Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виділ у натурі частки квартири, що є у спільній частковій власності. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 24 квітня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають двох дітей, синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 20 грудня 2018 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. Перебуваючи у шлюбі сторони придбали квартиру [ADDRESS] . Позивач з дітьми використовує для проживання кімнату 6 площею 19 квадратних метра, згідно плану БТІ, а відповідач використовує для проживання кімнату 5 площею 11,5 квадратних метра, згідно плану БТІ, коридор 1 площею 7,3 кухня 4 площею 7,5 квадратних метра, ванну 2 площею 2,6 квадратних метра, туалет 3 площею 1,1 квадратних метра, згідно плану БТІ, перебувають у спільному користуванні. Відповідач від утримання квартири самоусунувся, тому позивач вимушена сплачувати всі комунальні послуги та утримувати дітей. Відповідач в добровільному порядку не бажає розділити рахунки по оплаті комунальних послуг, тому позивач вимушена звернутися з вищевказаним позовом до суду. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20.12.2018 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Спірна квартира двохкімнатна, загальна площа квартири 50,27 квадратних метра, житлова площа складає 30,5 квадратних метра, розташована на 7 поверсі 9-типоверхового будинку, і має дві кімнати жилою площею 30,5 кв.м. , 19,0 кв.м. та 11,5 кв.м., про що свідчить копія технічного паспорту на дану квартиру (а.с.14). Позивач просила виділити їй у натурі житлову кімнату 6 площею 19 квадратних метра, згідно плану БТІ, в квартирі [ADDRESS] , відповідачу виділити житлову кімнату 5 площею 11,5 квадратних метра згідно плану БТІ, в квартирі [ADDRESS] , коридор 1 площею 7,3 квадратних метра, кухню 4 площею 7,5 квадратних метра, ванну 2 площею 2,6 квадратних метра, туалет 3 площею 1,1 квадратних метра, згідно плану БТІ, залишити у спільному користуванні. Судом встановлено, що сторони не можуть домовитись про порядок користування спірною квартирою та про порядок оплати житлово-комунальних послуг. За ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Співвласник має право самостійно розпоряджатись своєю часткою у праві спільної часткової власності. (ст. 361 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. При виділі позивачу частини квартири [ADDRESS] , суд враховує встановлений порядок користування між співвласниками та варіант виділу частки наданий позивачем. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами можливість виділення в натурі фактично використовувану для проживання житлову кімнату 6 площею 19 квадратних метра, згідно плану БТІ, в квартирі [ADDRESS] , відповідач визнає позов, що не суперечить закону та не порушує права і законні інтереси інших осіб, суд оцінюючи докази в їх сукупності приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved