Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Виконувач обовязків керівника Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області звернувся до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до наказів Головного управління Держземагентства в Івано-Франківській області виданих в 2014-2015 роках, між Головним управлінням Держземагентства в області в особі начальника відділу Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області [PERSON] та [PERSON] були укладені наступні договори оренди землі: - договір оренди землі від 21.03.2014 площею 6,2292 га (кадастровий номер 2622883200:03:001:0019), яка розташована за межами населеного пункту с. Збора Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 5205973 від 26.03.2014; - договір оренди землі від 21.03.2014 площею 2,0173 га (кадастровий номер 2622883200:03:001:0017), яка розташована за межами населеного пункту с. Збора Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 55206595 від 26.03.2014; - договір оренди землі від 07.04.2014 площею 9,2143 га (кадастровий номер 2622884300:02:003:0012), яка розташована за межами населеного пункту с. Мостище Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 5314355 від 09.04.2014; - договір оренди землі від 26.06.2014 площею 6,3625 га (кадастровий номер 2622884200:04:002:0007), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 6317518 від 08.07.2014; - договір оренди землі від 24.06.2014 площею 10,9851 га (кадастровий номер 2622884200:02:004:0034), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 6318039 від 08.07.2014; - договір оренди землі від 24.06.2014 площею 1,8094 га (кадастровий номер 2622884200:04:001:0026), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 6317770 від 08.07.2014; - договір оренди землі від 03.09.2014 площею 3,1531 га (кадастровий номер 2622884200:06:002:0060), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 6934717 від 04.09.2014; - договір оренди землі від 25.09.2014 площею 7,8622 га (кадастровий номер 2622880800:02:002:0095), яка розташована за межами населеного пункту с. Верхня Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7213598 від 29.09.2014; - договір оренди землі від 09.10.2014 площею 4,9044 га (кадастровий номер 2622855300:09:001:0155), яка розташована за межами населеного пункту смт. Войнилів Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7372549 від 13.10.2014; - договір оренди землі від 09.10.2014 площею 2,8559 га (кадастровий номер 2622855300:09:001:0152), яка розташована за межами населеного пункту смт. Войнилів Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7391104 від 13.10.2014; - договір оренди землі від 06.11.2014 площею 1,4053 га (кадастровий номер 2622884200:02:004:0080), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7622750 від 06.11.2014; - договір оренди землі від 06.11.2014 площею 4,1611 га (кадастровий номер 2622884200:02:004:0078), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7623926 від 06.11.2014; - договір оренди землі від 19.11.2014 площею 16,1758 га (кадастровий номер 2622884000:02:001:0541), яка розташована за межами населеного пункту с. Кропивник Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7853984 від 21.11.2014; - договір оренди землі від 03.12.2014 площею 4,3519 га (кадастровий номер 2622884200:04:004:0018), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8024670 від 10.12.2014; - договір оренди землі від 29.12.2014 площею 11,2202 га (кадастровий номер 2622884300:02:005:0012), яка розташована за межами населеного пункту с. Мостище Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8354610 від 31.12.2014; - договір оренди землі від 29.12.2014 площею 3,8965 га (кадастровий номер 2622883200:03:001:0020), яка розташована за межами населеного пункту с. Збора Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8362680 від 31.12.2014; - договір оренди землі від 29.12.2014 площею 14,1285 га (кадастровий номер 2622883600:02:002:0205), яка розташована за межами населеного пункту с. Копанки Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8379464 від 31.12.2014; - договір оренди землі від 06.02.2015 площею 5,6000 га (кадастровий номер 2622884300:02:005:0019), яка розташована за межами населеного пункту с. Мостище Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8685329 від 10.02.2015; - договір оренди землі від 06.02.2015 площею 21,5793 га (кадастровий номер 2622883600:02:002:0206), яка розташована за межами населеного пункту с. Копанки Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8705939 від 10.02.2015; - договір оренди землі від 06.02.2015 площею 4,4949 га (кадастровий номер 2622884200:04:004:0022), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8721224 від 10.02.2015. Зазначені вищевказані земельні ділянки передані в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства. Окрім того, [PERSON] через невеликий проміжок часу після реєстрації договорів оренди землі, як фізичною особою, укладено із [PERSON] «Даноша» 20 договорів суборенди відповідних земельних ділянок. Ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України зазначено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Такий вид цільового призначення земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства визначений у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010 (код 01.02), відсутність передачі спірних земельних ділянок до складу майна жодного з фермерських господарств (ФГ «Чорногора», ФГ «Білогора»), засновником яких є [PERSON], та одночасна передача їх в суборенду на тривалий термін [PERSON] «Даноша» свідчить про використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та відсутність мети відповідача використовувати отримані земельні ділянки для самостійного виробництва товарної сільськогосподарської продукції, зайняття її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку. Нездійснення [PERSON] сільськогосподарського фермерського виробництва на орендованих земельних ділянках грубо порушує істотні умови договорів оренди землі та свідчить про відсутність у відповідача наміру займатися фермерським господарством. Окрім того, згідно інформації управління Пенсійного фонду України в м. Калуш та Калуському районі у ФГ «Чорногора» та ФГ «Білогора» відсутні наймані працівники, а сам [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність у сфері права. Фактично, спірні земельні ділянки передані [PERSON] в користування [PERSON] «Даноша» поза конкурентної процедури, в порушення вимог ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України. Тому просить суд, розірвати укладені між Головним управлінням Держземагентства в Івано-Франківській області та [PERSON] договори оренди землі та повернути відповідні земельні ділянки державі в особі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області. Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області подало до суду пояснення від 12.04.2016 року в якому вказано, що надання Головним управлінням Держземагентства в Івано-Франківській області земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення в оренду [PERSON] здійснене у спосіб та в порядку, встановленому чинним законодавством України. Щодо передачі вказаних земельних ділянок, зазначено, що [PERSON], як орендар земельних ділянок скориставшись своїм правом наданим йому законом та договором щодо передачі землі у суборенду, передав вказані земельні ділянки у суборенду [PERSON] «Даноша». Представник Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в судовому засіданні позов підтримав з мотивів використання [PERSON] орендованих земельних ділянок не за цільовим призначенням, оскільки на них не ведеться фермерське господарство, а вказані земельні ділянки передані в суборенду [PERSON] «Даноша», а тому просив позов з цих підстав задоволити. Відповідач [PERSON] позов заперечив з підстав вказаних у поданому запереченні та додатково пояснив, що ним жодним чином не порушено вимог чинного законодавства, що регулює порядок отримання та використання земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Вказав на те, що надані йому земельні ділянки за цільовим призначенням відносяться до земель сільськогосподарського призначення, а відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції. І оскільки, надані ним в суборенду [PERSON] «Даноша» земельні ділянки використовуються товариством виключно для виробництва сільськогосподарської продукції, то відсутні будь-які юридичні та фактичні підстави для твердження про використання ним земельних ділянок не за цільовим призначенням. Окрім того при складанні всіх договорів оренди з головним управлінням Держземагенства в Івано-Франківській області в ст. 32 передбачено право надання орендованої землі в суборенду. Крім того, відповідач [PERSON] зазначив, що прокурором, перед поданням позову до суду, порушено відповідну процедуру, що встановлена ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки, не виконав свого обовязку про попереднє повідомлення відповідного субєкта владних повноважень про подання відповідного позову до суду, зіславшись на лист Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 06.05.2016 року № 29-9-0.8-5952/0/2-16, в якому повідомлено, що лист керівника Калуської місцевої прокуратури від 14.03.2016 року № 01-75-638 вих-16, яким прокурор повідомляв про звернення до суду з відповідним позовом, у Головному управлінні не зареєстровано. Представник відповідача [PERSON] «Даноша», заперечуючи позов з підстав викладених у поданому запереченні, суду пояснив, що в грудні 2013 року [PERSON] звернувся до них із заявою про співпрацю у сфері сільського господарства, а саме обробітку землі, вирощування сільськогосподарських культур та про укладення договору оренди сільськогосподарської техніки для обробітку земельних ділянок та вирощування сільськогосподарських культур. І оскільки [PERSON] «Даноша», будучи сільськогосподарським підприємством, підтримує сільськогосподарські ініціативи та можливість розвитку сільського господарства в Івано-Франківській області, то [PERSON] було надано відповідь про можливість відповідної співпраці в сфері сільського господарства. Після отримання [PERSON] земельних ділянок та створення відповідних фермерських господарств з ним було укладено договір про співпрацю у сфері сільського господарства та оренду сільськогосподарської техніки. Також були укладені договори суборенди по деяких земельних ділянках. Представник відповідача також вказав на те, що не вбачає наявності підстав для розірвання договорів оренди, так як земельна ділянка використовується за її цільовим призначенням виробництва сільськогосподарської продукції. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що протягом 2014-2015 років між Головним управлінням Держземагентства в Івано-Франківській області в особі начальника відділу Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області [PERSON] та відповідачем [PERSON] були укладені наступні договори оренди земельних ділянок, а саме: - договір оренди землі від 21.03.2014 площею 6,2292 га (кадастровий номер 2622883200:03:001:0019), яка розташована за межами населеного пункту с. Збора Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 5205973 від 26.03.2014; - договір оренди землі від 21.03.2014 площею 2,0173 га (кадастровий номер 2622883200:03:001:0017), яка розташована за межами населеного пункту с. Збора Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 55206595 від 26.03.2014; - договір оренди землі від 07.04.2014 площею 9,2143 га (кадастровий номер 2622884300:02:003:0012), яка розташована за межами населеного пункту с. Мостище Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 5314355 від 09.04.2014; - договір оренди землі від 26.06.2014 площею 6,3625 га (кадастровий номер 2622884200:04:002:0007), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 6317518 від 08.07.2014; - договір оренди землі від 24.06.2014 площею 10,9851 га (кадастровий номер 2622884200:02:004:0034), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 6318039 від 08.07.2014; - договір оренди землі від 24.06.2014 площею 1,8094 га (кадастровий номер 2622884200:04:001:0026), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 6317770 від 08.07.2014; - договір оренди землі від 03.09.2014 площею 3,1531 га (кадастровий номер 2622884200:06:002:0060), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 6934717 від 04.09.2014; - договір оренди землі від 25.09.2014 площею 7,8622 га (кадастровий номер 2622880800:02:002:0095), яка розташована за межами населеного пункту с. Верхня Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7213598 від 29.09.2014; - договір оренди землі від 09.10.2014 площею 4,9044 га (кадастровий номер 2622855300:09:001:0155), яка розташована за межами населеного пункту смт. Войнилів Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7372549 від 13.10.2014; - договір оренди землі від 09.10.2014 площею 2,8559 га (кадастровий номер 2622855300:09:001:0152), яка розташована за межами населеного пункту смт. Войнилів Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7391104 від 13.10.2014; - договір оренди землі від 06.11.2014 площею 1,4053 га (кадастровий номер 2622884200:02:004:0080), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7622750 від 06.11.2014; - договір оренди землі від 06.11.2014 площею 4,1611 га (кадастровий номер 2622884200:02:004:0078), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7623926 від 06.11.2014; - договір оренди землі від 19.11.2014 площею 16,1758 га (кадастровий номер 2622884000:02:001:0541), яка розташована за межами населеного пункту с. Кропивник Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 7853984 від 21.11.2014; - договір оренди землі від 03.12.2014 площею 4,3519 га (кадастровий номер 2622884200:04:004:0018), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8024670 від 10.12.2014; - договір оренди землі від 29.12.2014 площею 11,2202 га (кадастровий номер 2622884300:02:005:0012), яка розташована за межами населеного пункту с. Мостище Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8354610 від 31.12.2014; - договір оренди землі від 29.12.2014 площею 3,8965 га (кадастровий номер 2622883200:03:001:0020), яка розташована за межами населеного пункту с. Збора Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8362680 від 31.12.2014; - договір оренди землі від 29.12.2014 площею 14,1285 га (кадастровий номер 2622883600:02:002:0205), яка розташована за межами населеного пункту с. Копанки Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8379464 від 31.12.2014; - договір оренди землі від 06.02.2015 площею 5,6000 га (кадастровий номер 2622884300:02:005:0019), яка розташована за межами населеного пункту с. Мостище Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8685329 від 10.02.2015; - договір оренди землі від 06.02.2015 площею 21,5793 га (кадастровий номер 2622883600:02:002:0206), яка розташована за межами населеного пункту с. Копанки Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8705939 від 10.02.2015; - договір оренди землі від 06.02.2015 площею 4,4949 га (кадастровий номер 2622884200:04:004:0022), яка розташована за межами населеного пункту с. Лука Калуського району, який зареєстрований в реєстраційній службі Калуського МРУЮ за № 8721224 від 10.02.2015 . Після укладення вищевказаних договорів оренди землі, [PERSON] було створено ФГ «Чорногора» та ФГ «Білогора». В подальшому [PERSON] було укладено із [PERSON] «Даноша» договори суборенди по деяких земельних ділянках. Як вбачається із наявних в справі договорів суборенди земельних ділянок, орендна плата за їх використання дорівнює орендній платі згідно договорів оренди та строки на які вони укладені не більші, ніж строки дії договорів оренди. Суд не бере до уваги доводи прокурора про те, що відповідачем [PERSON] отримані в оренду земельні ділянки використовувалися ним не за цільовим призначенням, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Із системного аналізу вищевказаних норм Земельного кодексу України вбачається, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть використовуватися виключно для виробництва на них сільськогосподарської продукції. [PERSON] «Даноша» є сільськогосподарським підприємством, основним видом діяльності якого є виробництво сільськогосподарської продукції, в тому числі вирощування зернових культур. Суд не бере до уваги доводи прокурора, про те, що орендовані [PERSON] земельні ділянки можуть бути передані в суборенду виключно тільки іншій фізичній особі чи іншому фермерському господарству для ведення на них виключно фермерського господарства, оскільки чинним законодавством України не передбачено відповідних обмежень. Крім того, прокурором не вірно тлумачиться поняття «цільове призначення земельної ділянки для ведення фермерського господарства». 23 липня 2010 року Державний комітет України із земельних ресурсів своїм Наказом № 548 затвердив Класифікацію видів цільового призначення земель (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1011/18306). Із даної Класифікації також чітко і однозначно вбачається, що словосполучення «для ведення фермерського господарства» є підрозділом «[PERSON] використання» Розділу 01 «Цільове призначення «Землі сільськогосподарського призначення» З наведеного чітко та однозначно вбачається, що словосполучення «для ведення фермерського господарства» не відображає цільового призначення земельної ділянки, а відображають мету її використання в межах категорії земель сільськогосподарського призначення. Орендовані [PERSON] земельні ділянки є землями сільськогосподарського призначення, які відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України можуть використовуватися тільки для виробництва сільськогосподарської продукції. Як зазначив відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] «Даноша», з чим погодився і прокурор та представник Головного управління Держземагентства в Івано-Франківській області, з моменту укладення договорів оренди та суборенди відповідних земельних ділянок і по сьогоднішній день вони використовувалися та використовуються виключно за цільовим призначенням для виробництва сільськогосподарської продукції, а тому є безпідставним посилання позивача на порушення ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України та п. 39 договорів оренди земельних ділянок (використання земельної ділянки не за цільовим призначенням). Суд вважає, що в даному випадку використання спірних земельних ділянок не за цільовим призначенням мало б місце у випадку, коли орендар [PERSON] чи суборендар [PERSON] «Даноша» здійснювали на відповідних земельних ділянках будь-яку іншу діяльність, окрім як вирощування сільськогосподарської продукції, доказів чого ні, прокурором, ні Головним управлінням Держземагентства суду надано не було. Стосовно посилання прокурора на ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України як на правову підставу для розірвання договорів оренди спірних земельних ділянок, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В даному випадку, суд приходить до висновку, що розірвання договору оренди на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України може мати місце тільки при сукупності двох умов, а саме: - з відповідним позовом до суду має право звернутися тільки одна із сторін спірного договору. Вказана умова кореспондується і зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі», де вказано, що на вимогу однієї із сторін, договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом; - наявність істотне порушення договору другою стороною його умов, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В даному випадку, в.о. керівника Калуської місцевої прокуратури не є стороною жодного із договорів оренди земельних ділянок, а іншій стороні спірних договорів Головному управлінню Держземагентства в Івано-Франківській області не завдано та не могло бути завдано жодної шкоди, оскільки орендна плата сплачується вчасно та в повному обсязі, а тому в силу дії норм ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та ст. 651 Цивільного кодексу України, він не вправі вимагати в судовому порядку розірвання відповідних договорів оренди земельних ділянок. Разом з тим, суд вважає, що Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (надалі по тексту Закон) визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля. Відповідно до ст. 5 цього Закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Стаття 6 даного Закону передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі належать: а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; б) внесення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань щодо: приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону; в) одержання в установленому законодавством порядку від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань; Крім того, відповідно до ст. 10 Закону державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; Таким чином, згідно вимог Закону, єдиним компетентним органом, який міг би встановити наявність чи відсутність факту порушення вимог земельного законодавства при укладенні договорів суборенди спірних земельних ділянок є виключно центральний чи регіональний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі (Держсільгоспінспекція України чи її територіальні органи). Згідно Указу Президента України від 13.04.2011 року № 459/2011 «Про державну інспекцію сільського господарства України» є Держсільгоспінспекція України та її територіальні органи. У звязку із проведенням в Україні реформи органів прокуратури і позбавлення їх повноважень загального нагляду та враховуючи приписи ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», яка встановлює порядок отримання прокурором інформації та документів, в.о. керівника Калуської місцевої прокуратури мав би звернутися із відповідними заявами (запитами) до територіального органу Держсільгоспінспекції в Івано-Франківській області для проведення відповідної перевірки на предмет дотримання вимог чинного земельного законодавства при укладенні та виконанні договорів суборенди земельних ділянок між [PERSON] та [PERSON] «Даноша». В порушення вказаних норм Закону, прокурором не надано доказів проведення територіальним органом Держсільгоспінспекції в Івано-Франківській області перевірки дотримання вимог чинного законодавства щодо укладених [PERSON] договорів суборенди земельних ділянок як і не надано жодних інших належних та допустимих доказів про такі порушення, які є підставою для розірвання відповідних договорів. Не погоджується суд і з твердженням прокурора про відсутність у відповідача [PERSON] мети використовувати отримані земельні ділянки для самостійного виробництва товарної сільськогосподарської продукції, зважаючи на наступне. Відповідно до листа від 03 грудня 2013 року, [PERSON] звернувся до [PERSON] «Даноша» і повідомив, що планує створити фермерське господарство з метою зайняття сільськогосподарською діяльністю, а саме вирощування сільськогосподарських культур. З цією метою, [PERSON] планував отримати в користування земельні ділянки в Калуському та Галицькому районах Івано-Франківської області. Оскільки, у [PERSON] не було можливості відразу закупити необхідну сільськогосподарську техніку для обробітку відповідних земельних ділянок, то останній звернувся до [PERSON] «Даноша» із пропозиціями-проханнями про співпрацю у сфері сільського господарства, а саме обробітку землі, вирощування сільськогосподарських культур та ін. та надання в оренду сільськогосподарської техніки у випадку отримання земельних ділянок. Як вбачається із листа [PERSON] «Даноша» від 10 грудня 2013 року № 10-12-1/2013, [PERSON] було надано відповідь про можливість співпраці у сфері сільського господарства та надання в оренду сільськогосподарської техніки у випадку отримання земельних ділянок (т.2 а.с.49). Крім того, 10 грудня 2013 року [PERSON] звернувся із листом до Головного управління Держземагентства в Івано-Франківській області в якому повідомив про свій намір отримати земельні ділянки орієнтованою площею 1\~000 га для сільськогосподарського товаровиробництва (т.2 а.с.50). У вказаному листі [PERSON] повідомив Головне управління Держземагентства в Івано-франківській області про те, що на початкових етапах надані йому земельні ділянки будуть оброблятися за допомогою залучення ресурсів [PERSON] «Даноша» (сільськогосподарська техніка та матеріальні ресурси), а також вказав на те, що частина земельних ділянок буде надаватися іншим сільськогосподарським товаровиробникам в суборенду. В подальшому, 30 квітня 2014 року між Фермерським господарством «Чорногора» та [PERSON] «Даноша» було укладено Договір про співпрацю у сфері сільського господарства та оренди сільськогосподарської техніки, відповідно до якого сторони зобовязалися спільно й погоджено вчиняти необхідні фактичні та юридичні дії з метою обробітку земельних ділянок, вирощування сільськогосподарських культур, будівництва сільськогосподарських будівель та споруд (т.2 а.с.51). Таким чином, Головне управління Держземагентства в Івано-Франківській області, як розпорядник спірних земель, знало про можливість їх передання в суборенду і не мало з цього приводу жодних заперечень, оскільки надало їх в оренду [PERSON] Оскільки [PERSON] на початковій стадії діяльності заснованих ним господарств не мав достатніх фінансових, технічних та трудових ресурсів для самостійного обробітку та використання отриманих земельних ділянок, то уклав договори суборенди та договір про співпрацю у сфері сільського господарства та оренди сільськогосподарської техніки із [PERSON] «Даноша». Вказані вище обставини в повній мірі підтверджують той факт, що [PERSON] мав та має намір займатися фермерським господарством. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Статтею 8-1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу, крім передбачених частиною другою цієї статті випадків. Як вбачається із вказаних норм Закону України «Про фермерське господарство», внесення чи не внесення права оренди земельних ділянок до складу майна фермерського господарства є правом а не обовязком його засновника, а Закону України «Про оренду землі» прямо забороняє внесення до майна господарства права оренди земельних ділянок державної форми власності, якими і є спірні земельні ділянки. Таким чином твердження прокурора про відсутність у [PERSON] мети в використовувати отримані земельні ділянки для самостійного виробництва с/г продукції, оскільки ним невнесені земельні ділянки до складу майна жодного із фермерських господарств не грунтується на вимогах чинного законодавства (ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство») та прямо суперечить ст. 8-1 Закону України «Про оренду землі». Ст. 32. «Право орендаря», яка присутня у всіх вищезазначених договорах оренди землі заключеним між головним управлінням Держземагенства в Івано-Франківській області (орендодавець) та [PERSON] (Орендарем) передбачено , що орендар має право передавати з дотриманням норм чинного законодавства України дану земельну ділянку у суборенду без зміни її цільового призначення та без письмової згоди орендодавця. При цьому умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватись умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, зазначеного договором оренди землі Оскільки, судом не встановлено підстав для розірвання укладених [PERSON] договорів оренди земельних ділянок та внаслідок цього припинення відповідних договорів суборенди, то не підлягає до задоволення і вимога прокурора про повернення товариством з обмеженою відповідальністю «Даноша» спірних земельних ділянок загальною площею 145,2022 га. державі в особі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області. Частина 1 ст. 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень. Протягом часу розгляду справи, ні прокурором, ні Головним управлінням Держземагентства в Івано-Франківській області не було надано доказів використання орендованих [PERSON] земельних ділянок не за цільовим призначенням чи будь-яких інших доказів, які б стали підставою для розірвання відповідних договорів оренди земельних ділянок. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed