кредитом з 16.04.2013 року по 01.05.2013 року; 2610 грн. пені за просрочку користування кредитом з 02.05.2013 року по 17.01.2014 року, 100 грн. - штрафу, а всього стягнути 3230 грн. Заявлені позовні вимоги вмотивовані позивачем невиконанням відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов'язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. В позовній заяві також зазначено, що 16.04.2013 року між ТОВ «Прайм Інвест Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір ПУ-00613000968, згідно якого позичальнику був наданий кредит на споживчі цілі в сумі 400 грн., зі сплатою 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом (тобто 732 % річних), з кінцевим строком повернення грошових коштів 01.05.2013 року, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Згідно п.1.5 та п. 3.1 кредитного договору [PERSON] зобов'язалась використовувати кредит на зазначені в договорі цілі та повернути кредит і сплатити відсотки не пізніше 01.05.2013 р. Факт отримання відповідачем вищеозначеної суми грошей підтверджується видатковим касовим ордером від 16.04.2013 року. Відповідач [PERSON] в порушення п. 3.1 кредитного договору ПУ-00613000968 взяті на себе зобов'язання не виконувала, не сплатила позивачу у строк платіж по погашенню кредиту, внаслідок чого у неї на 17.01.2014 року склалася заборгованість за кредитними зобов'язаннями: 400 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 120 грн. - відсотки за користування кредитом; 2610 грн. - пеня за прострочку користування кредитом, 100 грн. - штрафу, а всього на суму заявленого позову у розмірі 3230 грн. У заявленому позові також вказано, що працівники ТОВ « Прайм Інвест Україна» неодноразово намагалися вийти на зв'язок з відповідачем та змусити її виконати умови договору в добровільному порядку, але відповідач обіцяла це зробити, але не приймала ніяких дій для погашення суми заборгованості. Несвоєчасна сплата заборгованості за кредитним договором, як вказано в позові, не дає позивачу змоги в повному обсязі та своєчасно фінансувати свої проекти, розраховуватися по заборгованостям із трудовим колективом, вести повноцінну ділову діяльність, виконувати свої обов'язки перед іншими банківськими, фінансовими та комерційними установами, все означене призводе до погіршення ділової репутації позивача, до погіршення конкурентоспроможності підприємства на ринку фінансових послуг. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження наданими доказами. Між сторонами виникли правовідносини кредиту, що врегульовані параграфом 1,2 глави 71 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1056 1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», тобто до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1045-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Між позивачем та [PERSON] 16.04.2013 року був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту, які позичальник порушила. Позивач, зі своєї сторони, зобов'язання за кредитним договором виконав та видав [PERSON], згідно видаткового касового ордера від 16.04.2013 р., готівкою грошові кошти у сумі 400 грн. Відповідач же взяті, згідно кредитного договору, на себе зобов'язання, згідно яких повинна була у строк не пізніше 01.05.2013 року повернути банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитом - порушила, що підтверджується зазначеним у позові розрахунком суми боргу по кредиту, наданому відповідачу, згідно якого станом на 17.01.2014 року загальна сума заборгованості відповідача становить 3230 грн. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору у випадку, якщо позичальник у визначений в п. 3.1. кредитного договору термін не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплати нарахованих до вказаного терміну процентів ( п.4.2 цього договору), позичальник зобов'язаний з наступного дня після настання передбаченої в п. 3.1. дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню в розмірі 2,5 % від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. У випадку прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів, позичальник додатково до пені сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100 грн. (п. 5.2. кредитного договору). Розрахунок розміру відсотків, пені та штрафу міститься в заявленому позові. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобов'язання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З ст. 536 ЦК України вбачається, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі по Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч.3 ст. 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання ( ч.2 ст.549 ЦК України). Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). Статтею 552 ЦК України передбачено, що сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України). Стаття 624 ЦК України визначає, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобов'язань, неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов'язань мало наслідком невиконання в повному обсязі взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, означені обставини підтверджені позивачем наданими суду вищеозначеними доказами. За наявності представлених доказів позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, що складаються із судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved