Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у подальшому уточнив його, та просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики, загальний розмір якого становить 112 449,18 грн., а також понесені судові витрати. На підтвердження позовних вимог вказала, що між нею та відповідачем було укладено договір позики від 23 квітня 2010 року за яким відповідач [PERSON] отримав 39500 грн. на строк до 23 жовтня 2010 року, зі сплатою процентів - 5 % щомісячно , починаючи з 23.04.2010 року до дня повного розрахунку, нарахуванням пені 1,5 % від суми позики у випадку неповернення вчасно суми коштів. Однак відповідач добровільно борг не повернув у встановлений строк, у зв`язку з чим станом на 25.03.2014 року виникла заборгованість яка складає 15200 грн. боргу за договором, 59750,00 грн - проценти за користування коштами, 24330,63 грн - пеня за прострочення повернення позики, 9 613,54 грн - сума індексу інфляції за весь час прострочення, 3555,01 грн - три відсотки річних від простроченої суми , 3000 грн - витрати на правову допомогу , 1124,49 грн - судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи тими ж підставами. Відповідач та представник відповідача з позовними вимогами не погодились, вважають їх безпідставними та не доведеними з тих підстав, що відповідачем повністю виконанні зобов'язання перед позивачем, при цьому [PERSON] отримала значно більше коштів, відповідно до листка - розрахунку. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] вважають , що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом на підставі пред`явленою позивачем оригіналу договору встановлено, що 23 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, який нотаріально посвідчений, за яким відповідач [PERSON] отримав 39500 грн. на строк до 23 жовтня 2010 року, зі сплатою процентів за користування коштами - 5 % щомісячно , починаючи з 23.04.2010 року до дня повного розрахунку, з нарахуванням пені 1,5 % від суми позики у випадку неповернення вчасно суми коштів , час виконання зобов`язання обумовлений конкретною датою - 23.10.2010 року ( п.2 договору позики). Як убачається з матеріалів справи, відповідач, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, просить стягнути заборгованість станом на 25.03.2014 року, яка, відповідного до уточненого ним розрахунку, складає 15200 грн. боргу за договором, 59750,00 грн - проценти за користування коштами, 24330,63 грн - пеня за прострочення повернення позики, 9 613,54 грн - сума індексу інфляції за весь час прострочення, 3555,01 грн - три відсотки річних від простроченої суми. При цьому позивач у судовому засіданні підтвердила, що отримала від відповідача 57375 грн, на підтвердження цьому посилалась на письмову розписку, у якій відображено рух повернення коштів, що при цьому скріплювалось підписами сторін - кредитора та боржника. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав умови угоди, передав відповідачу відповідну суму грошей - 39500 грн, при цьому відповідач на виконання зобов'язань за договором позики повернув борг на загальну суму 57375 грн ( а.с. 52). Проаналізувавши обставини справи, надані сторонами та досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов'язань, що виникають із договорів та інших правочинів статтею 517 ЦК передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту , а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагає доказів того, що обов'язок виконаний належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стягнення процентів за користування чужими грішми , як гарантія прав позикодавця, у розмірі 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України має застосовуватись із дня, наступного за днем, який визначено сторонами як строк виконання зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до положень статей 625, 1048 ЦК, згідно до яких позикодавець має право на одержання процентів від суми позики лише протягом строку дії договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, застосовуються положення ст. 625 ЦК України. Приймаючи до уваги що сторонами обумовлено час виконання зобов`язання конкретною датою - 23.10.2010 року (п.2 договору позики), у зв'язку з чим, саме за цей період позивач має право на отримання процентів за користування коштами, а положення статті 625 ЦК України застосовуються після закінчення строку дії договору, що також узгоджується з доказами представника позивача , який на виконання саме цих вимог здійснив розрахунок процентів саме за прострочення виконання грошового зобов'язання, з 23.10.2010 року, тобто вказана дата і є кінцевою датою строку дії договору позики. Також суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо покладення обов'язку сплати на користь позивача 5% від повної суми позики з моменту її отримання та винесення рішення у справі, а також нарахування сум за положеннями ст. 625 ЦК України на усю суму позики, оскільки така позиція не узгоджується з законодавством, так як стаття 625 ЦК покладає обов'язок на боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання , сплатити саме суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та також трьох процентів річних. При цьому у судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2010 року відповідачем у рахунок основного боргу сплачено 24 300 грн, і саме з цієї дати сума боргу складала 15200 грн, що узгоджується також з поясненнями сторін та розрахунком позивача. Індекс інфляції - це покажчик характеристики динаміки загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлені у національній валюті - гривні. Норма статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленої інфляції поширюється на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначено договором у гривні. Виходячи з положень зазначеної норми , наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу й 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отримання компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки ( пені) за порушення виконання зобов'язання. Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, а саме листком- розрахунком, що позивач порушила вимоги ст.ст. ст. 525, 526 ЦК України, поза умовами договору позики неодноразово в односторонньому порядку збільшувала процентну ставку, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для покладення відповідальності на відповідача за зобов'язаннями, які не установлені договором. Враховуючи вищенаведене та перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку , що вони виконанні з порушенням законодавства і вважає необхідним зазначити наступний розрахунок, виходячи з суми основного боргу, яка залишилась станом на жовтень 2010 року. Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, відповідно до п. 1. Договору позики від 23 квітня 2010 року [PERSON] отримав від [PERSON] в борг гроші в сумі 39500 грн., що складало 5000 доларів США, котрі зобов'язувався повернути в строк до 23 жовтня 2010 року згідно п. 4 . Договору. В п. 2 Договору зазначено: «Позичальник зобов'язується виплачувати Позикодавцю кожного місяця 23 (двадцять третього) числа виплачувати 5% (п'ять відсотків) від повної суми позики, що буде підтверджене підписами Сторін в простій письмовій формі, починаючи з дня посвідчення договору до дня повного розрахунку». Термін повернення позики визначений в п. 4 Договору, а саме до 23 жовтня 2010 року. Розмір відсотків складає: 39500х5%=1975 грн. Від суми процентів 3% річних становлять 59,25 грн. (0,16 грн. за 1 день). Прострочення сплати процентів, які підлягали сплаті в травні 2010 року, на жовтень 2010 року становить 5 місяців (153 дні). Сума 3% річних становить: 0,16х153=24,83 грн. Прострочення сплати процентів, які підлягали сплаті в червні 2010 року, на жовтень 2010 року становить 4 місяці (122 дні). Сума 3% річних становить: 0,16х122=19,52 грн. Прострочення сплати процентів, які підлягали сплаті в липні 2010 року, на жовтень 2010 року становить 3 місяці (92 дні). Сума 3% річних становить: 0,16х92=14,72 грн. Прострочення сплати процентів, які підлягали сплаті в серпні 2010 року, на жовтень 2010 року становить 2 місяці (61 день). Сума 3% річних становить: 0,16х61=9,76 грн. Прострочення сплати процентів, які підлягали сплаті в вересні 2010 року, на жовтень 2010 року становить 1 місяць (30 днів). Сума 3% річних становить: 0,16х30=4,8 грн. Загальна сума 3% річних за прострочення заборгованості за процентами становить 68,76 грн. Заборгованість по процентам за користування коштами за період дії договору становить 1975х6=5850 грн. Від суми боргу 15200 грн. на 23.10.2010 року згідно положень ст. 625 ЦК України три відсотки річних становлять 456 грн. з розрахунку: 15200х3%=456 грн. За один день сума процентів становить 1 грн. 27 копійок. Згідно простої письмової форми узгодженої між сторонами про виконання зобов'язань яким є аркуш паперу на якому містяться рукописні записи зокрема про отримані позивачем суми, які не оспорюються сторонами. Сторони не змогли пояснити з яких підстав були визначені суми 17202 грн. та 3000 грн., з якого розрахунку, але сторони не заперечували, що згідно вказаних записів позивачка отримала гроші в сумі 1033 грн. 210 грн. Оскільки дати вказаних записів не визначені сторонами, та сума боргу на 23.10.2010 року визначена та не заперечується сторонами суд вважає вказані записи свідчать про те, що позивачу були сплачені відповідачем відсотки за договором позики та штрафні санкції за прострочення боржника. Наступний запис свідчить про те, що сторони домовилися що сума погашення в процентному співвідношенні за 1 рік з 23.04.11 року до 23.04.12 року становитиме 1243 грн., що дорівнює 14916 грн., тобто фактичному залишку суми боргу згідно першого запису. Сторони в судовому засіданні не змогли пояснити суду що означає вказаний запис, на підставі чого та з якого розрахунку він зроблений, тому суд не приймає вказаний запис до уваги. За таких обставин суд приймає до уваги зазначені у вказаному аркуші та розрахунку суми грошових коштів отриманих позивачкою та дати отримання вказаних коштів. Згідно першого запису на аркуші паперу позивачка отримала 1033 грн. Згідно наступного запису на аркуші паперу позивачка отримала 210 грн. Згідно наданого розрахунку до уточненої позовної заяви на 23.10.2010 року залишок суми позики складав 15200 грн. що сторонами не оспорюється. Оскільки в перших двох записах на аркуші паперу дати отримання грошових коштів не зазначені і вказані запис передують запису від 23.04.2011 року суд враховує суми отриманих грошових коштів в розмірі 1033 грн. та 210 грн. як погашення загального розміру заборгованості станом на 23.04.2011 року. Таким чином загальна сума заборгованості на 23.10.2010 року становить: 15200+5850= 21050 грн. та заборгованість по 3% річних які підлягали сплаті на вказану дату в розмірі 68,76 грн. Згідно того ж розрахунку заборгованості наданого до заяви про зменшення розміру позовних вимог та аркуша з записами про розрахунки між сторонами, позивачка отримала від відповідача: На 23.04.2011 року заборгованість складає по основному боргу - 21050 грн., заборгованість по 3% річних: 68,76 грн. залишок процентів на дату закінчення дії договору 23.10.10 року. Прострочення виконання умов договору складає 181 день. 3% річних на 23.04.11 року становлять: (21050х3%)365х181=313,2 грн. Загальна сума заборгованості - 68,76+313,2=381,96 грн. Сума індексації на індекс інфляції становить: (21050х105,7)/100-21050=119,85 грн. 23.04.2011 року сплачено: 1033+210+1204=2447 грн. Залишок заборгованості становить (21050+381,96)-2447=18984,96 грн. На 27.04.2011 року прострочення становить 4 дні. 3% річних становлять (18984,96 х3%)/365х4=6,24 грн. Сума індексації на індекс інфляції за 4 дні становить: (18984,96х101,3/100)- 18984,96)/30х4= 20,75 грн. Згідно запису в наступному рядку та згідно розрахунку 27.04.2011 року сплачено 1290 грн. Залишок заборгованості становить: (18984,96+6,24+20,75)-1290=17721,95 грн. На 27.05.11 року прострочення складає 29 днів. 3% річних становлять (17721,95х3%)/365х29=42,24 грн. Сума індексації на індекс інфляції за 29 днів становить: (17721,95х100,8/100)- 17721,95= 141,76 грн. Згідно запису в наступному рядку та згідно розрахунку 27.05.2011 року повернуто боргу 2000 грн. Залишок заборгованості становить: (17721,95+42,24+141,76)-2000=15905,95 грн. На 23.06.2011 року прострочення становить 27 днів. 3% річних становлять (15905,95х3%)/365х27=35,3 грн. Сума індексації на індекс інфляції за 27 днів становить: (15905,95х100,4/100)- 15905,95 = 63,62 грн. 23.06.2011 року повернуто 1471 грн. Залишок заборгованості становить: (15905,95+63,62+35,3)-1471=14533,87 грн. На 23.07.11 року прострочення становить 30 днів. 3% річних становлять (14533,87х3%)/365х30=35,83 грн. Розмір індексу інфляції становить 98,7 тому індексація не проводиться. 23.07.2011 року повернуто 1471 грн. Залишок заборгованості становить: (14533,87+35,83)-1471=13098,7 грн. На 23.08.11 року прострочення становить 31 день. 3% річних становлять (13098,7х3%)/365х31=33,38 грн. Розмір індексу інфляції становить 99,6 тому індексація не проводиться. 23.08.2011 року повернуто 1500 грн. Залишок заборгованості становить: (13098,7+33,38)-1500=11632,07 грн. На 23.09.11 року прострочення становить 31 день. 3% річних становлять: (11632,07х3%)/365)х31=29,64 грн. Сума індексації на індекс інфляції становить (11632,07х100,1)/100-11632,07 =11,63 грн. 23.09.11 року сплачено двічі по 1471 грн. всього на суму 2942 грн. Залишок заборгованості становить: (11632,07+11,63+29,64)- 2942=8731,34 грн. 23.10.11 року сплачено 1471 грн. Прострочення становить 30 днів. 3% річних становлять (8731,34х3%)/365х30=22,25 грн. Розмір індексу інфляції становить 100,0 тому індексація не проводиться. 23.08.2011 року повернуто 1471 грн. Залишок заборгованості становить: (8731,34+22,25)-1471=7282,59 грн. 23.11.11 року прострочення становить 31 день. 3% річних становлять: (7282,59х3%)/365)х31=18,56 грн. Сума індексації на індекс інфляції становить (7282,59х100,1)/100-7282,59=7,28 грн. 23.11.2011 року повернуто 1471 грн. Залишок заборгованості становить: (7282,59+18,56+7,28)-1471=5837,43 грн. На 23.12.11 року прострочення становить 30 днів. 3% річних становлять: (5837,43х3%)/365)х30=14,39 грн. Розмір індексації становить (5837,43х100,2)/100-5837,43=11,67 грн. 23.12.2011 року повернуто 1471 грн. Залишок заборгованості становить: (5837,43+14,39+11,67)-1471=4392,49 грн. На 23.01.12 року прострочення виконання становить 31 день. 3% річних становлять: (4392,49х3%)/365)х31=11,99 грн. Розмір індексації становить (4392,49 х100,2)/100-5837,43=8,37 грн. 23.01.2012 року сплачено 1471 грн. Залишок заборгованості становить: (4392,49+11,99+8,37)-1471=2933,05 грн. На 23.02.12 року прострочення виконання становить 31 день. 3% річних становлять: (2933,05 х3%)/365)х31=7,47 грн. Розмір індексації становить (2933,05х100,2)/100-2933,05=5,87 грн. 23.02.2012 року сплачено 1471 грн. Залишок заборгованості становить: (2933,05+11,99+8,37)-1471=1475,39 грн. На 23.03.12 року прострочення виконання становить 29 день. 3% річних становлять: (1475,39х3%)/365)х29=3,52 грн. Розмір індексації становить (1475,39х100,3)/100-1475,39=4,43 грн. 23.02.2012 року сплачено 1471 грн. та 315 грн., загалом сплачено 1786 грн.; Залишок заборгованості становить: (1475,39 +3,52+4,43)-1786= -306,66 грн. Таким чином на 23.03.2012 року переплата за договором позики становить 306,66 грн. Подальша переплата становить: 23.05.12 року 2184 грн.; 01.06.12 року сплачено 1680 грн., 23.07.12 року 1680 грн., 12.08.12 року - 1957 грн., 01.09.2012 року - 1957 грн., 05.10.2012 року - 2192 грн., 14.12.12 року - 2192 грн., Таким чином загальна переплата становить: 14148,66 грн. Таким чином, судом встановлено, та сторонами у судовому підтверджено, що на виконання зобов'язань за договором позики відповідачем на користь позивача сплачено коштів на загальну суму боргу у розмірі 57375 грн. При цьому з розрахунку, наведеного вище , вбачається, що при здійсненні виплат відповідачем боргу була допущена переплата, сума якої складає 14148,66 грн, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтованими, у суді не доведені та спростовуються дослідженими доказами та законодавством. Заява представника відповідача - адвоката [PERSON] щодо тлумачення змісту правочину задоволенню не підлягає, оскільки така вимога повинна оформлятись позовною заявою, а відповідач та його представник не скористались правом на звернення до суду з зустрічною позовною заявою з відповідною вимогою. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на позивача усі понесені витрати, у зв'язку з відмовою у позовних вимогах. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed