Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

В грудні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 15 квітня 2013 року уклав з [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». [PERSON] зобовязалась повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, що становить 13466 гривень 26 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом 253 гривень 44 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом 8895 гривень 38 копійок, заборгованості за пенею (комісією) 3200 гривень, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 617 гривень 44 копійки. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1378 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15 квітня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклав з [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». [PERSON] зобовязалась повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.5), довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.6-7), витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-31). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувалась платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімала з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертала, не сплачувала відсотки та комісію за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у неї виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 13466 гривень 26 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 31 жовтня 2016 року (а.с.4). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 13466 гривень 26 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 21 листопада 2016 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень. Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved