Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

В жовтні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. Посилалася на те, що з грудня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народився син [PERSON], який мешкає разом із з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач пішов із сім'ї та проживає з іншою жінкою. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці до досягнення дитиною шестирічного віку, син хворіє на бронхіальну астму та потребує її постійного догляду, відповідач добровільно кошти на її утримання не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частки з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною шести років. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 25 лютого 2014 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання непрацездатної дружини, аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 18 жовтня 2013 року щомісячно та до 02 грудня 2014 року. Також стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, в якому задовольнити її позовні вимоги повністю, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи порушенні норми матеріального та процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення [PERSON], яка просила скаргу задовольнити, пояснення [PERSON], який просив рішення суду залишити без змін, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати та позовні вимоги задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до п.п. 4, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення і неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Вирішуючи справу, суд виходив з того, що відповідач може надавати щомісячну матеріальну допомогу непрацездатній дружині в розмірі 1/6 частки свого доходу щомісячно, оскільки він працює та отримує постійний дохід. Між тим такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права. Як вбачається із змісту позовних вимог та пояснень позивачки в судовому засіданні, остання просила стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитиною шести років в зв'язку з тим, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина та вона не може працевлаштуватися, оскільки дитина хворіє та потребує постійного догляду. Відповідно до положень ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Між тим задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень статті 75 СК України яка передбачає право на утримання того з подружжя, який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги. Проте суд першої інстанції не врахував, що хоча позивачка і послалася в своїй позовній заяві на ст. 75 СК України, обставини викладені в позові дають підстави для застосування положень ст. 84 СК України. Таким чином, оскільки суд правильно встановивши обставини справи, застосував закон, якій не поширюється на спірні правовідносини, та задовольнив позов з підстав, які не заявлялися, ухвалене ним рішення необхідно скасувати. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є сином сторін (а.с. 5), проживає рапзом із позивачкою (а.с. 8), хворіє на бронхіальну астму та потребує домашнього догляду (а.с. 6, 7, 9, 10, 19). Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що позивачка на утриманні якої знаходиться малолітня дитина яка потребує постійного догляду за нею, має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною шестирічного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, апеляційний суд враховує, що він має постійний дохід, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина про що позивачка не заперечувала, а тому апеляційний суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки його доходу щомісячно.

Outcome: partial