Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON], його представник, адвокат [PERSON] уточнені позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності. Позивач на задоволенні уточненого позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК за\~результатами підготовчого\~провадження суд\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів гр. України на імя [PERSON] та [PERSON], копія РНОКПП позивача; копія технічного паспорту на громадський будинок № 2-г по вул. Вознесенська у м. Рені Одеської області, заява про нотаріальне посвідчення договору від 03.05.2018р. та 07.08.2018р., звіт про проведення незалежної оцінки вартості майна та ін. документи. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачу на праві приватної власності належить: нежитлова будівля № 2-г, розташована за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Вознесенська, яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 436,20 кв.м, прибудова літ. а, вбиральня літ. Б, ворота 1, огорожа 2, естакада 3-5, що підтверджується технічним паспортом на вказане нерухоме майно, складений КП «Ізмаїльське міжміське БТІ» 08.05.2018р. 08 березня 2018 р. між позивачем (обдарований) та відповідачем (дарувальник) була досягнута домовленість про передачу безоплатно у власність обєкту нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі № 2-г, розташованої за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Вознесенська, яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 436,20 кв.м, прибудова літ. а, вбиральня літ. Б, ворота 1, огорожа 2, естакада 3-5. Відповідач, як власник вказаного нерухомого майна (дарунку), передав безоплатно у власність позивачу обєкт нерухомого майна. Позивач вступив у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір дарування в нотаріальному порядку. Таким чином, з 08.03.2018р. по теперішній час, позивач фактично, відкрито володіє нерухомим майном: нежитловою будівлею № 2-г, розташовану за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Вознесенська, яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 436,20 кв.м, прибудова літ. а, вбиральня літ. Б, ворота 1, огорожа 2, естакада 3-5, стежить за її технічним станом, сплачує комунальні послуги тощо. Тобто, сторони домовилися про усі суттєві умови договору, так відповідач передав позивачу безоплатно у власність належне йому нерухоме майно нежитлову будівлю в натурі, а позивач прийняв її, вважаючи себе власником нерухомого майна. Фактично позивач вступив у володіння та користування зазначеним майном. Через деякий час позивач звернувся до відповідача, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але останній відмовився від зустрічі, мотивуючи тим, що не має можливості та вільного часу. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивач звернувся із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав. У звязку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що має всі підстави для визнання за ним права власності на обєкт нерухомого майна: нежитлову будівлю № 2-г, розташовану за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Вознесенська, яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 436,20 кв.м, прибудова літ. а, вбиральня літ. Б, ворота 1, огорожа 2, естакада 3-5, оскільки правочин між сторонами фактично відбувся, сторони домовилися по усім суттєвим умовам договору, відповідач (дарувальник) подарував, тобто фактично та безоплатно передав, а позивач (обдарований) прийняв у свою власність нежитлову будівлю, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за позивачем. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, дарувальник (відповідач) передав безоплатно у власність обдарованому (позивачу) належний йому обєкт нерухомого майна в натурі, а останній прийняв це нерухоме майно у свою власність та почав його використовувати. Позивач фактично вступив в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач запропонував відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства (а.с. 15-16), однак з незалежних від нього обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідач за зверненням позивача з цього приводу, свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору дарування. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки відповідача щодо свого права власності на вказане нерухоме майно у виді нежитлової будівлі, що є предметом спору (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір дарування нерухомого майна від 08.03.2018р. дійсним та визнати право власності на предмет договору нежитлову будівлю № 2-г, розташовану за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Вознесенська, яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 436,20 кв.м, прибудова літ. а, вбиральня літ. Б, ворота 1, огорожа 2, естакада 3-5, за позивачем. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved