Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Відповідно до укладеного договору № ODBRGА 00000008 від 04.03.2008 року [PERSON], 04.03.2008 року отримала кредит у розмірі 50000.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.03.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує. [PERSON], у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 02.06.2014 року має заборгованість в розмірі - 106539.76 гривень, яка складається з: · 69107.81 грн. - заборгованість за кредитом; · 17126.63 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом; - 464.62 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 14529.28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 250.00 грн. - штраф ( фіксована частина ); - 5061.42 грн. - штраф ( процентна складова ). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» і відповідач 04.03.2008 року уклали договір іпотеки № ODBRGА 00000008. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 41.20 кв.м., житловою площею 24.90 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 71 429 гривень 00 копійок. Крім того, 30.01.2015 року представником позивача суду було надано заяву про уточнення позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні та уточненні вимоги, просить задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги банку визнав частково, просив суд не задовольняти позовні вимоги позивача щодо виселення, оскільки в житловому будинку переданому в іпотеку проживає неповнолітня дитина і вони з дружиною будуть виплачувати кредит. Третя особо [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги позивача не підтримала, пояснила суду, що кредит будуть виплачувати. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як дана заборгованість за кредитним договором підтверджується матеріалами справи копією клопотання про витребування судом довідки про склад сім'ї та реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки ( а.с. 5 ), копією розрахунку заборгованості за кредитним договором № ODBRGА 00000008 від 04.03.2008 року станом на 02.06.2014 року ( а.с. 6 - 8 ), копією листа - повідомлення [PERSON] ( а.с. 9 ), копією реєстру поштових відправлень - рекомендованих листів з повідомленням ( а.с. 10 - 12 ), копією кредитного договору ( а.с. 13 - 16 ), копією заяви на видачу готівки [PERSON] ( а.с. 17 ), копією листа нагадування [PERSON] ( а.с. 18 ), копією реєстру поштових відправлень ( а.с. 19 ), копією договору іпотеки на ім'я [PERSON] ( а.с. 20 - 22 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 23 ), довідкою виданою Андрієво - Іванівською сільською радою від 09.10.2014 року № 720, про склад сім'ї [PERSON] ( а.с. 48 ), довідкою виданою виконавчим комітетом Андрієво - Іванівської сільської ради від 11.11.2014 року, проте, що [PERSON], [INFO] дійсно проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 55 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 56 ), заявою про уточнення позовних вимог ( а.с. 78 - 81 ), заперечення проти позову [PERSON] ( а.с. 96 - 97 ), поясненнями на заперечення [PERSON], від 23.02.2015 року ( а.с. 110 - 112 ). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з частиною 3 статті 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. В своїх запереченнях [PERSON], зазначає, що лист банка від 27.04.2014 року, який адресований [PERSON], не є повідомленням про виселення в розумінні ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», однак крім вимоги направленої 27.04.2014 року, адресованої на ім'я [PERSON], 14.01.2015 року банком було повторно направлено вимогу про добровільне звільнення спірного нерухомого майна адресовано на ім'я - [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діє в інтересах малолітніх: [PERSON], [PERSON]. На підтвердження направлення вимог всім сторонам надано реєстр відправлених листів -вимог та список згрупованих поштових відправлень. Усі вимоги були направлені сторонам по справі та особисто отримані 21.01.2015 року, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, та містять підпис [PERSON]. ПАТ КБ «Приват Банк» неодноразово направляв [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], що діє в інтересах малолітніх: [PERSON], [PERSON] вимоги про добровільне звільнення житлового будинку з усіма членами сім'ї, однак з їхнього боку будь-яких повідомлень на адресу банку не надходило, даний факт також було підтверджено в судовому засіданні відповідачем та третьою особою. Однак в судовому засіданні відповідач [PERSON], та третя особа [PERSON], вказує на те, що в спірному житловому будинку переданому в іпотеку зареєстрована та проживає неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. При укладанні іпотечного договору від 04. 03.2008 року [PERSON], зазначив, що відносно предмету іпотеки відсутні вимоги третіх осіб, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановлено законом порядку. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 44 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів» від 30 березня 2012 року № 5, згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь - які дії, вчинені без згоди іпотеко держателя після укладення договору іпотеки ( наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки ) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Виходячи із того, що право користування житловим будинком відповідача повністю залежить від виконання зобов'язань іпотекодавця, суд вважає вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат також підлягають задоволенню.

Outcome: approved