Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1,2 ст. 1236 Цивільного кодексу України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ч. 1 ст. 1245 Цивільного кодексу України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази: свідоцтво про народження позивача (а.с. 10), свідоцтво про шлюб (а.с.11), витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.12,28-29), свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON] (а.с.13,14), листами КП «БТІ» (а.с.15,23), свідоцтвами про право на спадщину (а.с. 16-18,26,27,68-71), технічним паспортом (а.с.19-22), заповітом ( а.с. 24,66,67), витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с. 25), листами нотаріусів ( а.с. 30,33), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с. 31), листом завідувача Донецьким обласним державним нотаріальним архівом ( а.с. 35), висновком про вартість майна (а.с. 39), заявами про звернення до нотаріуса (а.с.60-65), вважає, що позов підлягає задоволенню. За таких обставин слід визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право власності в порядку спадкування за заповітом та за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на житловий будинок загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: погріб «В», вбиральня «Б», сарай «Г», гараж «Д», огорожа 1-2, що розташовані за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved