Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

В жовтні 2016 року представник Харківського національного університету внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] і просить стягнути з нього 40863 грн.43 коп. витрат, пов»язаних з утриманням . Позов мотивує тим, що між позивачем і відповідачем було укладено договір про підготовку фахівця в вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, умовами якого було визначено, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ, в межах трирічного терміну перебування на службі, він зобов»язувався відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. 08 вересня 2015 року відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ. У зв»язку з наведеним, просив суд стягнути з [PERSON] фактичні витрати, пов»язані з його навчанням, а саме\~40863 грн.43 коп . В судове засідання представник позивача не з»явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив письмове заперечення проти позову. В запереченні зазначив, що він дійсно навчався в Харківському національному університеті внутрішніх справ .Після закінчення навчання працював в органах внутрішніх справ з 30.02.2014 року по 08.09.2015 року , всього 1 рік 5 місяців 8 днів.За сімейними обставинами він вимушений був звільнитися з органів внутрішніх справ.У його матері виявили онкозахворювання і всі кошти витрачалися на лікування матері, йому не вистачало коштів на необхідне.Тому він вимушений був звільнитися і шукати роботу з більшою заробітною платою. В зв»язку з тяжким фінансовим становищем він не зміг добровільно повернути дані кошти. Але він вважає, що його необхідно звільнити від сплати цих коштів, так як він звільнився по поважним причинам. Представник відповідача за дорученням [PERSON] , яка являється матір»ю відповідача, позов не визнала. Пояснила, що у них в сім»ї склалося скрутне матеріальне становище.У неї онкозахворювання, багато коштів сім»я змушена витрачати на її лікування, хіміотерапію .Чоловік отримує мінімальну заробітну плату, вона не працює.Син змушений витрачати свій заробіток на її лікування.Просить звільнити сина від плати за навчання. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 10 серпня 2010 року № 403 о/с, відповідач [PERSON] був зарахований до складу курсантів цього навчального закладу та присвоєно звання « рядовий міліціонер». 01.09.2010 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, УМВС України в Кіровоградській області та відповідачем укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір) . Відповідно до п. 2.3.6 Договору відповідач зобов»язаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання, до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов»язаних з утриманням курсанта, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням [PERSON] становить 40863 грн. 43 коп. 28.02.2014 року Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ № 34 о/с, відповідача відраховано зі складу курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Харківській області. Наказом начальника ГУМВС України в Харківській області від 08 вересня 2015 року № 469 о/с, відповідач звільнений з органів внутрішніх справ України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України . Обов'язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання за умов, що склалися між сторонами, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року за № 992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням». Постановою Кабінету Міністрів України № 216 від 15.04.2015 року були внесені зміни до даної постанови і був виключений пункт 8 Порядку , згідно якого працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, випускники, які уклади угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. Пунктом 14 цього Порядку на випускника покладено обов'язок відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати у разі неприбуття за направленням або відмови без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років.На момент виникнення спірних правовідносин даний пункт не втратив чинність. З урахуванням того, що [PERSON] був звільнений з місця призначення до закінчення встановленого трирічного терміну перебування на службі по закінченню навчання суд приходить до висновку про існування правових підстав для задоволення позовних вимог вищого навчального закладу про відшкодування відповідачем вартості навчання у відповідності до умов укладеного між сторонами договору, згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов»язаних із грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напряму, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до довідки-розрахунку від 18 лютого 2014 року, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з 30 серпня 2010 року по 28 лютого 2014 року становить 40863 грн.43 коп., з яких 10152 грн.50 коп. грошового забезпечення, 15449 грн. 56 коп. продовольчого забезпечення (по 06.02.2014 року), 3986 грн. 86 коп. речового забезпечення, 11274 грн.51 коп. витрат, пов»язаних з оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Як вбачається з підпису [PERSON] у довідці-розрахунку, останній був ознайомлений з визначеними до відшкодування витратам, пов»язаними з його утриманням 17.02.2014 року . Відповідно до п. 4.4. Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач порушив зобов»язання за укладеним між сторонами договором, а тому має у повному обсязі відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з його утриманням у навчальному закладі. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, підтверджені понесені позивачем судові витрати складаються із судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1378 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved