Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

В жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, в якому просило суд: 1. Визнати недійсним Договір дарування нежилих приміщень, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 22.01.2015, зареєстрований в реєстрі за № 39, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С. 2. Визнати недійсним Договір дарування нежилих приміщень, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 22.01.2015, зареєстрований в реєстрі за № 41, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С. 3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі Договору дарування нежилих приміщень, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 22.01.2015, зареєстрованим в реєстрі за № 39, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С., індексний номер: 18797166 від 22.01.2015 17:02:56, приватний нотаріус Меженська Кароліна Сергіївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. 4. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі Договору дарування нежилих приміщень, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 22.01.2015, зареєстрованим в реєстрі за № 41, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С., індексний номер: 18798597 від 22.01.2015 17:37:43, приватний нотаріус Меженська Кароліна Сергіївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.05.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум», банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфініті Центр Україна» був укладений Кредитний договір № 0026/08/01-KLI, відповідно до умов якого, банк надав ТОВ «Інфініті Центр Україна» кредитні кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії в розмірі 1 800 000,00 (один мільйон вісімсот тисяч) доларів США зі строком повернення до 25.05.2010 із встановленою платою в розмірі 15 % річних, а ТОВ «Інфініті Центр Україна» зобов`язалося повернути кредит в строки та на умовах визначених договором. 30.10.2008 між ПАТ «Банк Форум», ТОВ «Інфініті Центр Україна» та [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач-1, [PERSON] ) укладений договір поруки, відповідно до якого останній відповідає перед ПАТ «Банк Форум» за виконання ТОВ «Інфініті Центр Україна» усіх його зобов`язань за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI. В зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору та Договору поруки, ПАТ «Банк Форум» звернулось із позовом до Відповідача 1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2014, задоволено позов ПАТ «Банк Форум» до Відповідача 1 та стягнуто заборгованість за Кредитним договором в розмірі 1 742 414 (один мільйон сімсот сорок дві тисячі чотириста чотирнадцять) доларів США 95 центів та 1 072 405 (один мільйон сімдесят дві тисячі чотириста п`ять гривень) 97 копійок пені. У зв`язку із набранням законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11, був виданий виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання та 04.12.2014 Відділом примусового виконання рішень ДВС України було відкрито виконавче провадження № 45690158. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 року у справі № 2-9664/11, яким було стягнуто заборгованість за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI, не було виконано у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо було звернути стягнення, а заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції України від 20.10.2016 виконавчий документ повернутий стягувачу. 04.04.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» (06 серпня 2019 року перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста») укладений Договір № 0002/19/16 про відступлення прав вимоги (далі - Договір відступлення прав вимоги). На підставі вищевказаного договору до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» - Позивача перейшло право вимоги за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI та договорами, якими забезпечено його виконання та судовими рішеннями. Тобто ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є Новим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті Центр Україна» та [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.05.2020 року у справі № 2-9664/11 стягувач ПАТ «Банк Форум» замінений на ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Позивачем, до якого перейшли права вимоги за Кредитним договором №0026/08/01-KLI з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 22.01.2015 року, тобто в період дії невиконаного рішення суду про стягнення заборгованості, Відповідачем 1 укладені правочини, а саме: - Договір дарування нежилих приміщень з № 1 (один) по № 13 (тринадцять) (групи приміщень № 16 (шістнадцять), загальною площею 169,60 кв.м., за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С.; - Договір дарування нежилих приміщень з № 1 (один) по № 6 (шість) (групи приміщень № 16-а (шістнадцять «А») (літ. А), загальною площею 76,00 кв.м., за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С. Позивач зазначає, що вищевказані правочини вчинені на шкоду кредитору, оскільки безоплатне відчуження перелічених об`єктів нерухомого майна відбулось підчас відкритого виконавчого провадження № 45690158 по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11. Посилаючись на вищевказані обставини позивач зазначає, що укладені 22.01.2015 року правочини між Відповідачем 1 та [PERSON] та [PERSON] є фіктивними, а тому підлягають визнанню недійсними. В порядку автоматизованого розподілу судових справ між суддями, 19.10.2020 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2020 відкрито провадження у справі № 761/33089/20 в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження з моменту відкриття провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання на 11.12.2020 о 13.00 год. Встановлено процесуальні строки відповідачам для подання заяв по суті та третій особі пояснень до позову. Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2020 у зв`язку із наявністю ризиків ухилення відповідачів від виконання судового рішення за заявою позивача судом було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежилі приміщення, які є предметом спору, а також заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо нежилих приміщень. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської Кароліни Сергіївни до суду надійшли пояснення від 19 листопада 2020 року на позовну заяву. В поясненнях третя особа вказує, що дійсно 22.01.2015 за реєстровим номером 35, нею було посвідчено договір дарування нежилих приміщень з № 1 (один) по № 13 (тринадцять) (групи приміщень № 16 (шістнадцять), загальною площею 169,60 кв. м., за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , а також за реєстровим № 41 нею було посвідчено договір дарування нежилих приміщень з № 1 (один) по № 6 (шість) (групи приміщень № 16-а (шістнадцять «А») (літ. А), загальною площею 76,00 кв. м., за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] . Крім того, зазначається, що на момент звернення Відповідача 1 до третьої особи щодо нотаріального посвідчення оскаржуваних договорів дарування, підстав для відмови в укладенні цих договорів та проведенні державної реєстрації не було. Від Відповідача 2 та Відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву, підписаний представником, в якому Відповідачі проти позову заперечують та просять залишити позов без задоволення. Відзив обґрунтовується посиланням на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2014 року у справі № 761/21090/13-ц, згідно якого було частково задоволено позов Відповідача 1 до ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інфініті центр» та припинено правовідношення між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», які виникли на підставі договору поруки від 30.10.2008 та додаткової угоди № 1 від 26.05.2009, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум». Крім того, Відповідач 2 та Відповідач 3 у відзиві посилаються на пропуск позивачем строку позовної даності. 11.02.2021 позивач направив на адресу суду відповідь на відзив Відповідача 2 та Відповідача 3 від 25.01.2021, в якій зазначає, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2014, яким було частково задоволено позов [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» ТОВ «Інфініті центр Україна» та припинено правовідношення між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» по договору поруки від 30.10.2008 року, не спростовує обов`язку Відповідача 1 щодо виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили, було чинним на момент укладення Відповідачем 1 оспорюваних договорів дарування, є чинним та не виконаним Відповідачем 1 до сьогоднішнього дня. Щодо пропуску строків позовної давності Позивач зазначає, що строк позовної давності ним не пропущеним, оскільки він не був стороною оспорюваних договорів дарування, та дізнався про їх укладення з Відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно лише в 2020 році. 18.02.2021 для участі у підготовчому судовому засіданні, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи Відповідачі та третя особа, не направили своїх представників. Клопотань про відкладення або про поважність причин неявки у судове засідання, на адресу суду не надходило. Ухвалою суду від 18.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.03.2021 року. Ухвалою суду від 22.03.2021 відмовлено представнику [PERSON] у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. У судовому засіданні, яке відбулося 22.03.2021, представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити. Представник Відповідача 1 у судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити у задоволенні позову з підстав необґрунтованості та у зв`язку із пропущенням строків позовної давності. Зазначав, правовідношення між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» припинено на підставі рішення суду у справі № 761/21090/13-ц, а тому позов є безпідставним. Відповідач 2 та Відповідач 3 у судове засідання не з`явилися, під представника відповідачів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Третя особа у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши вступне слово представників учасників справи, дослідивши повно та всебічно наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Обставини, встановлені судом. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що 27.05.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфініті Центр Україна» був укладений Кредитний договір № 0026/08/01-KLI, відповідно до умов якого, банк надав ТОВ «Інфініті Центр Україна» кредитні кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії в розмірі 1 800 000,00 (один мільйон вісімсот тисяч) доларів США зі строком повернення до 25.05.2010 із встановленою платою в розмірі 15 % річних, а ТОВ «Інфініті Центр Україна» зобов`язалося повернути кредит в строки та на умовах визначених договором. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI, 27.05.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник Світланою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за № 2179 (надалі - Договір іпотеки). Відповідно до цього Договору в іпотеку передано наступне нерухоме майно: 1) нежилі приміщення з № 1 (один) по № 13 (тринадцять) (групи приміщень №16 (шістнадцять) (в літ. А) - загальною площею 169,60 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; 2) нежилі приміщення з № 1 (один) по № 6 (шість) (групи приміщень №16а (шістнадцять «А») (в літ. А) - загальною площею 76,00 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (шість дріб один). 30.10.2008 між АКБ «Форум», ТОВ «Інфініті Центр Україна» та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до якого Відповідач 1 - [PERSON] відповідає перед АКБ «Форум» за виконання ТОВ «Інфініті Центр Україна» усіх його зобов`язань за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI. У зв`язку із невиконанням зобов`язань за Кредитним договором 0026/08/01-KLI ПАТ «Банк Форум» звернувся до Відповідача 1 з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2014, задоволено позов ПАТ «Банк Форум» до Відповідача 1 та стягнуто заборгованість за Кредитним договором в розмірі 1 742 414 (один мільйон сімсот сорок дві тисячі чотириста чотирнадцять) доларів США 95 центів та 1 072 405 (один мільйон сімдесят дві тисячі чотириста п`ять) гривень 97 копійок пені. Вищевказане рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11 набрало законної сили 12.02.2014 та є чинним станом на день розгляду справи. Як вбачається із матеріалів справи вищевказане рішення було пред`явлено до виконання та 04.12.2014 Відділом примусового виконання рішень ДВС України було відкрито виконавче провадження № 45690158. Зазначена обставина підтверджується наявною у матеріалах справи копією постанови про відкриття виконавчого провадження. Також судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2014 у справі №761/21090/13 було частково задоволено позов Відповідача 1 до ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інфініті центр України»: припинено з 17.06.2013 правовідношення між Відповідачем 1 та ПАТ «Банк Форум», ТОВ «Інфініті центр», які виникли підставі Договору іпотеки № 78/ИП від 27.05.2008 та договору поруки від 30.10.2008 та Додаткової угоди № 1 від 25.05.2009 року до договору поруки від 30.10.2008, укладених між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум». В частині позовних вимог Відповідача 1, про визнання відсутнім права ПАТ «Банк Форум» на застосування до позивача відповідальності на підставі договору поруки від 30.10.2008; визнання відсутнім права ПАТ «Банк Форум» вимагати та отримувати від Відповідача 1 виконання грошового обов`язку за виконання ТОВ «Інфініті Центр Україна» зобов`язань за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI від 27.05.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інфініті центр Україна»; визнання відсутнім права ПАТ «Банк Форум» утримувати під обтяженням та обтяженнями майно позивача, передане в іпотеку за Договором іпотеки № 78/ИЛ від 27.05.2008, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інфініті Центр Україна» відмовлено. Суди апеляційної та касаційної інстанції залишили вищевказане рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2014 у справі № 761/21090/13, без змін. Також судом встановлено, що відповідачем 1 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2014 у справі № 761/21090/13, подавалась заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києві від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11 про стягнення з Відповідача 1 заборгованості за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.09.2017 у справі № 2-9664/11 заяву [PERSON] задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 року у справі № 2-9664/11 скасовано за нововиявленими обставинами та постановлено нове, яким у задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] , третя особа: ТОВ «Інфініті Центр Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.11.2017 у справі №2-9664/11, яке залишено без змін постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.11.2018, вищезазначене рішення скасовано, у задоволені заяви [PERSON] відмовлено. Таким чином, рішенняШевченківського районного суду м. Києва від 21.09.2017 у справі № 2-9664/11, про стягнення з Відповідача 1 заборгованості за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI вступило в законну силу, залишено без змін судом апеляційної інстанції, а в його перегляді за нововиявленими обставинами у зв`язку із ухваленням рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.09.2017 у справі № 2-9664/11, було відмовлено. Як вбачається із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - до 22.01.2015 у власності Відповідача 1 перебували нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) (літ. А) та нежилі приміщення з № 1 (один) по № 13 (тринадцять) (групи приміщень № 16 (шістнадцять). Однак, 22.01.2015 Відповідачем 1 було здійснено безоплатне відчуження вищевказаного нерухомого майна на користь Відповідачів 2,3. Зокрема, 22.01.2015 Відповідачем 1 - [PERSON] були укладені: - Договір дарування нежилих приміщень з № 1 (один) по № 13 (тринадцять) (групи приміщень № 16 (шістнадцять), загальною площею 169,60 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 555433080000) на користь [PERSON] - Відповідача 2, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С. зареєстрований в реєстрі за № 39; - Договір дарування нежилих приміщень з № 1 (один) по № 6 (шість) (групи приміщень № 16-а (шістнадцять «А») (літ. А), загальною площею 76,00 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 555621080000) на користь [PERSON] - Відповідача 3, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К.Сзареєстрований в реєстрі за № 41. Факт укладення вищевказаних договорів дарування не заперечується учасниками справи, в тому числі Відповідачами. При цьому, як вбачається з пояснень приватного нотаріуса Меженської К.С., які остання надіслала на адресу суду, 22.01.2015 нею дійсно за реєстровим номером 35 було посвідчено договір дарування нежилих приміщень з № 1 (один) по № 13 (тринадцять) (групи приміщень № 16 (шістнадцять), загальною площею 169,60 кв. м., за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] , а також за реєстровим № 41 нею було посвідчено договір дарування нежилих приміщень з № 1 (один) по № 6 (шість) (групи приміщень № 16-а (шістнадцять «А») (літ. А), загальною площею 76,00 кв. м., за адресою: [ADDRESS] А між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, зазначається, що на момент звернення Відповідача 1 до третьої особи щодо укладення оскаржуваних договорів дарування, підстав для відмови в укладенні цих договорів та проведенні державної реєстрації не було. Як слідує із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, доданих позивачем до позовної заяви, на підставі вищевказаних договорів дарування: - право власності на нежилі приміщення з № 1 (один) по № 13 (тринадцять) (групи приміщень № 16 (шістнадцять), загальною площею 169,60 кв. м., за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18797166 від 22.01.2015); - право власності на нежилі приміщення з № 1 (один) по № 6 (шість) (групи приміщень № 16-а (шістнадцять «А») (літ. А), загальною площею 76,00 кв. м., за адресою: [ADDRESS] А зареєстровано за [PERSON] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18798597 від 22.01.2015). При цьому, на момент укладення Відповідачем 1 вищевказаних договорів дарування (22.01.2015) належного йому на праві власності майна, на виконанні Відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції України перебував виконавчий лист справі № 2-9664/11 (виконавче провадження № 45690158) про стягнення заборгованості. В той же час, 20.10.2016 постановою Відділу примусового виконання рішень ДВС України року про повернення виконавчого документа без виконання, було повернуто виконавчий лист № 2-9664/11, у зв`язку з відсутністю у Відповідача 1 майна, на яке може бути звернено стягнення. Зазначене підтверджується копією постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції України наявною в матеріалах справи. 04.04.2019 між ПАТ «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» укладений Договір № 0002/19/16 про відступлення прав вимоги (надалі - Договір відступлення прав вимоги). Відповідно до пункту 2 вищевказаного договору сторони домовились, що Права вимоги включають всі права вимоги за кредитними договорами, договорами забезпечення, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають з них, в тому числі, але не виключно: вимоги по нарахуванню та стягненню процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів, вимоги по отриманню коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів, права, що випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство, виконавчих проваджень, в тому числі щодо майна, яке не було реалізоване на торгах та передане стягувачу в погашення боргу, мирових угод, договорів з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права кредиторів, права участі в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів тощо. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ВЕСТА» №06/08-2019 від 06 серпня 2019 року прийнято рішення про перейменування ТОВ «ФК «ВЕСТА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.05.2020 року у справі №2-9664/11 стягувач ПАТ «Банк Форум» замінений на ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Таким чином, ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» є кредитором та стягувачемзарішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11, про стягнення з Відповідача 1 заборгованості за Кредитним договором № 0026/08/01-KLI. Як зазначає позивач у позовній заяві, у квітні 2020 року він дізнався про укладення Відповідачем 1 з Відповідачем 2 та Відповідачем 3 оскаржуваних договорів дарування, що підтверджується наявними в матеріалах справи інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав. Оцінка обставин, встановлених судом Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. 31.07.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 712/15231/17, провадження № 61-42614св18 досліджував питання фраудаторних правочинів (правочини, що вчинено боржником на шкоду кредиторам). Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України. У постановах від 19.10.2016 року (провадження № 6-1873цс16), від 23.08.2017 року у справі № 306/2952/14-ц, від 09.09.2017 року у справі № 359/1654/15-ц Верховний Суд України здійснив розширене тлумачення ст. 234 Цивільного кодексу України і кваліфікував договір, укладений з метою уникнути виконання грошового зобов`язання, як фіктивний. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) підтримала зазначені висновки. За висновками Верховного Суду, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. Як свідчать докази, наявні в матеріалах справи, оскаржувані договори дарування укладені Відповідачем 1, за якими було безоплатно відчужено майно, були укладені при наявному не виконаному Відповідачем 1 грошовому зобов`язанні, що випливає з діючого рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11, за яким з Відповідача 1 було стягнуто заборгованість за Кредитним договором в розмірі 1 742 414 (один мільйон сімсот сорок дві тисячі чотириста чотирнадцять) доларів США 95 центів та 1 072 405 (один мільйон сімдесят дві тисячі чотириста п`ять гривень) 97 копійок пені. Крім того, судом береться до уваги той факт, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11 перебувало на примусовому виконанні в момент укладення Відповідачем 1 оскаржуваних договорів дарування. При цьому, в подальшому виконавчий документ № 2-9664/11 був повернутий без виконання у зв`язку із відсутністю у боржника - Відповідача 1 майна, на яке може бути звернено стягнення. Отже, невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за Кредитним договором є прямим наслідком безоплатного відчуження Відповідачем 1 наявного нерухомого майна під час виконавчого провадження по стягненню з нього коштів. Судом відхиляються заперечення Відповідачів, які посилаються на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2014 у справі № 761/21090/13, згідно з яким було частково задоволено позов Відповідача 1 до ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інфініті центр України», яким припинено з 17.06.2013 правовідношення між Відповідачем 1 та ПАТ «Банк Форум» ТОВ «Інфініті центр», які виникли на підставі Договору іпотеки № 78/ИП від 27.05.2008 та договору поруки від 30.10.2008 та Додаткової угоди № 1 від 25.05.2009 року до договору поруки від 30.10.2008, укладених між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум». Зазначений висновок суду обґрунтовується тим, що вимоги позивача обумовлені наявністю рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11, згідно якого з Відповідача 1 стягнуто 1 742 414 доларів США 95 центів та 1 072 405 гривень 97 копійок пені. Відповідачами, не спростовано факт не виконання вищевказаного рішення суду. Зазначене рішення суду вступило в законну силу, залишено без змін судом апеляційної інстанції, було чинним як на момент укладення оскаржуваних договорів дарування так і на день розгляду справи. Суд також звертає увагу на той факт, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2014 у справі № 761/21090/13, яким припинено правовідношення за договором поруки - зобов`язання припинено на майбутнє, що жодним чином не спростовує обов`язку виконання судового рішення про стягнення заборгованості, яке вже набрало законної сили. Крім того, згідно вищевказаного рішення, яким Відповідач 2 та Відповідач 3 обґрунтовують свої заперечення, судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання відсутнім права у ПАТ «Банк Форум» вимагати та отримувати від Відповідача 1 виконання грошового обов`язку за невиконання ТОВ «Інфініті Центр Україна» зобов`язань за кредитним договором № 0026/08/01-KLI. Отже, відповідачами не спростовано наявність на момент укладення оспорюваних договорів дарування невиконаного грошового зобов`язання, що випливає з рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11, яке є чинним і не виконаним на день розгляду справи Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Практика Європейського суду з прав людини (справи «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції») говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним. Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є: …9) обов`язковість судового рішення (ст.129), суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст.129-1). У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно (п. 52 Постанови Верховного Суду № 910/8357/18 від 28.11.2019). За наявних обставин справи, умисел у фіктивності правочинів з відчуження нежитлових приміщень Відповідачем 1 випливає з того, що за вказаними договорами для нього не прослідковується жодної економічної вигоди. Тому єдиним логічним поясненням відчуження майна є намагання Відповідача 1 уникнути відповідальності за рішенням суду. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес Позивача полягає в тому, щоб об`єкти нерухомого майна безоплатно відчужені з метою ухилення від виконання грошового зобов`язання повернулись у власність Відповідача 1, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації Позивачем як заінтересованою особою її прав, зокрема виконання судового рішення, за яким він є стягувачем за рахунок майна Відповідача 1. Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, враховуючи викладене та досліджені матеріали справи, суд вважає доведеним той факт, що оскаржувані договори дарування були укладені на шкоду кредитору з метою ухилення Відповідачем 1 від виконання грошового зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі № 2-9664/11. Відповідно до вимог ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин 1 та 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. З урахуванням викладеного, оскаржувані договори дарування підлягають визнанню недійсними судом. Щодо заперечень Відповідачів, що стосуються пропуску позовної давності суд зазначає, що відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності. Даний висновок ґрунтується на тому, що позивачу стало відомо про укладення оскаржуваних договорів дарування з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у квітні 2020 року, що підтверджується відповідними інформаційними довідками, де міститься відповідна дата. Враховуючи той, факт, що ні Позивач, ні ПАТ «Банк Форум» не були стороною оскаржуваних договорів, і зазначені об`єкти нерухомого майна не були на момент укладення оскаржуваних договорів дарування предметом забезпечення кредиторських вимог, позивач не міг дізнатись про факт укладення оскаржуваних договорів. Аналогічний підхід до застосування строків позовної давності у подібному спорі викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №369/11268/16-ц. У вказаній постанові Верховний Суд зокрема зазначає: «З огляду на те, що позивач дізнався про існування оспорюваних правочинів у серпні 2016 року - після отримання довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, суди правильно застосували частину п`яту статті 267 ЦК України та вказали, що ТОВ «Банк Фамільний» не пропустило визначену статтею 257 ЦК України позовну давність». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що строк позовної давності не пропущений. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними договорів дарування нежилих приміщень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд приходить висновку про задоволення похідних позовних вимог про скасування рішень Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.М, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якими було зареєстровано право власності на нежилі приміщення на підставі договорів дарування, які визнаються недійсними. Відповідно до абз. 3, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Outcome: approved