Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності, в якому просить поділити в натурі житловий будинок, площею 784,2 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнати за позивачем та відповідачем право приватної власності на відокремлені частини будинку, які відповідають частці кожної зі сторін, а також поділити в натурі земельну ділянку, площею 0,0760 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:104:0039, згідно із частками кожної зі сторін. В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач є спадкоємцями [PERSON] , який помер [INFO] . 04.04.2016 року приватним нотаріусом КМНО Івченко А.В. позивачу було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 782,2 кв.м, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:90:104:0039. В цей же день позивачу також було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчує її право власності на ј частину зазначеного будинку, який розташований на цій же земельній ділянці. Крім того, відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчує її право власності на ј частину житлового будинку, який розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Наведене свідчить, що позивач і відповідач є двома спадкоємцями, та останнім видані свідоцтва на спадщину, яка складається із Ѕ частки земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 784,2 кв.м, що належав померлому. В цілому позивач має у володінні 3/4 частки на нерухомість, до складу якої входить земельна ділянка та житловий будинок. Нерухомість перебуває у спільній частковій власності позивача та відповідача. Після отримання правовстановлюючих документів на майно, відносини між позивачем та відповідачем погіршились, та відсутнє порозуміння щодо розпорядження спільним майном, шляхів підтримання споруди в належному стані, порядку консервації опалювальної системи, тощо. Між сторонами постійно виникають спори про порядок користування і володіння будинком та земельною ділянкою, які законно на правах спільної часткової власності належать також і позивачці. Угоди про спосіб виділення частки позивачки із загального майна не досягнуто, а тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2017 року у справі було відкрито провадження. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 17.01.2018 року, апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2017 року було повернуто. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Одночасно зазначила, що у справі була проведена комплексна будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, відповідно до якої експертами були визначені можливі з технічної точки зору варіанти поділу житлового будинку та земельної ділянки. На думку позивача оптимальним варіантом поділу житлового будинку є варіант № 3, а земельною ділянкою - обидва. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, посилаючись на безпідставність позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1-4 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] та син відповідача [PERSON] - [PERSON] . Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись: позивач [PERSON] - дружина померлого, та відповідач [PERSON] - мати померлого, які є спадкоємцями першої черги. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. 04.04.2016 р. позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,0760 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:104:0039. Того ж дня, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину зазначеного будинку та земельної ділянки. Іншу ј частину будинку успадкувала матір померлого [PERSON] - відповідач [PERSON] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2019 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 21.08.2019 року у справі № 752/17100/17, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. про скасування свідоцтва про право на спадщину, поділ спадкового майна, було відмовлено. Із матеріалів справи, а також зазначених судових рішень у справі № 752/17100/17, вбачається, що позивач у даній справі є законним власником ѕ частки житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , а відповідач у справі успадкувала іншу ј частину майна. Між сторонами виник спір щодо поділу житлового будинку та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, що належить сторонам на праві спільної часткової власності. З метою встановлення можливих варіантів виділення житлового будинку та земельної ділянки в натурі, стороною позивача було надано суду Висновок експертів ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 14696 від 02.10.2018 року, який стороною відповідача не спростовано та, на думку суду, є належним та допустимим доказом у даній справі. Так, відповідно до зазначеного висновку, експертами визначено можливі з технічної точки зору три варіанти розподілу житлового будинку [ADDRESS] , з урахуванням ідеальних часток співвласників житлового будинку, а також два варіанти користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст. 356 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як слідує зі ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Крім того, відповідно до ст.ст. 183, 367 ЦК України, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Відповідно до статті 87 Земельного Кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. Статтею 88 Земельного кодексу України зазначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Проаналізувавши кожен із запропонованих варіантів поділу житлового будинку та земельної ділянки, суд приходить до висновку про те, що найбільш зручним та, відповідно, доцільним варіантом поділу житлового будинку є варіант № 3, а земельної ділянки - варіант № 1, які запропоновані експертами у висновку ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 14696 від 02.10.2018 року. Зазначені варіанти розподілу домоволодіння та земельної ділянки суд вважає такими, що відповідають закону, встановленим судом обставинам та інтересам учасників справи. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу житлового будинку та земельної ділянки, а тому права позивача підлягають захисту, в зв`язку з чим суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн., а також витрати за проведення експертизи в сумі 31000 грн. 00 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved