Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частину доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь закладу чи особи куди її буде влаштовано. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що [PERSON] є матірю малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Відповідачка у шлюбі не перебувала. Відомості про батька дитини записано на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. На обліку в управлінні-службі у справах дітей [PERSON] перебуває з 2012 року, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Разом з дитиною та матірю мешкає бабуся дитини, яка зловживає спиртними напоями. Сімя мешкає у старому глиняному будинку без зручностей. Опалення пічне (піч глиняна), топлять гілками дерев. За водою ходять до сусідів. Газопостачання не проведено. Електропостачання відключено декілька років у звязку з боргами, мати ніяких дій для його поновлення не робить. Стеля будинку місцями обвалюється, скрізь павутиння. Житло потребує ремонту, але мати не робить ніяких дієвих заходів по поліпшенню умов проживання дитини. Туалет у дворі та будинку взагалі відсутній. Житло знаходиться у дуже занедбаному стані, складається з 2-х житлових кімнат, кухні (з піччю), 2 коридорів, та нежилої кімнати. У кімнатах антисанітарія. Нежила кімната завалена величезною купою дитячого та дорослого брудного одягу, який раніше дарували сусіди, одяг перетворився на ганчіря, яке смердить, бо його не перуть. На кухні купи брудного посуду та сміття, запас їжі відсутній. У будинку є мінімальна кількість меблів - все дуже старе, будь-яка побутова техніка відсутня. На всіх членів сімї всього 2 дорослі стільці та 2 дитячих. Дівчинка мешкає в одній кімнаті з бабусею та матірю. В кімнаті завжди темно, бо одне вікно закладено цеглою, інше невеличке, обтягнене плівкою. Уроки дитина робить у школі, або при свічці вдома. Є місце для підготовки уроків, мінімальна кількість канцелярського приладдя, старих іграшок, стілець бере з кухні у разі потреби. Одягу багато, завдяки людям, які його віддають, але він смердючий, занедбаний, потребує заміни, прання. У [PERSON] відсутнє індивідуальне місце для сну, дитина спить з матірю на старому дивані без постільної білизни. [PERSON] ніде не працює та не намагається влаштуватися на роботу, іноді підробляє різноробочою у літній період у сусідів. Мати з донькою існують за рахунок державної допомоги. [PERSON] навчається у КЗО «НВК № 102» ДМР. Від адміністрації закладу неодноразово надходили повідомлення про те, що мати батьківські збори не відвідує, навчанням доньки не цікавиться. Дитина ходить у брудному одязі, немита з неприємним запахом. За кошти директора закладу та класного керівника дівчина харчується у школі. Були випадки, коли мати приходила до навчального закладу у нетверезому стані. Згідно повідомлення КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» мати не виконує призначення лікаря, з дитиною до лікарні приходить виключно бабуся. Дівчину до лікарні також приводили брудну. З [PERSON] неодноразово проводилися бесіди щодо необхідності привести житло у належні санітарні умови, виконувати батьківські обовязки, але мати ігнорувала рекомендації субєктів соціальної роботи по збереженню сім'ї. Таким чином, в даній сім'ї, мати не створила доньці повноцінні і достойні умови життя. Мати не забезпечила її належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про гігієнічні потреби дівчини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідачка своїх батьківських обовязків не виконує. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Раніше, в попередньому судовому засіданні, заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити йому в повному обсязі, пояснила, що офіційно не працевлаштована. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка - [PERSON], [INFO], є матірю малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] 1-КИ № 272270, виданим 17.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 735 від 17.08.2004 року (а.с.6). Відомості про батька дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується листом Красногвардійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 18.11.2014 року за вих. № 1680/10.6-25 (а.с.6). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Проте, мати дітей свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а саме: ухиляються від їх виконання, байдуже ставиться до виховання дитини, що негативно впливає на емоційний та фізичний стан дитини. Відповідачка неодноразово була попереджена Управлінням-службою у справах дітей виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради щодо недопущення невиконання нею батьківських обовязків, а у разі допущення таких дій з її боку - її буде притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 184 КУпАП (а.с.17-18). Проте, відповідачка проігнорувала вищевказані попередження та продовжує не виконувати батьківські обовязки щодо своєї малолітньої дитини. У звязку з вищевказаним, інспекторами СМП Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 184 КУпАП, на [PERSON] щодо невиконання нею батьківських обовязків відносно своєї малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] (а.с.19). Згідно актів обстеження житлово-побутових умов сімї малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], які були складені 11.04.2012 року, 07.09.2012 року, 13.11.2014 року, 10.03.2015 року, 08.12.2015 року, 26.01.2016 року та 17.02.2017 року: сімя дитини проживає в будинку, загальна площа якого 60 кв.м. За борги будинок відключений від газопостачання, водопостачання, електричної мережі. Є дві кімнати, кухня, коридор. Для проживання використовується кухня і мала кімната. У великій кімнаті обвалюється стеля, тому її тримають зачиненою і в ній не проживають. В кухні розташована глиняна піч, яка опалюється гілками дерев, сміттям. Через це в будинку є задимленість. Стіни чорні від кіптяви. З меблів у наявності 1 шафа для одягу, 2 буфети, 1 книжкова шафа, 2 ліжка, 2 обідні столи. Меблі не використовуються за призначенням, вони захаращені речами, сміттям. Крім того, всі приміщення завалені речами: одягом та взуттям, брудними ковдрами, ганчірками, порожніми пластиковими пляшками тощо. Все це лежить розкидане на ліжках, на підлозі, на вході до кімнати. В будинку антисанітарія. Побутова техніка відсутня, продуктів харчування в домі немає, біля будинку є присадибна ділянка, яка не оброблюється, домашнього господарства нема. Висновок комісії: умов для проживання доньки, [PERSON], нема, відсутнє місце для навчання, немає ліжка та постільної білизни, умов для дотримання особистої гігієни. Згідно характеристик, складених на дитину директором та класним керівником навчального закладу, який відвідує дитина, [PERSON] ходить у брудному одязі, часто немита, має неприємний запах. Мати дитини не приділяє належної уваги вихованню доньки, рідко відвідує школи, не стежить за зовнішнім виглядом дівчинки. Також зазначено, що вдома у дівчинки відсутні умови для навчання і нормального проживання (а.с.8-10). У звязку з таким ставленням відповідачки до своїх батьківських обовязків, її дитина з 24.03.2016 року по теперішній час перебуває у Комунальному закладі соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок», де мати відвідувала її 17.09.2016 року, 02.10.2016 року, 16.10.2016 року, 06.11.2016 року, 13.11.2016 року, 20.11.2016 року, 27.11.2016 року та 01.01.2017 року. Після того, як було прийнято рішення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 25.07.2016 року про відмову в задоволенні позову органу опіки та піклування про відібрання дитини, [PERSON] не забрала дитину додому та залишила її в Комунальному закладі соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок». Ніякої матеріальної допомоги дитині (сезонний одяг, канцелярське приладдя) не надавала, лише солодощі та фрукти. Саша з мамою рідко спілкуються по телефону. З адміністрацією та психологами центру не спілкувалася, успіхами дівчинки не цікавилась. Вищевказані обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], яка є педагогом КЗО СЗШ № 102, та [PERSON], яка є спеціалістом центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, і які вказали на ті ж самі обставини, що вказані позивачем в його позовній заяві. Також вказали, що при неодноразових відвідинах місця проживання дитини, було встановлено, що в сімї зовсім відсутні запаси їжі, дівчинка голодувала. В школі дитину за власні кошти харчували директор та класний керівник. Відповідачка заперечувала вищевказані обставини та вказувала, що вона виконує свої батьківські обовязки. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підтвердження її тверджень в судовому засіданні були допитані свідки: Свідок [PERSON], яка є бабусею дитини, і яка вказала, що відповідачка дбає про дитину, забезпечує її харчами. Донька її працює та отримує платну, приблизно, у розмірі 2500 грн. Свідок [PERSON], яка є хрещеною матірю дитини, і яка вказала, що відповідачка любить дитину і в силу своїх можливостей робила все для своєї дитини, вона не пяничка, не пропаща. Але вона не бажає працювати та не може забезпечити дитині належні умови для проживання. Суд критично ставиться до тверджень цих свідків, оскільки їхні свідчення спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме численними актами обстеження умов проживання дитини, характеристиками на дитину, листами з медичного закладу, де перебуває на обліку дитина, та з центру реабілітації, де на теперішній час перебуває дитина. Крім того, в судовому засіданні була допитана сама малолітня дитина: [PERSON], [INFO], яка вказала, що з моменту, коли її забрали в матері, то вона почала краще харчуватися та одягатися. В будинку з матірю взимку було проживати холодно. Купалася вона у своєї хрещеної матері. При цьому, дитина вказала, що вона хоче залишитися проживати там, де вона зараз. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Однак, в даній сім'ї мати не створила дитині повноцінні і достойні умови життя. Мати не забезпечила її належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про гігієнічні потреби дівчини, не одноразово попереджалася про неприпустимість такого відношення до своєї дитини, але відповідачка проігнорувала ці попередження. Для набуття правового статусу дитини, позбавлених батьківського піклування й отримання, у звязку з цим, захисту та допомоги з боку держави, вирішення питання щодо подальшого влаштування дитини, позивач, в інтересах дитини, просив припинити особисті немайнові права та обовязки відповідачки по відношенню до її дитини. Згідно висновку органа опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про доцільність позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], виходячи з інтересів дитини, враховуючи те, що поведінка відповідачки є винною, вона злісно ухиляються від виховання дитини,

Outcome: partial