Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

В жовтні 2019 р. [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Укрвео», Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд», Державної фіскльної служби України, про стягнення компенсації за порушення авторських прав та зобов`язання утримуватися від дій, в якому просив суд стягнути з ТОВ «Укрвео» та ТОВ «Комфі Трейд» компенсацію за порушення авторських прав в розмірі 200,00 грн, заборонити ДФС України без письмової згоди [PERSON] проводити митні процедури щодо мобільних пристроїв/смартфонів компанії XIAOMI Inc., які містять об`єкт авторського права - «[INFO]», зареєстрованого відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.08.2019 р., стягнути з ТОВ «Укрвео» та ТОВ «Комфі Трейд» судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач протягом 2014-2019 років співпрацював з компанією XIAOMI Inc., є засновником та лідером офіційного українського фан-клубу «MIUI» в Україні, розповсюджує продукцію XIAOMI на території України, є власником торгової марки «MIUI» на території України. Позивач бере участь у перекладі на українську мову комп`ютерної програми «MIUI»та додатків Mi App, які встановлюються на мобільні пристрої/смартфони. Так, позивач зареєстрував за собою авторське право на твір - «[INFO]», зареєстроване відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.08.2019 р. 27.08.2019 р. під час придбання у фірмовому магазині ТОВ «Комфі Трейд» мобільного пристрою/смартфону виробництва компанії Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI 1-[NUMBER]) позивачу стало відомо, що ТОВ «Укрвео» без його згоди ввозить на митну територію України та розповсюджує продукцію компанії Xiaomi- мобільні телефони, які містять об`єкт права інтелектуальної власності «[INFO]». За результатами проведеної перевірки виявлено, що текстові блоки, які є об`єктами авторського права відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.08.2019 р. містяться (використані) у оформленні інтерфейсної частини програмної оболонки MIUI мобільного телефону (терміналу) Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI [NUMBER] ). При цьому, згоду на розповсюдження мобільних пристроїв/смартфонів позивач не надавав. 01.09.2019 р. між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено ліцензійний договір №01-09/19 про надання невиключної ліцензії (дозволу) на використання комп`ютерної програми «MIUI», за яким винагорода автора складає 100,00 грн за кожний примірник комп`ютерної програми «MIUI»,, використаного у складі продукції модельного ряду XIAOMI, Mi, Redmi. Вказане стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді від 10.10.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.12.2019 р. залучено Компанію Xiaomi Inc. (адреса: 13 поверх, фаза II, Рейнбоу Сіті оф Чайна Рісорсіз, № 68, Цинхе Міддл Стріт, Хайдянь Дістрікт, Пекін) в якості третьої особи до участі в справі. Ухвалою суду від 06.02.2020 р. залучено Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd. (адреса: Rm.Ol, 9/F, Phase 2, Huarun Wucai City Shopping Mall, No.68 Qinghe (M) Str., Haidian Dist. Beijing, 100085 China ) в якості третьої особи до участі в справі. Протокольною ухвалою суду від 28.01. 2021 р. замінено відповідача Державної фіскальної служби України на Державну митну службу України, Ухвалою суду від 28.01.2021 р. витребувано в Міністерстві розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та в Державному підприємстві «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) копії усіх матеріалів позивача [PERSON] на «[INFO]», на підставі чого [PERSON] було отримано Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.08.2019 року. Ухвалою суду від 08.07.2021 р. замінено відповідача у справі за №761/39645/19 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвео» на Приватне підприємство «Махіт» Ухвалою суду від 14.09.2021 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника третьої особи Горбань О.В. про призначення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності у цивільній справі №761/39645/19. Закрито підготовче провадження у цивільній справі №761/39645/19 та призначено її в судовий розгляд. У відзиві на позов представник ДФС України заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що в Україні ведеться митний реєстр об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону на підставі заяв правовласників. Позивач не звертався до ДФС України з заявою про сприяння захисту належних майнових прав на об`єкт авторського права, відомості про даний об`єкт в митному реєстрі відсутні. Відсутність вказаних відомостей унеможливлює вжиття заходів із запобігання переміщенню через митний кордон України товарів, що містять об`єкт авторського права позивача. Звертає увагу, що об`єкт авторського права позивача, що втілений у програмному забезпеченні смартфонів, не може бути ідентифікований митними органами, оскільки підлягає декларуванню саме матеріальний носій інформації, а не програмне забезпечення. (а.с. 35-38 т.1) У відзиві на позов представник ТОВ «Комфі Трейд» заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що ТОВ «Комфі Трейд» є неналежним відповідачем у справі, права позивача його діями не порушені. Звертає увагу, що перекладачі користуються авторським правом на твір за умови дотримання прав автора, твір його зазнав перекладу. Договір укладений позивачем із компанією Xiaomi Inc. на переклад комп`ютерної програми «MIUI» в матеріалах справи відсутній, тому право на використання первинного твору у автора не отримано. Авторське право на переклад у позивача виникло 31.07.2019 р., а смартфон, який придбаний позивачем 27.08.2019 р., був виготовлений компанією Xiaomi Inc. до моменту виникнення авторського права. Крім цього, авторське право перекладачів не перешкоджає іншим особам здійснювати свої переклади і переробки тих самих творів. Висновок експерта №200/19 від 12.09.2019 р. вважає неналежним доказом, оскільки у висновку не порівнювалась автентичність перекладу програмного забезпечення MIUI мобільного телефону (терміналу) Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI [NUMBER] ) з похідним твором позивача. При цьому, дослідження проводилось виключно на підставі наданої позивачем інформації. ТОВ «Комфі Трейд» також не було відомо про наявність прав позивача на переклад [INFO]». (а.с. 44-57 т.2) У відзиві на позов представник ТОВ «Укрвео» заперечив щодо задоволення позову, зазначив, що правовласником торгівельних марок XIAOMI, Mi, Redmi, MIUI є компанія Xiaomi Inc., яка має виключне право на використання в межах України вказаних товарів і послуг. Система MIUI самостійно розроблена компанією Xiaomi Inc., авторське право на системне програмне забезпечення MIUI виникло у Xiaomi Inc., а тому саме їм належить виключне право дозволяти перекладати системне програмне забезпечення MIUI. Позивачем не надано договору з Xiaomi Inc. на переклад системного програмного забезпечення MIUI та на випуск перекладеного на українську мову системного програмного забезпечення MIUI. Вважають, що права автора, твір якого зазнав перекладу, не дотримані, а авторське право перекладачів не перешкоджає іншим особам здійснювати свої переклади і переробки тих самих творів. Зазначає, що мобільний телефон Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI [NUMBER] ) виготовлений 17.07.2019 р. до реєстрації позивачем права на твір. (а.с. 93-98 т.2) У відповіді на відзив відповідачів ТОВ «Укрвео», ДФС України позивач наголошує, що за ним зареєстровано авторське право на твір - «[INFO]», а реєстрація торговельних марок та комп`ютерних програм за Xiaomi Inc. не відноситься до предмета спору. Крім цього, знак для товарів і послуг MIUI зареєстрований за позивачем 25.11.2014 р. Факт порушення авторських прав пов`язаний із ввезенням на митну територію України та розповсюдження без дозволу позивача, а не з датою виготовлення телефону. Крім цього, датою остаточного завершення роботи над твором позивача є 01.05.2017 р. Зазначає, що свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.08.2019 р. є чинним, а тому позивач звільняється від доведення належності йому відповідних прав. Звертає увагу, що до повноважень ДФС України належить призупинення митних процедур згідно Закону України «авторське право і суміжні права». (а.с. 147-151 т.2) В запереченні на відповідь на відзив представник ТОВ «Укрвео» зазначає, що Xiaomi Inc. належить виключне право дозволяти перекладати системне програмне забезпечення MIUI та дозволяти випусками у світ переклади системного програмного забезпечення MIUI. Компанія Xiaomi Inc. не підписувала з позивачем договорів на переклад програмного забезпечення MIUI. (а.с. 178-179 т.2) У відповіді на відзив ТОВ «Комфі Трейд» позивач зазначає, що ТОВ «Комфі Трейд» займається розповсюдженням пристроїв з належним позивачу об`єктом авторського права., а тому порушує право позивача. За наявності свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір позивач звільняється від доведення належності йому відповідних прав. Датою остаточного завершення над твором позивача є 01.05.2017 р., що вказано в заявці від 31.07.2019 р. про реєстрацію авторського права на твір. (а.с. 221-224 т.2) В запереченні на відповідь на відзив представник ТОВ «Комфі Трейд» зазначає, що наявність в товарі, який був реалізований, похідного твору позивача не доведено. Доказів погодження компанією Xiaomi Inc. роботи позивача не надано, як і не доведено того, факт продажу товару - смартфону є фактом розповсюдження об`єкта авторського права - «[INFO]». (а.с. 1-4 т.3) В письмових поясненнях третя особа Компанія Xiaomi Inc. заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що Компанія Xiaomi Inc. не є власником авторських прав на вихідний код прошивки для лінії смартфонів компанії Xiaomi Inc., авторські права на операційну систему MIUI для лінії смартфонів Xiaomi належать Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd. Вважає, що позивач не надав належних доказів наявності в нього авторського права щодо результатів інтелектуальної власності, завантажених у память телефона Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI [NUMBER] ). Спірний об`єкт не є об`єктом авторського права, переклад текстових фрагментів, що міститься у вихідному коді прошивки MIUI, не є творчим перекладом. Компанія Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd. не надавала позивачу будь-яких прав на результати своєї інтелектуальної діяльності , включаючи права на переклад елементів або інтерфейсу прошивки MIUI. Звертає увагу, що реєстрація об`єктів авторського права носить декларативний/заявницький характер та не може саме по собі підтверджувати авторство або наявність авторських прав. Реєструючий орган під час розгляду заявки на реєстрацію авторського права не проводить експертизу твору і не встановлює факт виникнення авторства, а тому вважають наявність свідоцтва не звільняє позивача від необхідності доведення його майнових прав інтелектуальної власності на спірний об`єкт. (а.