Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 090685; копія свідоцтва про право власності на майновий пай КСП «Анадол» серії ОД-ХХ № 03024; копія свідоцтва про смерть [PERSON], померлого 09.03.2012р.; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району від 07.06.2016р.; копії довідок відділу Держгеокадастру у Ренійському районі від 19.05.2016р. про нормативно грошову оцінку земельних ділянок; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2016р.; копія довідки ВРАГС № 101/45 від 02.04.1998р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померлої 27.10.2009р.; копія свідоцтва про право власності на майновий пай КСП «Анадол» серії ОД-ХХ № 03179 ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 090686. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] За життя [PERSON] належала земельна ділянка розміром 1,53 га, на підставі державного акту серії ЯА № 090686 від 28.11.2003р. про право власності на земельну ділянку та майновий пай члена КСП «Анадол», на підставі свідоцтва серії ОД ХХ № 03024. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, 27.10.2009р. померла. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не склала, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після її смерті є її діти: позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та її чоловік [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, батько позивача - [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки мешкав разом із своєю дружиною, розпоряджався спадковим майном. Однак, він за життя не встиг юридично переоформити на своє імя спадкове майно. 09.03.2012р. помер батько позивача - [PERSON] За життя йому належали: земельна ділянка розміром 1,53 га, на підставі державного акту серії ЯА № 090685 від 28.11.2003р. про право власності на земельну ділянку та майновий пай члена КСП «Анадол», на підставі свідоцтва серії ОД ХХ № 03179. Крім того, йому належало майно яке він прийняв після смерті свої дружини, а саме: земельна ділянка розміром 1,53 га, на підставі державного акту серії ЯА № 090686 від 28.11.2003р. про право власності на земельну ділянку та майновий пай члена КСП «Анадол», на підставі свідоцтва серії ОД ХХ № 03024. Під час життя батько позивача заповідального розпорядження не склав, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його діти позивач та відповідач [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, на момент смерті [PERSON] разом із ним мешкала позивач [PERSON] Відповідач [PERSON] після смерті батька не вчинив ніяких дій щодо прийняття спадщини та не заперечує проти того щоб позивач оформила спадщину на своє імя. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, про що 12.05.2016р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки та майнові паї, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на спадщину не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Як було встановлено судом, матір позивача [PERSON] померла 27.10.2009р. Її чоловік [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом після її смерті прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак не встиг оформити її юридично. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Крім того, 09.03.2012р. помер батько позивача [PERSON] Позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном. Відповідач [PERSON] за прийняттям спадщини після смерті батька не звертався, на неї не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивач. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості у звязку із відмовою нотаріуса, у звязку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із відповідним позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved