Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В грудні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом в якому просили постановити рішення яким визнати [PERSON], таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]; зобов'язати Дніпропетровський районний відділ головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказали, що їм в рівних частках на праві приватної власності належить домоволодіння [ADDRESS].04 жовтня 2003 року вона, [PERSON], зареєструвала шлюб з [PERSON] Після реєстрації їх шлюбу відповідач оселився проживати разом з нею в її будинку, а 24 січня 2004 року був зареєстрований за вищевказаною адресою. З листопада 2010 року по цей час відповідач в будинку не проживає, його особистих речей в будинку немає, їх шлюб розірвано. Своїми діями відповідач створює їм перешкоди у користуванні власністю, тому вони звернулися до суду за захистом своїх матеріальних прав. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Позивачка [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні від 03.03.2014 року позовні вимоги не визнав, підтвердивши своє небажання проживати у будинку позивачів та небажання зніматися з реєстрації у ньому. У судове засідання від 13.03.2014 року не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом в повідомленні про дату засідання (а.с.27). Представник Дніпропетровського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без їх представника (а.с.19). Вислухавши позивачку,відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 1990 року, позивачам [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). З 04 жовтня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. За згодою позивачів, 24 січня 2004 року за вищевказаною адресою в будинку був зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується домовою книгою (а.с.8-9). Сімейно-шлюбні відносини між подружжям не склалися, тому на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2012 року їх шлюб було розірвано. На даний час в будинку проживають [PERSON], її малолітня донька [PERSON], [INFO] та позивачка [PERSON], що підтверджується довідкою Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 1121 від 13 грудня 2013 року (а.с.11). [PERSON] в спірному будинку не проживає з листопада 2010 року, особистих речей в будинку не має, він не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає. Факт не проживання відповідача в спірному будинку підтверджується Актом про не проживання від 22 жовтня 2013 року, згідно якого [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з листопада 2010 року (а.с.6). Вказане визнано також відповідачем у судовому засіданні . У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку без поважної причини понад один рік , у позивачів виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] що є підставою для зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою.

Outcome: approved