overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В грудні 2013 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що 11 вересня 2009 року сторони уклали шлюб в Центральному відділі державної реєстрації цивільного стану Кременчуцького МУЮ , актовий запис 777. Від шлюбу мають дитину [PERSON]. Шлюб видався не вдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між ними постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася. Просила шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], укладений що 11 вересня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції (актовий запис № 777 ) розірвати. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Місце проживання дитини [PERSON] визначити з [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 11 вересня 2009 року сторони уклали шлюб в Центральному відділі державної реєстрації цивільного стану Кременчуцького МУЮ , актовий запис 777. Від шлюбу мають дитину [PERSON]. Шлюб видався не вдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між ними постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В грудні 2013 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що 21 січня 1989 року сторони уклали шлюб в Палаці одружень м. Кременчука, актовий запис 98. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Шлюб видався не вдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між ними постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася. Просила шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 21 січня1989 року в Палаці одружень м. Кременчука, актовий запис 98 розірвати. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Позивач просила позов розглядати без її участі. Відповідача просив позов розглядати без його участі, позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 21 січня 1989 року сторони уклали шлюб в Палаці одружень м. Кременчука, актовий запис 98. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Шлюб видався не вдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між ними постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

В грудні 2013 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що 4 серпня 2007 року сторони уклали шлюб в Крюківському відділі державної реєстрації цивільного стану Кременчуцького МУЮ , актовий запис 329. Від шлюбу мають двох дітей. Шлюб видався не вдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між ними постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася. Просила шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], укладений що 04 серпня 2007 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції (актовий запис № 329) розірвати. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 4 серпня 2007 року сторони уклали шлюб в Крюківському відділі державної реєстрації цивільного стану Кременчуцького МУЮ , актовий запис 329. Від шлюбу мають двох дітей. Шлюб видався не вдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між ними постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

В грудні 2013 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що з 2003 року проживала разом з [PERSON] однією сім'єю. Вони є батьками дитини, сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її утриманні. Просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 14 з усіх видів заробітку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення повноліття сином, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач подала заяву про розгляд справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце проведення розгляду повідомлявся належним чином. Судом достовірно встановлено, що сторони з 2003 року проживали разом, однією сім'єю. Вони є батьками дитини, сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідно до вимог ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 3 ст.. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В грудні 2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудоване майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21 листопада 1997 року придбала будинок № 36, що знаходиться по вул.. Ціолковського, в м. Кременчуці Полтавської області, та в цілому складається з житлового будинку літера «Ааа2» загальною житловою площею 13,2 кв.м., вбиральні літера «Г», огорожі № 2, розташованих на земельній ділянці площею 1000 кв.м., яка перебуває у приватній власності згідно державного акту серії ЯЗ № 013060. У зв`язку з потребою у додаткових приміщеннях нею збудовано в зазначеному домоволодінні житлову прибудову визначену в технічній документації літерою «А1», загальною площею 16,00 кв.м., вартістю 26 843 грн. 00 коп., прибудову визначену в технічній документації на домоволодіння літерою «а3», загальною площею 21,10 кв.м., вартістю 49673 грн. 00 коп., веранду визначену в технічній документації літерою «а4», загальною площею 10,60, кв.м., вартістю 15336 грн. 00 коп., сарай визначений в технічній документації літерою «Д», загальною площею 27,00 кв.м., вартістю 27098 грн. 00 коп. У жовтні 2012 року звернулася з заявами до Державного пожежного нагляду Автозаводського району м. Кременчука та Кременчуцької міської санітарно епідеміологічної станції, Полтавської області, для отримання відповідних дозволів на експлуатацію зазначених будівель. 30 жовтня 2012 року отримала відповідь від Кременчуцької міської СЕС у якій зазначено, що ДЗ «Кременчуцька міська СЕС» розглянувши надані документи та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В грудні 2013 року до суду із вказаним позовом звернулася [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, на період навчання до 30.06.2015 року. Позивачка в судове засідання не прибула, попередньо направила заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи, поважних причин своєї неявки не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. В судовому засіданні достовірно було встановлено, що сторони від офіційно зареєстрованого шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка з 01.09.2011 року навчається на денній формі навчання в Кременчуцькому льотному коледжі НАУ. Термін навчання складає з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжує навчання в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання повнолітньої дитини визначаються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, тощо. Виходячи з положень закону та враховуючи надані докази, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний утримувати свою повнолітню доньку. Враховуючи все, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) відповідача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України. На підставі положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання доньки слід стягнути з дати пред'явлення позову до суду, тобто з 12.12.2013.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В грудні 2013 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 06.04.2007 року у зв'язку з припиненням подружніх відносин, а також визначити місце проживання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишивши дитину проживати разом з позивачкою, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття в розмірі, визначеному законодавством з усіх видів заробітку, поділити спільне майно, набуте за період шлюбу з [PERSON], а також постановити рішення суду про реєстрацію неповнолітнього сина за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 27.12.2013 року до участі у справі в якості третьої особи залучений орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради. Ухвалою суду від 20.01.2014 року позов [PERSON] в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, поділ майна та зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання дитини залишений без розгляду з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради з приводу вирішення позовних вимог поклалась на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 06 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюбі серії [NUMBER] від 26.11.2013 року, виданим повторно Відділом ДРАЦС Полтавського районного управління юстиції Полтавської області. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 15 листопада 2013 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки почуття любові та поваги між сторонами втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В грудні 2013 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, в обґрунтування якої вказано, що 10.08.2013 в смт. Черняхів відповідачем було скоєння порушення Правил дорожнього руху, а саме: перед виїздом він не забезпечив технічно-справний стан автомобіля Dong-Feng, д.н. [NUMBER], внаслідок чого паливний бак автомобіля відірвався від нього і під час падіння на проїзну частину дороги пошкодив автомобіль Volkswagen Caddi, реєстраційним № [NUMBER], яким керував гр.. [PERSON], та який є чоловіком позивачки. Даний автомобіль отримав механічні пошкодження та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 07.08.2013 року належить позивачу. Відповідно до постанови Коростишівського районного суду в справі № 280/1771/13-п від 09.09.2013 року відповідача - [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набула чинності 20.09.2013 року, але відповідач не погодився відшкодувати завдану шкоду. Згідно Висновку про незалежну оцінку транспортного засобу суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Волинь-експерт» від 05.09.2013 року розмір заподіяної автомобілю шкоди становить 5004,26 грн. Витрати на проведення оцінки склали 400 грн., що підтверджується копією договору від 02.09.2013 року та актом приймання виконаних робіт. Тому, позивач змушена звернутись до суду. Позивач в позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в зв'язку з визнанням відповідачем позову. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 229 грн. 40 коп. судового збору та 300 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 24 від 17.12.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В грудні 2013 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, та вказував, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 001-16992-111007 від 11.10.2007 року в розмірі 5094,07 грн., яка саме складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 5094,07 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Просив суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість та сплату судових витрат також покласти на відповідача [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, вказував, що заборгованість виникла в результаті нестабільного матеріального становища. Суд, вислухавши думку відповідача, вивчивши матеріали справи, знайшов позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за відсотками; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 001-16992-111007 від 11.10.2007 року в розмірі 5094,07 грн., яка саме складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 5094,07 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячні платежі здійснював нерегулярно, чим порушував права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. Станом на 21.11.2013 року [PERSON] має сплатити ПАТ КБ «ДельтаБанк» заборгованість в розмірі 5094,07 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи те, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість зі сплати кредиту згідно договору № 001-16992-111007 від 11.10.2007 року в розмірі 5094,07 грн., суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В грудні 2013 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення неправильності запису акту громадського стану, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Однак, в актовому запису про її смерть неправильно записано її ім`я, замість правильного «[PERSON]», в свідоцтві про народження зазначено «[PERSON]». У зв`язку з зазначеною помилкою він не має можливості оформити спадщину, тому просить встановити неправильність запису в акті громадського стану №16 від 15.02.1999 року про смерть [PERSON] та зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про смерть [PERSON] вказавши ім`я «[PERSON]», замість «[PERSON]» В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, підтвердивши викладені в заяві обставини та просив задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, надіслав відповідні документи, які стосуються справи. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. З копії свідоцтва про смерть матері заявника вбачається, що її прізвище, ім`я, по - батькові є [PERSON], яка померла [INFO] року. Із свідоцтва про народження заявника вбачається, що в графі «мати» зазначено - «[PERSON]». З архівної копії виписки із метричної книги про народження, виданої Державним архівом Хмельницької області вбачається, що під №37 від 29.08.1909 року значиться запис про народження матері заявника, а саме значиться, що народилася дитина «[PERSON]». З актового запису про народження заявника №79 (поновлений) від 28.02.1949 року по виконавчому комітету Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області вбачається, що ім`я матері заявника значиться як - «[PERSON]». Відповідно до повідомлення державного архіву Хмельницької області від 08.08.2013 року вбачається що, книги реєстрації актових записів про шлюб по Великозозулецькій сільській раді Красилівського району з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області за 1925-1930 роки не надходили. З висновку відділу ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції від 19.09.2013 року вбачається, що заявнику [PERSON] було відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану щодо імені своєї матері. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про правомірність відмови у внесенні змін до актового запису про смерть матері заявника, оскільки відповідно до актового запису про народження матері заявника її ім`я зазначено як «[PERSON]» З врахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що заявником обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, а тому в задоволені заяви йому слід відмовити. Отже, заявнику необхідно обрати належний спосіб захисту своїх прав, а саме, подати до суду відповідну заяву про встановлення факту родинних відносин між ним та його померлою матір`ю.

Outcome: dismissed