Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

В грудні 2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла мати [PERSON] -[PERSON]. [PERSON] єдиний спадкоємець після своєї матері. Спадщина була прийнята ним фактично, так як на момент смерті спадкодавця останній постійно проживав з нею за однією адресою. Звернувшись до нотаріуса, позивачем було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 листопада 2014 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру. Протягом розгляду справи позивач уточнював позовні вимоги. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач остаточно просив суд: визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої [INFO] р, в порядку спадкування за законом, а саме - на квартиру [ADDRESS], загальною площею 50,4 квадратних метра, житловою площею 28,2 квадратних метра. Визнати правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] таким, що виданий на ім»я [PERSON]. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання свого представника не правила, про день слухання справи повідомлялася, своїх заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з»явилась. Повідомлялась належним чином. Направила до суду листа про слухання справи у її відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати [PERSON] -[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER]) від 09.03.2014 р., актовий запис №16, виданий виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. [PERSON] єдиний спадкоємець після своєї матері. Спадщина була прийнята ним фактично, так як на момент смерті спадкодавця останній постійно проживав з нею за однією адресою. 10 листопада 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Винник Світлани Миколаївни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У ході збору та оформлення необхідних документів для отримання свідоцтва про право на спадщину з'ясувалось, що у виявлених документах померлої [PERSON] відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з цим від нотаріуса було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 листопада 2014 року за вихідним номером №124/02-31. Згідно наявного в матеріалах справи листа комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 16.02.2015 р. №76, право власності на об»єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON]. В з»язку з чим позивач додатково просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] таким, що виданий на ім»я [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.6, ч.1, ст..256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, імя і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved