Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що відповідачка [PERSON] ніде не працює, живе за кошти свого співмешканця. Діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради. Відповідачку неодноразово помічали у стані алкогольного сп`яніння, у будинку панують антисанітарні умови, відсутня постільна білизна, продукти харчування. Матір відповідачки [PERSON] також зловживає спиртними напоями. Відповідачка часто залишає дітей на свою матір, зникає у невідомому напрямку на декілька днів. Друзі та знайомі, у яких проживає відповідачка, також перебувають на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради або вже позбавлені батьківських прав. З грудня 2020 року відповідачка не працює і не стоїть на обліку у Центрі зайнятості населення. У лютому 2021 року відповідачка пройшла курс лікування від алкоголізму, однак через два тижні знов почала вживати спиртне. 22 березня 2021 року дітей було відібрано у відповідачки та поміщено на тимчасове виховання та утримання родичів: [PERSON] до тітки [PERSON] , а [PERSON] до тітки [PERSON] . У зв`язку з ухиленням відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків з належного виховання дітей просять позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 08.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 23 червня 2021 року. У підготовче судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову та позбавлення її батьківських прав і стягнення аліментів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з копій свідоцтв про народження, відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради № 106 від 25.03.2021 року у матері [PERSON] відібрано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради № 151 від 29.04.2021 року малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовано на виховання та утримання відповідно до тітки [PERSON] , та до тітки [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи та актів обстеження житлово-побутових умов, умови проживання дітей незадовільні, матір дітей часто у нетверезому стані, дітей до школи та садочка не водить. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 29.04.2021 року № 145 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи визнання позову відповідачкою, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дітям гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст. 169 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] не працює, з урахуванням заявленого позивачем розміру аліментів, їх слід визначити у розмірі, заявленому позивачем, а саме по 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідачки підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі по 908 грн. з кожного за кожну позовну вимогу.

Outcome: approved