Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, в загальному розмірі 17391 грн. 41 коп. В позові зазначав, що 05 червня 2018 року в с. Калинівка Вітовського району Миколаївської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), під час якої автомобіль, під його керуванням, марки «ВАЗ-2109», р.н. [NUMBER] , зіткнувся із опорою електромережі, на відновлення якої були витрачені кошти в сумі 16228 грн. 85 коп. крім того позивач поніс збитки в розмірі 1162 грн. 56 коп. за недовипуск електроенергії. Посилаючись на те, що винним у ДТП був визнаний відповідач, тому просив стягнути з нього зазначену суму матеріальних збитків та понесені судові витрати. В судовому засідання представниця позивача позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення, вказуючи, що невідомо коли та ким та опора була пошкоджена, а вчинене ним зіткнення із електроопорою було незначним. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 червня 2018 року в с. Калинівка Вітовського району Миколаївської області відбулася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ-2109», р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , який, проявивши неуважність та не обравши безпечну швидкість, не впорався з керуванням і допустив зіткнення з опорою електромережі № [ADDRESS] ПЛ-10 кВ ф.642 від ПС 35/10 кВ Калинівка яку було пошкоджено. Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 червня 2018 року його було визнано винним у вчиненні ДТП за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Виходячи з того, що відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльність особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тому вимоги позивача про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП, є обґрунтованими. Вина відповідача у пошкодженні опори електричної мережі позивача та у спричиненні йому матеріального збитку доказуванню не підлягає. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України вказують на те, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована винною особою в повному обсязі. Внаслідок ДТП та пошкодження електроопори позивач поніс збитки на загальну суму 17391 грн. 41 коп., які складаються з наступного: - витрати на відновлення електромережі в сумі 16228 грн. 85 коп.; - недовипуск електроенергії на суму 1162 грн. 56 коп.; На спростування цих доказів відповідачем не було представлено доказів, тому суд не приймає його заперечення по позову. Виходячи з положень статей 1166, 1187 ЦК України збиток підлягає стягненню з нього в повному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати, тобто сплачений судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп. За такого,

Outcome: approved