с. 1-9 т.4 ) В письмових поясненнях третя особа Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd. заперечує щодо задоволення позову, надала пояснення аналогічні поясненням Компанії Xiaomi Inc. Вважають, що треті особи, які не отримували дозвіл на використання, в тому числі переклад, результатів інтелектуальної діяльності не мають права користуватись авторським правом на похідні товари, створені на їх основі. Права Компанії Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd. позивачем дотримані не були, дозвіл (авторський договір у письмовій формі) Компанії Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd. на переклад результатів інтелектуальної діяльності отриманий позивачем не був. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити. Відповідачі в судове засіданні своїх представників не направили, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлялись належним чином, причини неявки суд не повідомили. В попередніх засіданнях представники відповідачів 2, 3 заперечили щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзивах на позов. Представник третіх осіб заперечила щодо задоволення позову. За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2019 р. [PERSON] подав заяву про реєстрацію авторського права на твір: «[INFO]», за якою твір є [INFO]», та є невід`ємною її частиною. Даний твір представлений у складі прошивки (комп`ютерної програми) для лінії смартфонів компанії XIAOMI - «MIUI» в форматі .xlsx і розміщений у стовбці «N». Твір є похідним «[INFO]» на англійській мові. (а.с. 4-6 т.5) Міністерство економічного розвитку і торгівлі України розглянуло заявку [PERSON] від 31.07.2019 р. №91779 про реєстрацію авторського права на твір і прийняло рішення зареєструвати авторське право на твір «[INFO]» (а.с. 3 т.5) 05.07.2019 р. Міністерство економічного розвитку і торгівлі України видало [PERSON] свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] «[INFO]» (а.с. 2 т.5) Згідно ч. 1 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Згідно з ч.1 ст. 437 ЦК України авторське право виникає з моменту створення твору. Відповідно до ч.1 ст. 445 ЦК України автор має право на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Нормами частини 2 статті 11 цього ж Закону встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Відповідно до положень ст. 51 Закону України «Про авторське право і суміжні права» захист особистих немайнових і майнових прав суб`єктів авторського права здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством. За змістом статті 52 Закону № 3792-XII за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» (далі - Постанова № 5) роз`яснено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому порушником авторських і (або) суміжних прав можуть бути будь-які учасники цивільних відносин, що визначені в статті 2 ЦК України, які своїми діями (бездіяльністю) порушують особисті немайнові і (або) майнові права суб`єктів авторських прав і (або) суміжних прав. У зв`язку з цим суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону «Про авторське право і суміжні права»); шкоди, завданої суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (частина перша статті 435 ЦК України, стаття 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права»). Зокрема, первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Це положення застосовується також у разі опублікування твору під псевдонімом, який ідентифікує автора. Відповідач, який заперечує проти позову, зобов`язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об`єкту авторського права і (або) суміжних прав. При вирішенні таких спорів слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 04.03.2020 р. у справі справа № 520/15449/16 Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Так, факт наявності в позивача авторського права підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.07.2019 р. «[INFO]». Однак, свідоцтво № [NUMBER] від 05.07.2019 р. не може підтверджувати авторство позивача або наявність у нього виключних прав на спірний об`єкт, який є предметом спору у справі, як на дату реєстрації, так і станом на подання заяви на реєстрацію авторського права. Наявність вказаного свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.07.2019 р. не звільняє позивача від необхідності доведення його майнових прав інтелектуальної власності на спірний об`єкт. Виключні права на результати інтелектуальної діяльності, завантажені в пам`ять телефону належать компанії Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd, а треті особи, які не отримали дозволу на використання (в тому числі переклад) цих результатів інтелектуальної діяльності, не мають права користуватись авторським правом на похідні твори, створені на їх основі. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що позивачем дотримано прав компанії Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd, твір якої зазнав перекладу. Позивачем не надано доказів отримання ним дозволу компанії Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd на переклад результатів інтелектуальної діяльності останньої, завантажених в пам`ять телефону, таких як текстові фрагменти, що містять у вихідному коді прошивки для лінії смартфонів Xiomi-MIUI. Таким чином, позивачем не доведено наявності виключних прав щодо результатів інтелектуальної діяльності, завантажених у пам`ять телефону. До того ж, позивач не може використовувати або обмежувати використання перекладів прошивки MIUI або її частин. Між тим, згідно ст. 15 ч.3 Закону України «Про авторське право і суміжні права» виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти: переклади творів. Згідно ст. 32 ч.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Згідно ст. 20 Закону України «Про авторське право і суміжні права» перекладачам і авторам інших похідних творів належить авторське право на здійснені ними переклад, адаптацію, аранжування або іншу переробку. Перекладачі і (або) автори інших похідних творів користуються авторським правом на створений ними твір за умови дотримання ними прав автора, твір якого зазнав перекладу, адаптації, аранжування або іншої переробки. Авторське право перекладачів і (або) авторів інших похідних творів не перешкоджає іншим особам здійснювати свої переклади і переробки тих самих творів. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 4 червеня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» твори, створені в результаті перекладу, адаптації, аранжування або іншої переробки існуючих творів, відносяться до похідних творів, якщо при їх створенні була здійснена творча переробка або творчий переклад іншого існуючого твору. Авторське право перекладачів і (або) авторів інших похідних творів не перешкоджає іншим особам здійснювати свої переклади і переробки тих самих творів. Автору твору належить виключне право дозволяти як перекладати його твір, так і випускати у світ переклади творів (частина перша статті V Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року). Згідно ст. 5 Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року авторське право включає виняткове право автора перекладати, випускати в світ переклади і дозволяти переклад і випуск у світ перекладів творів, що охороняються на підставі цієї Конвенції. Авторські права на операційну систему MIUI для смартфонів Xiaomi належать Компанії Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd. підтверджується свідоцтвами про реєстрацію авторських прав на комп`ютерне програмне забезпечення. (а.с. 39-85 т. 3 ) Відповідно до п. 15 розд. III «Вимоги до оформлення матеріальної форми твору» Порядку державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір залежно від того, щодо якого об`єкта авторського права подано заявку на реєстрацію, примірник твору подається у такій матеріальній формі: похідні твори, збірники творів, збірники обробок фольклору, енциклопедії та антології, збірники звичайних даних, інші складені твори за умови, що вони є результатом творчої праці за добором, координацією або упорядкуванням змісту без порушення авторського права на твори, які входять до них як складові частини, - у формі, визначеній у підпунктах 1-10 пункту 15 цього Порядку. Згідно свідоцтва [NUMBER] від 05.07.2019 р. авторський твір позивача є перекладом з англійської мови на українську мову [INFO], що є похідним твором. Для оформлення прав на твір «[INFO]» позивач повинен був отримати у автора права на використання первинного твору. Саме по собі «MIUI» - це програмне забезпечення, побудоване на операційній системі Android, а програмне забезпечення MIUI для смартфону Xiaomi Redmi 7A 2 компанія Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd не відкривала у публічний доступ, що свідчить про те, що позивач за відсутності доказів належного використання зробив переклад частини вихідних кодів. Будь-які договірні правовідносини між Beijing Xiaomi Mobile Software Co., Ltd. та [PERSON] щодо перекладу програмного забезпечення відсутні. Доказів протилежного суду не надано. Щодо фактів порушення прав позивача відповідачами, яке полягає в розповсюдженні на території України мобільних пристроїв/смартфонів компанії XIAOMI Inc., які містять об`єкт авторського права - «[INFO]», зареєстрованого відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.08.2019 р. варто зазначити наступне. На підтвердження своїх доводів щодо порушення прав, позивач надав висновок експертів Науково-дослідного центру судових експертиз питань інтелектуальної власності №200/19 від 12.09.2019 р. (а.с. 18-37 т.1) Так, на вирішення експертного дослідження було поставлено питання: «Чи використано у текстових блоках оформлення інтерфейсної частини програмної оболонки MIUI мобільного телефону (термінал) Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI [NUMBER] ) текстові блоки оформлення, надані на матеріальному носії типу Flash?» За результатами проведеного дослідження зроблено висновок, що у текстових блоках оформлення інтерфейсної частини програмної оболонки MIUI мобільного телефону (термінал) Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI [NUMBER] ) використано текстові блоки оформлення, надані на матеріальному носії типу Flash. Між тим, у вказаному висновку не досліджувалось питання порівняння перекладу програмного забезпечення мобільного телефону (термінал) Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI [NUMBER] ) з твором - «[INFO]», зареєстрованого відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.08.2019 р., як і не досліджувалось питання порушення авторських прав позивача. Також , експертом прийнято до уваги лише документи і пояснення, які подані позивачем та не було проаналізовано всі докази, які містяться в матеріалах справи, не приймались до уваги усі вихідні матеріали у вказаному дослідженні. Крім цього, у висновку експерта не дотримано вимоги ст. 106 ч. 5 ЦПК України, за якою у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відтак, позивачем не доведено, що саме він є автором програмного забезпечення, яке міститься у мобільному телефоні Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI [NUMBER] ). Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (постанова Верховного Суду від 10.05.2018 р. у справі №387/266/17). Варто також зазначити, що з вказаного висновку вбачається, що мобільний телефон Xiaomi моделі Redmi 7A 2/16 GB Matte Blue (M1903C3EG) (IMEI [NUMBER] ) виготовлений 17.07.2019 р. , а свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір видано позивачу 05.07.2019 р. Посилання позивача, що датою остаточного завершення роботи над твором є 01.03.2017 р., що було вказано в заявці про реєстрацію авторського права на твір, суд не приймає до уваги, оскільки автор або особа, яка має авторське право, несе відповідальність за достатність і достовірність інформації, наведеної у заявці на реєстрацію авторського права на твір. За достовірність інформації, наведеної у заявці про реєстрацію договору, який стосується права автора на твір, відповідальність несе автор або особа, яка має авторське право. При цьому, під час розгляду заявки Національний орган інтелектуальної власності не проводить експертизу твору і не встановлює факт виникнення авторства. (п.13, 17 Порядку державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір ) Таким чином посилання позивача щодо остаточного завершення роботи над твором - 01.03.2017 р. є припущенням, яке не підтверджене доказами. Причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Між тим, позивачем не доведено факт порушення його прав відповідачами та причинно-наслідковий зв`язок між завданою позивачу шкодою та діями з боку відповідача, що унеможливлює задоволення вказаного позову. Крім цього, згідно Порядку реєстрації у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону призупинення митного оформлення товарів - призупинення виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації або призупинення виконання митних формальностей, які здійснюються щодо товарів без подання митної декларації, яке здійснюється на підставі рішення про призупинення митного оформлення товарів; Відповідно до ч. 2 ст. 400 МК України митний орган вживає заходів щодо призупинення за власною ініціативою митного оформлення товарів, що містять об`єкти права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, виключно за умови наявності відомостей про правовласника. Між тим, доказів того, що позивач, як правовласник, звертався за захистом майнових прав на об`єкт авторського права не надано. Відповідно до п. «а» ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені ст. ст. 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені ст. ст. 15, 39 - 41 цього Закону, з урахуванням передбачених ст. ст. 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав. Згідно п. г), д) ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права позивач, в свою чергу, має право звернутись в установленому порядку до суду з позовом про виплату компенсацій, виходячи з факту порушення авторських прав відповідачем, вимагати припинення підготовчих дій до порушення авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі призупинення митних процедур, якщо є підозра, що можуть бути пропущені на митну територію України чи з її митної території контрафактні примірники творів, фонограм, відеограм, засоби обходу технічних засобів захисту, в порядку, передбаченому Митним кодексом України. Крім того, позовна вимога про заборону ДФС України без письмової згоди [PERSON] проводити митні процедури щодо мобільних пристроїв/смартфонів компанії XIAOMI Inc., які містять об`єкт авторського права - «[INFO]», зареєстрованого відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 05.08.2019 р., є похідною від вимоги про стягнення компенсації за порушення авторських прав, яка задоволенню не підлягає, а тому в цій частині позовна заява також не підлягає задоволенню. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення компенсації за порушення авторських прав та зобов`язання утримуватися від дій, суд не вбачає. Враховуючи наведене, ст.ст. 418, 437, 445 ЦК України,

Outcome: dismissed