Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копії свідоцтв про народження позивачів; копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу від 29.07.2011р.; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія домової книги на квартиру [ADDRESS] ; копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (4 співвласники); копія свідоцтва №11 від 12.01.1999р. про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] ; копія довідки КП «Ренійське БТІ»; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копії заяв від 30.03.2019р. позивачів та відповідачки про прийняття спадщини; копія договору купівлі-продажу від 15.10.1999р.; копії звітів експерта про проведення незалежної оцінки вартості спірних квартир від 29.12.2018р.; копії оголошень про продаж автобусів із зазначенням ринкової вартості транспорту; довідка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 30.11.2020р. про наявність банківських рахунків із грошовими коштами, належних [PERSON] ; копії постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.08.2020р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі у справі є сином та донькою [PERSON] , відповідачка являється його вдовою. За життя [PERSON] належало наступне майно: на підставі свідоцтва № [NUMBER] від 12.01.1999р. про право власності на житло ј частина квартири [ADDRESS] ; на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 15.10.1999р. - квартира [ADDRESS] ; на підставі свідоцтва серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу загальний автобус білого кольору, марки «MERCEDES BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; на підставі свідоцтва серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу пасажирський автобус бежевого кольору, марки «MERCEDES BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; грошові вклади у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» за рахунками: [NUMBER] , договір SAMDNWFC00032548621 від 21-05-2016 UAH 67580.16; [NUMBER] договір SAMDNWFD0070117296900 від 08-05-2014, закрито, залишок 32,33 UAH. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачі та відповідачка звернулися до нотаріальної контори із заявами про її прийняття за законом. Про це свідчать їхні заяви від 30.03.2019р. про прийняття спадщини, подані нотаріусу. Проте, незважаючи на своєчасне звернення спадкоємців за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в них відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідачка\~ у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформили позивачі, розподіливши її за взаємною згодою між собою.. У нинішній час, при зверненні позивачів до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані квартири та транспортні засоби, про що 03.08.20120р. нотаріусом були\~ винесені відповідні постанови. Щодо грошових вкладів - позивачі взагалі не мали інформації щодо наявних рахунків у банківській установі. Необхідні нотаріусу документи позивачі надати не можуть у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на квартири, транспортні засоби та грошові вклади, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачка на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їхні доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1228 ЦК України \~вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Як було встановлено судом, позивачі у справі являються спадкоємцями першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачі звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами. Як зазначила позивачі, після смерті [PERSON] у них були відсутні правовстановлюючі документи на спадкові квартири,транспортні засоби та грошові вклади. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивачі не мають можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину юридично, оскільки їхня воля, як спадкоємців за законом, була виражена у подачі ними заяв про прийняття спадщини, їхніх діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на квартири та транспортні засоби, цільове використовування цього майна тощо). Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подали заяви про прийняття спадщини, прийняли її за законом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачі являються суб`єктами набуття права власності на квартири,транспортні засоби та грошові вклади з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їхні вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved