Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Комишнянської селещної ради Миргородського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті своєї матері, вона, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, звернувшись з заявою до нотаріуса. Проте, оформити в порядку спадкування своє право на житловий будинок, розташований в смт. Комишня Миргородського району, що фактично належав спадкодавцю, вона не може по причині відсутності належних правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності матері на цей будинок. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, якихось пояснень, що б мали значення для розгляду справи не дала. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подавши до суду листа, за змістом якого цей учасник процесу не заперечував проти задоволення заявленого позову, справу просив розглянути у відсутність його представника / а.с. 42 /. Третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] направив до суду повідомлення, за змістом якого справу просив розглядати у його відсутність / а.с. 38 /. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, позивачка є дочкою [PERSON], яка згідно з копією відповідного свідоцтва, померла [INFO] року в м. Миргороді Полтавської області / а.с. 6, 9, 10, 12 /. За життя мати позивачки залишила заповіт на її ім'я, на все своє майно і права / а.с. 11 /. На підставі цього заповіту [PERSON] заявила про наміри спадкувати, в наслідок чого було заведено спадкову справу / а.с. 39, 40 /. Як слідує зі змісту копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.1985 року, матір'ю позивачки [PERSON] було успадковано після її чоловіка житловий будинок та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] / а.с. 7 /. За копією витягу із погосподарської книги № 5 Комишнянської селищної ради Миргородського району за 1996 рік та копією довідки цього ж органу місцевого самоврядування, [PERSON] була зареєстрова і проживала одна за адресою: [ADDRESS] / а.с. 19, 21 /. Відсутність заперечень проти позову відповідача - органу місцевого самоврядування вказує на те, що це домоволодіння перебувало у фактичному володінні померлого спадкодавця [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса від 28.10.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді житлового будинку, після померлої матері, позивачці відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння / а.с. 18 /. Статтею 1223 ч. 1 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Оскільки позивачка є спадкоємцем за заповітом та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявила про відмову від спадщини, а навпаки вчинила дії по її прийняттю, вважається, що вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину. За результатами розгляду справи встановлено, що інші спадкоємці на спадщину, після померлої [PERSON], не претендують. З цих підстав суд приходить до висновку про те, що позивачка набула повне право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що перебували у володінні спадкодавця, який за життя залишив заповіт на її ім'я. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved