Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем Свої вимоги мотивував тим, що з грудня 2009 року він проживав однією сімю з [PERSON], були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет, мали спільні права та обовязки. 31 березня 2015 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді депозитного вкладу. Він є її спадкоємцем четвертої черги. Спадкоємців за заповітом та за законом першої-третьої черг немає. Він звернувся до нотконтори для оформлення своїх спадкових прав, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не було надано документів, що підтверджують родинні відносини із спадкодавицею. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт його проживання з [PERSON] однією сімєю. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 31 березня 2015 року померла [PERSON]. Як вбачається зі спадкової справи № 488/2015 до майна померлої [PERSON] заявник [PERSON] звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 19 жовтня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документів, що підтверджували б родинні відносини із спадкодавицею. Як вбачається з копії паспотра громадянина України серії ЕО № 556869, довідки ЖКП Миколаївської міської ради «Південь» № 6402 від 28 жовтня 2013 року, [PERSON] за свого життя була зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно даних паспорта громадянина України серії ЕО № 682212 про місце проживання [PERSON] був зареєстрований з 18 грудня 2009 року за адресою: [ADDRESS]. Знятий з реєстрації 7 липня 2015 року. Зазначене підтверджується довідкою ЖКП Миколаївської міської ради «Південь № 6128 від 8 жовтня 2015 року. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі і факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, - норми ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року. Так, згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Порядок та строки прийняття спадщини спадкоємцями передбачені положеннями глави 87 ЦК України, зокрема, ст.ст.1268-1270 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до розяснень п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, при вирішенні даної категорії справи, необхідно виходити з того, що до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Як вбачається з матеріалів справи, заявник з 18 грудня 2009 року проживав у [INFO], разом з [PERSON], з якою вели спільне господарство, оскільки були повязані спільним побутом. Заявник піклувався та підтримував [PERSON] морально і матеріально, надавав спадкодавиці іншу допомогу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявник та померла [PERSON] проживали разом у [INFO], вели спільне господарство, [PERSON] піклувався про [PERSON], доглядав за нею, оскільки вона була похилого віку та хворіла, надавав матеріальну підтримку. Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] проживав зі спадкодавицею [PERSON], яка померла 31 березня 2015 року однією сімєю з 18 грудня 2009 року по день смерті [PERSON], тобто до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved