Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Вимоги позивачів мотивовані тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Факт їхнього рідства з померлим підтверджується свідоцтвами про встановлення батьківства. Їхня мати [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] з 1978 року. [PERSON] та [PERSON] проживали спільно, вели спільне господарство та у 1989 році придбали у спільну власність будинок в [ADDRESS]. Також при житті [PERSON] він спільно з [PERSON] отримав у спільну власність земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Тому позивачі вважають, що житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] придбали у спільну власність на підставі ст. 112 ЦК України (в ред. 1963). Після смерті батька [INFO] відкрилася спадщина. Вони, як спадкоємці першої черги, мають право кожний на ? частку домоволодіння по [ADDRESS] в м. Бахчисараї та земельну ділянку площею 0.084 га за тією ж адресою. У судовому засіданні позивачі наполягають на задоволенні позову з наведених вище підстав. Відповідач позов взнала в повному обсязі. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст. ст. 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з меж судового розгляду, обов'язку сторін по доведенню та поданню доказів, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14 вересня 1989 року придбала у власність будинок [ADDRESS] (а.с. 6-7). Право власності [PERSON] на домоволодіння підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18а). 11 березня 2009 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0784 га по [ADDRESS] в м. Бахчисараї для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель. Відповідно до довідки виконавчого комітету Бахчисарайської міської ради АР Крим та домової книги в даному домоволодінні з 24 грудня 1994 року по [INFO], тобто по день смерті, був зареєстрований [PERSON] Факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджують позивачі та відповідач у судовому засіданні. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що Кодексом про шлюб та сім'ю України (1969 р.), який діяв на момент придбання будинку [PERSON] не передбачалося виникнення спільної власності на майно чоловіка та жінки, які проживали спільно без реєстрації шлюбу. Правовий статус такого майна визначений Сімейним Кодексом України 2002 року (ст. 74 СК). Тому на думку суду факт придбання [PERSON] у 1989 році будинку під час спільного проживання з [PERSON] не має правового значення для вирішення даної справи. Статтею 112 ЦК України (1963), на яку посилаються позивачі, встановлено, що майно може бути у спільній власності громадян. Але позивачами не доказано, що [PERSON] та [PERSON] шляхом спільної праці придбали це майно, або [PERSON] за рахунок власних коштів придбав частку у домоволодінні. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З досліджених у судовому засіданні доказів не вбачається, що [PERSON] на день смерті мав будь-які права щодо домоволодіння [ADDRESS] та на земельну ділянку за тією ж адресою, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed