Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В вересні 2017р. позивачка [PERSON] звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 18878,0 грн.; у відшкодування моральної шкоди - 5000,0 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 червня 2018р. зазначену цивільну справу було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м .Києва від 21 вересня 2018р. було прийнято до розгляду зазначену цивільну справу та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить автомобіль «Lexus», д.н. [NUMBER]. 24 грудня 2015р. на вул. Мельникова, 81 в м. Києві, мала місце дорожньо - транспортна пригода за участі автомобілів: «Lexus», д.н. [NUMBER] та автомобіля «Chevrolet» д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача. Вказана ДТП мала місце з вини відповідача, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2017р. по справі № 761/44211/16-ц. В результаті ДТП належний позивачці автомобіль отримав механічні пошкодження. Позивачкою за власні кошти було здійснено відновлювальний ремонт, вартість якого склала 18878,0 грн. Крім того, позивачка вважає, що також їй було спричинено моральну шкоду, внаслідок пошкодження належного майна, а також додаткових зусиль, які вона вимушена прикласти для відновлення душевного спокою. Оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати спричинену матеріальну і моральну шкоду, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові і не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, поважності причин неявки суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачці на праві приватної власності належить автомобіль «Lexus», д.н. [NUMBER] (а.с. 4). Судом встановлено, що 24 грудня 2015р. на вул. Мельникова, 81 в м. Києві, мала місце ДТП, за участі автомобілів: «Lexus», д.н. [NUMBER] та автомобіля «Chevrolet» д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача. Зазначена ДТП мала місце з вини відповідача, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2017р. по справі № 761/44211/16-ц (а.с. 5). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль позивачки «Lexus», д.н. [NUMBER], у результаті вищевказаної ДТП зазнав пошкоджень. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно Акту виконаних робіт від 03 лютого 2017р., товарного чеку № 1116 від 03 лютого 2017р. ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки склала 18878,0 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивачки у відшкодування матеріальної шкоди 18878,0 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз'яснення наведені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р. за № 4, суд при визначенні розміру завданої позивачці моральної шкоди враховує, що внаслідок скоєння відповідачем адміністративного правопорушення позивачка, зазнала майнових втрат внаслідок пошкодження її автомобіля та душевних страждань, було змінено її звичайний спосіб життя. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що діями відповідача позивачці завдано моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, які вимагають від останньої, додаткових зусиль для організації свого життя, відчуття нею негативних емоцій, перебування у стресовій ситуації, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди - 5000,0 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1280,0 грн.

Outcome: approved