Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка зокрема складається з права на земельну частку (пай) загальною площею 9,62 умовно кадастрових гектарів на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Після його смерті спадщину прийняли у рівних частках дружина [PERSON] та син [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] . Позивач являється спадкоємцем права на 1/2 частини земельної ділянки (паю) у порядку спадкування за заповітом, право на яку належало [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] та не оформила спадкових прав за сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 19.09.1996 року та за законом, право на яку належало [PERSON] як обов`язкову частку після смерті [PERSON] . Звернувшись до державного нотаріуса Калуської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області отримала відмову у вчинені нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через наявність інших спадкоємців, факт родинних відносин, яких не встановлено. Тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.05.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним. Причини неявки не повідомив. До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відзив на позовну заяву до суду не надав. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в селі Голинь Калуського району Івано-Франківської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.10.2001 року (а.с.7). В матеріалах справи наявна довідка, видана Голинською сільською радою, Калуського району, Івано-Франківської області, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований разом зі своєю дружиною [PERSON] . Заповітів від імені [PERSON] Голинською сільською радою не посвідчувалось (а.с.17). Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на підставі рішення Бобринецької райдержадміністрації від 11.07.1996 року №251-р [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у розмірі 9,62 га, яка перебуває у колективній власності КСП «Лан» (а.с.11). Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями І-черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Після смерті [PERSON] спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай) загальною площею 9,62 га, що розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, у рівних частках прийняли спадкоємці першої черги дружина [PERSON] та син [PERSON] . Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.05.2014 року за [PERSON] визнано право на 1/2 земельної частки (паю) у порядку спадкування загальною площею 9,62 умовно-кадастрових гектарів, що розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, право на яку належало [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 19.09.1996 року. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак не оформила її. Тобто в силу ст. 549 ч.1 ЦК УРСР визнана такою, що прийняла спадщину. [INFO] в селі\~Голинь Калуського\~району Івано-Франківської\~області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 14.10.2013 року (а.с.8). Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Голинської сільської ради 11.12.2009 року за реєстровим №235, [PERSON] заповідала усе майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, а також все те на що вона за законом буде мати право - [PERSON] (а.с.19). 14.06.2013 року [PERSON] звернувся до Калуської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Постановою від 21.07.2015 року державним нотаріусом Калуської районної державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на 1/2 частину земельної частки (паю), яка розташована на території Павлогірківської сільської ради, Бобринецького району Кіровоградської області оскільки рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.05.2014 року за [PERSON] визнано право на власності на зазначену частку майна, а 1/2 частка земельної частки (пай) залишена відкритою для спадкоємця за законом дружини спадкоємця [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину, вчинивши дії, передбачені ст. 549 ЦК України (1963 року). Роз`яснено, що право на спадкування після смерті [PERSON] переходить до спадкоємців, які відповідно до ст. 1268 ЦК України (2003 року), прийняли спадщину, тобто до спадкоємця за заповітом та до [PERSON] , як спадкоємця на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.03.2016 року у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування на 1/2 земельної частки (паю), право на яку належало його батьку [PERSON] відмовлено повністю. Підставою позову [PERSON] було те, що у [PERSON] не виникло права на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , не містять доказів родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] , а саме відсутнє свідоцтво про їх одруження. При цьому рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.05.2014 року, яке набрало законної сили та має преюдиційне значення для даного суду, було встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли спадкоємці першої черги дружина [PERSON] та син [PERSON] , що підтверджено матеріалами заведеної спадкової справи №54614759 в Калуській районній державній нотаріальній конторі. З матеріалів спадкової справи №293, заведеної 23.09.2014 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що [PERSON] прийняла після її смерті спадщину, яка складається з права на 1/2 частку (пай), розміром 9,62 га в КСП «Лан», розташованої на території Павлогірківської сільської ради Кіровоградської області, шляхом подання заяви до нотаріальної контори (а.с.57). 13.01.2015 року за вих. №8/02-31 державним нотаріусом Калуської районної державної нотаріальної контори Матрофайло Надії Василівні було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] померлого [INFO] , оскільки окрім спадкоємця за заповітом, є спадкоємець на обов`язкову частку в спадщині, син спадкодавця - [PERSON] , який відповідно до ст. 1241 ЦК України (2003 року) прийняв спадщину (а.с.68). Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні,\~неповнолітні,\~повнолітні непрацездатні\~діти спадкодавця,\~непрацездатна вдова\~(вдівець)\~та непрацездатні\~батьки спадкують,\~незалежно від\~змісту заповіту,\~половину частки,\~яка належала\~б кожному\~з них\~у разі\~спадкування за\~законом (обов`язкова\~частка). Отже частка [PERSON] на 1/2 земельної частки (паю) після смерті [PERSON] поділяється між спадкоємцем за заповітом [PERSON] та [PERSON] як непрацездатним на день смерті спадкодавця (пенсіонер) на рівні частки тобто по 1/4 на кожного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В позовній заяві позивач зазначила, що є спадкоємцем майна [PERSON] , а отже і права на загальну частку спадщини - 1/2 земельної частки (паю) як спадкоємець часток у спадковому майні [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.06.2012 року батьками позивача являються: [PERSON] та [PERSON] (а.с.162). [INFO] в селі Голинь\~Калуського району\~Івано-Франківської\~області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 30.08.2016 року (а.с.9). Заявою від 04.02.2017 року [PERSON] у відповідності до ст. 1273 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] на користь дочки [PERSON] . Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, встановивши фактичні обставини справи, з наданих в судове засідання матеріалів справи, а також матеріалів витребуваних в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що позивач набула права спадкування та прийняла спадщину за заповітом на право на 1/4 земельної ділянки (паю), що розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, право на яку належало [PERSON] та за законом право на 1/4 земельної ділянки (паю) загальною площею 9,62 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, право на яку належало [PERSON] як обов`язкову частку після смерті [PERSON] . З огляду на ці обставини позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з визнанням за позивачем права на спадщину кожної частки спадкового майна окремо, тобто по 1/ 4 кожного спадкодавця. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1003 грн. 60 коп.

Outcome: partial