Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфарб» матеріальну шкоду в сумі 9685 грн. 72 коп., з яких вартість відновлювального ремонту у розмірі 4092 грн. 86 коп. та вартість втрати товарного виду пошкодженого автомобіля у розмірі 4092 грн. 86 коп., а також відшкодування витрат позивача з оплати послуг експерта в розмірі 1500 грн. 00 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 21 травня 2013 року о 12 годині 20 хвилин на перехресті вул. Енергетична та вул. Героїв Сталінграду в м. Дніпропетровську сталось зіткнення легкового автомобіля «Шкода», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який і є власником зазначеного автомобілю, та легковим автомобілем «Міцубісі», державний номер [NUMBER], який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліфарб». В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль позивача. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2013 року по справі № 204/3722/13-п (провадження № 3/204/592/13) було встановлено вину відповідача в порушенні пп. 10.1., 2.3(6) Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля позивача, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Звітом № 19071302 про матеріальний збиток майна, а саме автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження за фактом спричинення аварійних пошкоджень автомобілю позивача від 25.07.2013 року було встановлено, що внаслідок зазначеної ДТП автомобілю Позивача була завдана матеріальна шкода на суму 9136,60 грн., яка складається з вартості відновлювального ремонту в сумі 4568,3 грн. та втрати товарної вартості, яка дорівнюється вартості відновлювального ремонту та складає 4568,3 грн. За проведення експертного авто товарознавчого дослідження позивачем було сплачено 1500 грн., що підтверджується Договором № 19071302 від 19.07.2013 року, рахунком № 19071302 від 19.07.2013 року, платіжним дорученням № 1351 від 24.07.2013 року та Актом приймання-передачі виконаних робіт від 24.07.2013 року. Після визначення пошкоджень для їх усунення позивачем було здійснено ремонт автомобіля, за що було сплачено 4092,86 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «НІКО ДНІПРО», що підтверджується нарядом-замовленням № НД002334 від 25.07.2013 року, рахунком-фактурою № НД002334 від 25.07.2013 року та платіжним дорученням № 1356 від 29.07.2013 року. Таким чином, вартість відновлювального ремонту фактично склала 4092,86 грн. Оскільки відповідно до Звіту № 19071302 про матеріальний збиток майна, а саме автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження, втрата товарної вартості дорівнюється вартості відновлювального ремонту то її розмір також складає 4092,86 грн. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, зазнаної позивачем внаслідок ДТП, дорівнюється вартості відновлювального ремонту, розміру втрати товарної вартості та вартості отримання Звіту № 19071302 про матеріальний збиток майна позивача. Ухвалою суду до участі у справу було залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ЛАФОРТ» у якості співвідповідача. В судовому засіданні представник позивача Афанасьєв Р.Г. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог позивача та просили відмовити йому в задоволенні в повному обсязі. При цьому, вказали, що сума відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЛАФОРТ», оскільки останнім була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача під час ДТП. А в частині втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля вказали, що звіт в цій частині є необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на чинному законодавстві. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЛАФОРТ» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, заслухавши експерта, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним обставинам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні було встановлено, 21 травня 2013 року о 12 годині 20 хвилин на перехресті вул. Енергетична та вул. Героїв Сталінграду в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував належним йому автомобілем «Шкода», державний номер [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «Міцубісі», державний номер [NUMBER], який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліфарб» (а.с.5). Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2013 року [PERSON] був визнаний винним в скоєному ДТП та на нього було накладено адміністративне стягнення: штраф на користь держави в розмірі 340 грн. Дана постанова не була оскаржена та набрала чинності 18 червня 2013 року (а.с.6). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, відповідач в судовому засіданні не заперечував факту своєї винуватості в скоєному ДТП. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки вони встановлені судовим рішенням по вказаній адміністративній справі, що набрало законної сили, та визнається сторонами у справі. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Міцубісі», державний номер [NUMBER], який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліфарб», були спричинені механічні пошкодження. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно Звіту № 19071302 від 25.07.2013 року про матеріальний збиток майна автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження, внаслідок зазначеної ДТП, автомобілю була завдана матеріальна шкода на суму 9136,60 грн., яка складається з вартості відновлювального ремонту в сумі 4568,3 грн. та втрати товарної вартості, яка дорівнюється вартості відновлювального ремонту та складає 4568,3 грн. (а.с.7-31). За послуги проведення авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Звіту № 19071302 від 25.07.2013 року, позивачем було сплачено 1500,00 грн., що підтверджується Договором № 19071302 від 19.07.2013 року (а.с.32), рахунком № 19071302 від 19.07.2013 року (а.с.33), платіжним дорученням № 1351 від 24.07.2013 року (а.с.34) та Актом приймання-передачі виконаних робіт від 24.07.2013 року (а.с.35). Відповідач та його представник в судовому засіданні поставили під сумнів вищевказаний звіт та вказували, що він складений не у відповідності з діючим законодавством, у зв'язку з чим, на їхню думку, вказаний звіт не є належним доказом спричиненої матеріальної шкоди позивачу. Разом з тим, оцінювач [PERSON], яким був складений Звіт № 19071302 від 25.07.2013 року про матеріальний збиток майна автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження, має наступні документи підтверджуючі його кваліфікацію: кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 15.12.2007 року за [NUMBER], згідно якого він має достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за напрямком оцінки майна в напрямку - «Оцінка дорожніх транспортних засобів» (а.с.29); посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 21.01.2012 року за [NUMBER], згідно якого останній підвищив кваліфікацію оцінювача за напрямком - «Оцінка колісних транспортних засобів» (а.с.30); та сертифікат [NUMBER] суб'єкта оціночної діяльності від 01.03.2012 року, строк дії якого встановлено до 01.03.2015 року (а.с.31). Крім того, оцінювач [PERSON] був допитаний в судовому засіданні з приводу складеного ним Звіту № 19071302 від 25.07.2013 року, та надав пояснення по питанням, які виникли у сторін стосовно цього звіту. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази та заслухавши оцінювача [PERSON], суд вважає належним доказом Звіт № 19071302 від 25.07.2013 року. Після визначення пошкоджень, позивачем для їх усунення було здійснено ремонт пошкодженого автомобіля в Товаристві з обмеженою відповідальністю «НІКО ДНІПРО», за що було сплачено 4092,86 грн., що підтверджується нарядом-замовленням № НД002334 від 25.07.2013 року (а.с.36), рахунком-фактурою № НД002334 від 25.07.2013 року (а.с.37) та платіжним дорученням № 1356 від 29.07.2013 року (а.с.38). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ЛАФОРТ», на підтвердження чого [PERSON] був виданий Поліс № АЕ/0666958 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності на одного водія складає 50000,00 грн. з безумовною франшизою в сумі 1000,00 грн. (а.с.53) Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. На підставі вищевказаного, сума матеріального збитку у розмірі 4092,86 грн., яку зазнав позивач, підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЛАФОРТ». Проте, у відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Оскільки позивач не пред'являв позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЛАФОРТ», суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог до [PERSON] в частині стягнення вартості відновлювального ремонту у розмірі 4092 грн. 86 коп. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] на його користь вартості втрати товарного виду пошкодженого автомобіля у розмірі 4092 грн. 86 коп., то вони підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу та згідно з п. 12.1 ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, суд вважає вимогу щодо відшкодування з [PERSON] витрат у зв'язку із втратою товарної вартості автомобіля такою, що підлягає задоволенню, оскільки зі змісту ст. 1166 Цивільного кодексу України однією з умов є відшкодування шкоди в повному обсязі. Отже не тільки витрати на ремонт автотранспортного засобу, а і відшкодування всіх збитків до яких відноситься втрата товарного вигляду та експлуатаційної якості автотранспорту, є майновою шкодою, так як самий якісний ремонт не повертає попереднього товарного вигляду та експлуатаційної якості. Проведеним експертним дослідженням з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу, а саме автомобіля «Міцубісі», державний номер [NUMBER], який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліфарб», виконаним оцінювачем [PERSON], за результатами проведення якого був складений Звіт № 19071302 від 25.07.2013 року про матеріальний збиток майна, була визначена сума втрати товарної вартості у розмірі 4568 грн. 30 коп. Спираючись на положення ст. 57 ЦПК України, суд приймає за належний доказ висновок оцінювача. Проте, у відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Оскільки позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь вартість втрати товарного виду пошкодженого автомобіля у розмірі 4092 грн. 86 коп., суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому вважає необхідним задовольнити позов в розмірі 4092 грн. 86 коп. Крім суми втрати товарного вигляду, суд вважає за правомірне також стягнути з [PERSON] відшкодування витрат позивача з оплати послуг експерта в розмірі 1500 грн. 00 коп. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфарб» вартість втрати товарного виду пошкодженого автомобіля у розмірі 4092 грн. 86 коп. та відшкодування витрат позивача з оплати послуг експерта в розмірі 1500 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слідує стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., а також достягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 14 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial