Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, в якому просив суд стягнути на його користь солідарно з відповідачів 6000,00 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долару США станом на день подачі позову складає 168480,00 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.06.2013 року [PERSON] позичив [PERSON] до 01.07.2018 року грошові кошти в сумі 6000 доларів США на придбання автомобіля. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] власноруч написана розписка. Наявність у [PERSON] грошових коштів на момент укладання договору позики підтверджується заявою на видачу готівки №8, відповідно до якої 13.06.2013 року [PERSON] отримав у АТ «БрокбізнесБанк» кошти у сумі 30000 грн. На час отримання коштів у позику та укладення договору позики у виді розписки, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та ці кошти в борг брались з відома [PERSON] . В липні 2013р. [PERSON] отримала довіреність на управління та розпорядження вантажним фургоном марки MERCEDES-BENZ 110, а 14.11.2014 року [PERSON] оформив право власності на вказаний автомобіль. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики [PERSON] не виконав та кошти не повернув. На звернення позивача щодо повернення коштів, як це передбачено розпискою, [PERSON] повідомив, що не може на даний момент розрахуватись. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов`язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім`ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім`ї. Вказаний автомобіль був придбаний за згодою [PERSON] та є спільним майном подружжя, тому позивач вважає, що кошти за договором позики необхідно стягувати солідарно із відповідачів. В судовому засіданні представник позивача адвокат Сидорчук Н.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила позов задовольнити. Суду пояснила, що [PERSON] позичив кошти у [PERSON] на купівлю автомобіля. Вказане рухоме майно було придбано за згодою [PERSON] та є спільним майном подружжя. Оскільки у встановлений розпискою строк позичені гроші позивачу не повернуті, тому просить відповідно стягнути борг з подружжя у солідарному порядку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечив щодо задоволення позову. Суду пояснив, що він дійсно позичив у позивача, який є його рідним дядьком, грошові кошти у розмірі 6000 доларів США для придбання автомобіля. Позика була безпроцентна. На момент отримання позики він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тому остання була обізнана про отримання ним у [PERSON] цієї позики та була присутня при передачі коштів у м. Києві за місцем проживання позивача. На запитання суду пояснив, що в момент написання ним розписки дружини поряд не було, вона була на кухні та письмової згоди від дружини на отримання позики він не брав. Крім того, позика була\~отримана ним\~в інтересах\~сім`ї для придбання автомобіля, який використовувався в інтересах сім`ї. В теперішній час він користується цим автомобілем, використовує в своїй роботі, а дружина звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя спірного автомобіля і справа розглядається в суді. Представник відповідача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Цвик А.О.\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги не\~визнав,\~просив в\~позові відмовити\~з підстав,\~викладених у\~відзиві на\~позовну заяву\~(а.с.\~48-49).\~Суду пояснив,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~який між\~ними розірвано\~рішенням Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 07.08.2020\~року.\~За період\~перебування у\~шлюбі сторони\~придбали за\~сімейні заощадження\~автомобіль MERSEDES-BENZ\~VITO\~110\~D,\~2008\~року випуску,\~д.н.з.\~ [NUMBER] .Оскільки після розлучення на утриманні [PERSON] залишився син 14 років, який хворіє та потребує лікування, остання звернулась до колишнього чоловіка про виплату половини вартості автомобіля, який зареєстрований на нього та перебуває у його користуванні, але [PERSON] \~відмовив,\~тому вона\~звернулася до\~Вінницького міського\~суду Вінницької\~області з\~позовом про\~поділ спільного\~автомобіля. Підставою позову\~у цій\~справі є\~розписка [PERSON] \~від 18.06.2013\~року,\~за умовами\~якої [PERSON] \~взяв в\~борг у\~ [PERSON] \~6000\~дол.\~США. Про позику [PERSON] дружину не повідомляв, ці гроші у сім`ю не приносив. Згоди на укладення договору позики [PERSON] не надавала, але вони придбали автомобіль за рахунок їх сімейних заощаджень. Крім того, суду не надано доказів, що вказані кошти були використані саме в інтересах сім`ї і саме для придбання автомобіля, не надано жодного доказу в підтвердження за яку суму було придбано автомобіль. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (рідна сестра відповідача [PERSON] ), [PERSON] (чоловік рідної сестри відповідача [PERSON] ), [PERSON] (рідна племінниця відповідача [PERSON] ), [PERSON] (друг відповідача [PERSON] ) суду повідомили, що відповідачці [PERSON] було відомо про те, що її чоловік відповідач [PERSON] позичив у свого дядька позивача [PERSON] кошти на придбання автомобіля в інтересах сім`ї. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що 18.06.2013 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики, оформлений розпискою, відповідно до якого [PERSON] отримав у [PERSON] в борг строком до 01.07.2018 року 6000 доларів США для придбання автомобіля (а.с. 6). Відповідач [PERSON] у встановлений строк грошові кошти не повернув. Вказаної обставини відповідач [PERSON] не заперечував. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 525, 526, 599 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України). Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником коштів із зобов`язанням їх повернення. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Надана розписка є тим документом, що підтверджує виникнення між [PERSON] і [PERSON] правовідносин за договором позики. У зазначений в розписці строк [PERSON] отримані в якості позики кошти в розмірі 6000 доларів США не повернув, чим порушив умови договору. Згідно довідки від 09.12.2020 року про встановлений офіційний курс валют - гривні щодо долара США становить 28,0828 грн. за 1 долар США (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що права позивача [PERSON] як кредитора порушено відповідачем [PERSON] як боржником у зобов`язанні, а тому підлягають судовому захисту шляхом стягнення суми заборгованості у розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США, що еквівалентно станом на день подання позову 168480 (сто шістдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн. Щодо вимоги [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , то суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] на момент укладення 18.06.2013 року спірного договору позики у формі розписки перебували у шлюбі, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2020 року про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, про визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Системний аналіз частини четвертої статті 65\~СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником) за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї; лише поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника); тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача. Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2019 року у справі №454/3381/14-ц. Як вбачається зі змісту розписки від 18.06.2013 року, позика отримувалася для придбання автомобіля. Згідно довіреності від 09.07.2013 року, посвідченої [PERSON] , приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, Карпова О.Р. на підставі укладеного усного договору доручення, уповноважила [PERSON] управляти і розпоряджатися вантажним фургоном «MERCEDES-BENZ 110», 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER] з правом його продажу, обміну, страхування, здачі в оренду, передачі в позику, зміни номерних агрегатів і вузлів, поїздок за кордон, догляду на митницях (а.с. 11). \~ \~ \~ \~14.11.2014 року за [PERSON] на праві власності зареєстровано легковий пасажирський автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 110», 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 12). \~ \~ \~ \~Матеріали справи не містять доказів (рахунки, квитанції, звіти, тощо) щодо ціни придбаного [PERSON] автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 110», 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Позивач не надав суду належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів того, що саме позичені 18.06.2013 року відповідачем [PERSON] у позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000 доларів США були використані виключно на придбання легкового пасажирського автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 110», 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , в інтересах сім`ї [PERSON] . Відповідно до встановлених обставин, зокрема, згідно розписки від 18.06.2013 року, [PERSON] отримав у [PERSON] в борг 6000 доларів США, при цьому в розписці не зазначено, що дружина [PERSON] [PERSON] надавала йому згоду на отримання позики, що вона була обізнана про отримання [PERSON] позики у [PERSON] та про існування відповідної розписки, тому солідарна відповідальність [PERSON] за вказаним боргом неможлива. При цьому, суд критично оцінює показання допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] (рідна сестра відповідача [PERSON] ), [PERSON] (чоловік рідної сестри відповідача [PERSON] ), [PERSON] (рідна племінниця відповідача [PERSON] ), [PERSON] (друг відповідача [PERSON] ) щодо обізнаності відповідачки [PERSON] про позику 18.06.2013 року [PERSON] у [PERSON] 6000 доларів США для придбання автомобіля, в інтересах своєї сім`ї, оскільки будь-якими іншими письмовими доказами їхні показання не підтверджені, матеріали справи таких доказів не містять. Тому враховуючи вимоги ст. 80 ЦПК України суд вважає, що показання допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є достатніми доказами в підтвердження обставин обізнаності відповідачки [PERSON] про позику 18.06.2013 року [PERSON] у [PERSON] 6000 доларів США в інтересах сім`ї. Встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи щодо звернення [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме спірного автомобіля, на думку суду не підтверджують факту обізнаності [PERSON] щодо отримання її чоловіком відповідачем [PERSON] коштів у борг на придбання вказаного вище автомобіля «MERCEDES-BENZ 110», 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Таким чином, суд дійшов висновку, що слід стягнути виключно з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики (розпискою) від 18.06.2013 року в сумі в сумі 6000 доларів США, що еквівалентно станом на день подання позову 168480 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при\~зверненні до\~суду з\~даним позовом\~сплатив судовий\~збір у\~розмірі 1684,80 грн. Оскільки стягнуто повністю\~з[PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 6000 доларів США, що еквівалентно 168480 грн., тому відповідно до ст.\~141\~ЦПК України слід\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~на користь\~позивача [PERSON] \~понесений судовий\~збір у\~розмірі 1684,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial