Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

В грудні\~2018\~року до\~суду звернувся\~[PERSON]\~з позовом\~до [PERSON]\~міської ради та\~Державної архітектурно-будівельної\~інспекції України\~в особі\~Управління державної\~архітектурно-будівельної\~інспекції у\~Житомирській області, в якому просить суд визнати за ним право власності на гараж № 14 в гаражному масиві по вулиці Олейнікова, 56, в місті Новограді-Волинському Житомирської області. Позивач посилаючись на те, що оскільки будівництво гаража відбулося на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, гараж збудований в 2000 році з дотриманням містобудівних норм, але без дозвільних документів на будівельні роботи, оформити на нього право власності у встановленому законом порядку без рішення суду він не має можливості, просить суд позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання також не зявився. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали в справі та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна гаражна ділянка №14, розміром 0,0041 га, що знаходиться за адресою: вул. Олейнікова, 56, м. Новоград-Волинський, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.6/. 16.12.2013 року [PERSON] МБТІ Житомирської області було виготовлено технічний паспорт на гараж №14 за адресою: вул. Олейнікова, 56, м. Новоград-Волинський, в якому міститься відмітка, що гараж побудований в 2000 році /а.с.7,8/. Згідно висновку Управління містобудування, архітектури та земельних відносин №5 від 28.03.2018 року одноповерховий гараж №14 в гаражному масиві за адресою: вул. Олейнікова, 56, м. Новоград-Волинський, розташований у відповідності до містобудівних вимог і може використовуватись за призначенням /а.с.9/. Згідно відповіді управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від 07.09.2018 року №1006-3-20/3251/18 однією з підстав прийняття в експлуатацію самочинно збудованого майна є рішення суду про визнання за ним право власності /а.с.12/. Іншої відповідної документації, яка давала право виконувати будівельні роботи та затвердженого в установленому порядку проекту будівництва оспорюваного гаража позивач не має. Таким чином, оскільки будівництво гаража було проведено в 2000 році, і наданий час позивач не має відповідної документації, яка давала йому право виконувати будівельні роботи та затвердженого в установленому порядку проекту, суд приходить до висновку, що гараж має статус самочинно збудованого обєкту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст.\~331\~ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно зі ст.\~375\~ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМ від 13 квітня 2011 року №461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта. Аналіз зазначених норм права приводить до висновку, що власник земельної ділянки може набути право власності на зведений ним обєкт, якій має статус самочинно збудованого, лише за наявності одночасно таких умов, як рішення суду про визнання права власності на самочинно збудований обєкт та можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта. Відповідно до ч. 1 ст.\~376\~ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч. 5 ст.\~376\~ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що гараж побудований на земельній ділянці позивача [PERSON], яка була виділена йому саме для цих цілей, при його будівництві були дотримані містобудівні вимоги, таке будівництво не порушує права інших осіб, іншої законної можливості у позивача введення гаража в експлуатацію не має, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved