Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 96000,00 грн. та 50% частини від заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем з 17 липня 2003 року перебували у фактичних сімейних стосунках, в яких у них народилася дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її забезпеченні весь час, з моменту її народження. Відповідач ухиляється від покладених на нього зобов'язань по утриманню своєї дитини. Зараз дитині 8 повних років, контакту з дитиною відповідач взагалі ніколи не мав, не намагався навіть познайомитися. Відповідач не цікавився, ні її здоров'ям, ні її потребами, ні її успіхами. Відповідач приховує своє місце роботи і свої доходи. При цьому, дочка з трьох років відвідувала протягом 2,5 років каток «Метеор» і паралельно - плавальний басейн, в даний момент вона відвідує баскетбольну секцію, займається в Танцювальному клубі «Гармонія» і вчитися в музичній школі. Пізніше позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 96000,00 грн. за період з народження дитини по теперішній час та встановити розмір аліментів - 1/2 частину від заробітку щомісячно згідно чинного законодавства. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, вказані в позовній заяві. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, а тому, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. Позивачка просила суд визначити розмір аліментів в частині від заробітку відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та положення ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері дитини - [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів за попередній період в сумі 96000,00 грн., то вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Проте, позивачкою не надані суду, у встановленому законом порядку, докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її вимог в цій частині. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial