Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на час навчання. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання сторони мають сина, який навчається в ДНЗ «Теофіпольський професійний аграрно промисловий ліцей», перебуває на утриманні позивача та потребує додаткових коштів на навчання. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів на утримання сина [PERSON] на період його навчання. Ухвалою суду від 22.10.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що офіційно доходів не отримує, але щомісяця має доходи від продажу сільськогосподарської продукції приблизно в сумі 1600 грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, вказавши, що відповідач згідний платити аліменти на період навчання сина в розмірі 500 грн., що становить близько 1/8 частини всіх його доходів. Вважає, що така сума буде достатньою для його утримання, так як він проживає на квартирі в м.Теофіполь, замість того, щоб скористатися безкоштовним проживанням в гуртожитку та харчуванням за рахунок навчального закладу. Крім того, 21.11.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не заперечує щодо сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], але просить встановити їх в мінімальному розмірі, так як інших доходів, крім мінімальної заробітної плати, у нього немає. Суд, заслухавши доводи позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження серії І-БВ №028974 від 26.11.1999 року та свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БВ №027074 від 21.11.2007 року. З копії свідоцтва про народження серії І-БВ №308772 від 26.10.2000 року вбачається, що позивач та відповідач у справі є батьками [PERSON], [INFO]. З довідки виконавчого комітету Теліжинецької сільської ради від 17.10.2018 року №326, встановлено, що на утриманні [PERSON] перебуває син [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки ДНЗ «Теофіпольський професійний аграрно промисловий ліцей» №191 від 08.10.2018 року та №223 від 23.11.2018 року, [PERSON] дійсно зарахований у вказаний навальний заклад з 01.09.2016 року по спеціальності «кухар, кондитер», на денну форму навчання і знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін закінчення навчання 30.06.2019 року. Як засвідчує довідка про доходи від 23.11.2018 року №136, видана ДНЗ «Теофіпольський професійний аграрно промисловий ліцей» [PERSON], останній у вказаному навчальному закладі за період з 01.11.2017 року по 31.10.2018 року отримав дохід в загальній сумі 6113 грн. Відповідно до\~положень ст.\~199\~СК України,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 цього ж Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Ізяславського відділення Славутської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 22.11.2018 року №11521, інформація про доходи фізичної особи [PERSON], що є позивачем по справі, за період з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року відсутня. При цьому, відповідно до довідки ТОВ СГП «Агрос - Віста» від 14.11.2018 року №АВ-00000098, відповідач [PERSON] з 08.10.2016 року працює в даному підприємстві на посаді охоронника. Дохід за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року склав 28561,59 грн. Крім того, як повідомив відповідач в судовому засіданні 22.11.2018 року, на його утриманні не перебуває інших осіб, він не має проблем зі здоровям, які б заважали йому працювати. Суд, при винесенні рішення враховує, що позивач офіційних доходів не має, але за її словами отримує дохід з підсобного господарства. Також суд зауважує, що факт перебування відповідача у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка не працевлаштована, не є визначальною обставиною при визначенні розміру аліментів. Разом з тим, суд, при вирішенні спору, не бере до уваги довідку від 29.11.2018 року №20649, видану Ізяславським РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, так як інформація, наведена у ній, стосується розміру аліментів, які відповідач сплачував на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, а також копії квитанцій, надані відповідачем, через понесення витрат на комунальні послуги [PERSON] Феодосієвною. У зв'язку із вищевикладеним, з врахуванням обставин справи та того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, перебуває на утриманні позивача, потребує коштів під час навчання на придбання необхідних канцелярських товарів, продуктів харчування, предметів першого вжитку, одягу та взуття, зважаючи на факт отримання повнолітньою дитиною стипендії, а також враховуючи реальну можливість відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.10.2018 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 17.10.2018 року. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає на необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. З огляду на викладене, відповідно до розміру задоволених вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що становить 469, 87 грн. (704, 80 : 4 х 6), від сплати якого при поданні позовної заяви до суду звільнена позивач.

Outcome: partial