Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

В грудні 2020 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Слабоус Євгеній Анатолійович, звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить зобов`язати відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] ; визначити наступний графік та порядок побачень позивача з сином [PERSON] : - кожні другі та четверті вихідні в місяці: суботу та неділю - з 09:00 години суботи до 20:00 години неділі з можливістю ночівлі за місцем фактичного проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , без присутності відповідача та без обмеження місця прогулянок, - день народження [PERSON] , а саме [INFO] почергово через рік до досягнення дитиною повноліття з 09:00 до 20:00 години, без обмеження місця прогулянок та без присутності відповідача, - кожен день народження позивача, а саме [INFO] кожного року з 09:00 до 20:00 години, без обмеження місця прогулянок та без присутності відповідача, - половину тривалості кожних шкільних канікул сина для відпочинку та оздоровлення дитини [PERSON] з позивачем на території України, без присутності відповідача; а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу. Позов зокрема мотивований тим, що у сторін є малолітній син, сторони припинили спільне проживання та сімейні відносини, відповідач перешкоджає спілкуванню дитини з позивачем та їхнім зустрічам, чим порушує права батька і дитини; попередньо встановлений органом опіки і піклування порядок участі батька у вихованні дитини є незручним і складним для виконання, а його змінити і встановити інший порядок відповідач добровільно не бажає, тому позивач змушений звернутися з позовом для вирішення спору в судовому порядку. Відповідач, в інтересах якої діє представник - адвокат Гуцол Руслан Іванович, подала відзив на позов, у якому позов не визнала, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, з мотивів зокрема того, що вона не перешкоджає позивачу спілкуватися з сином, перешкод не чинить; позивач не виконує встановленого органом опіки і піклування графіку участі у вихованні дитини, який відповідає інтересам дитини. Позивач подав відповідь на відзив та заяву свідка [PERSON] , якою надано відповіді на питання, які поставлені у відзиві на позов. Третя особа 1 перебуває в стані припинення що є загальновідомим фактом. Третьою особою 2 надано письмовий висновок щодо розв`язання спору. Хід провадження у справі, зокрема результати вирішення заяв та клопотань сторін, відображений в ухвалах суду та протоколах судового засідання, в тому числі тих, які відбулися за участі сторін та третьої особи. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити, з мотивів наведених у позові, проти вирішення спору на запропонованих третьою особою у висновку органу опіки і піклування умовах заперечують з мотивів складності їх виконання. В судовому засіданні відповідач та її представник позов не визнали з мотивів його необґрунтованості, проти вирішення спору на запропонованих третьою особою у висновку органу опіки і піклування умовах заперечили з мотивів недоцільності та безпідставності їх закріплення у судовому рішенні, оскільки аналогічний порядок участі батька у вихованні дитини уже був встановлений органом опіки і піклування у 2019 році і повторне його закріплення є виходом за межі позовних вимог. В судовому засіданні представник третьої особи 2 пояснила, що органом опіки і піклування надано суду висновок щодо вирішення спору між сторонами, в якому визначено способи участі батька у вихованні дітей, на умовах відмінних від заявлених у позові, але які уже були попередньо встановлені для сторін органом опіки і піклування з врахуванням позиції батьків та у відповідності до найвищих інтересів дитини, тому в основу судового рішення просить покласти саме рекомендований органом опіки і піклування порядок участі батька у вихованні дитини. 05.10.2021 року сторони та третя особа подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши в судовому засіданні думки учасників процесу, розглянувши заяви по суті справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частини 1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з приписами ч.ч.1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, виходячи з інтересів дитини. Як визнано сторонами в судовому засіданні та встановлено судом з наявних у матеріалах справи письмових доказів і пояснень сторін, шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає у с.Прибитки Коростенського (колишнього - Овруцького) району Житомирської області за зареєстрованим місцем проживання його матері [PERSON] - відповідача у справі, яка здійснює його постійний догляд та займається його вихованням. На даний час сторони проживають окремо (позивач - у Житомирські області, відповідач - у Київській області), сімейних стосунків не підтримають, оскільки перебувають в особистих неприязних стосунках. Батько дитини [PERSON] , позивач у справі, стверджує, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином та його вихованні, не дає згоди на побачення з дитиною. Позивач є платником аліментів на утримання дитини на користь відповідача, заборгованості по аліментах немає. Дитина має задовільний стан здоров`я. Кожен із сторін є працюючим, має самостійний заробіток, негативні характеристики за місцем праці/проживання відсутні. Судом не встановлено фактів негативної поведінки позивача стосовно дитини, наявності у нього шкідливих залежностей чи проблем із здоров`ям. Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновком органу опіки і піклування про визначення участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , запропоновано залишити існуючий висновок органу опіки і піклування Овруцької райдержадміністрації від 03.10.2019 року № 02-18/1355 без змін, рекомендувати батькові [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, матеріально утримувати; рекомендувати матері [PERSON] поважати батьківські права, не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином. А з наявного у матеріалах справи копії висновку органу опіки і піклування Овруцької райдержадміністрації від 03.10.2019 року вбачається, що батьку було встановлено наступний спосіб його участі у вихованні дитини: - кожну другу суботу з 9.00 години до 20.00 години за місцем фактичного проживання батька, без обмеження місця прогулянок, але тільки в присутності матері; - день народження сина, а саме [INFO] до досягнення дитиною повноліття, або у с.Старі Петрівці, або у с.Прибитки, почергово через рік, але в присутності матері з дитиною; - день народження батька, а саме [INFO] кожного року до досягнення дитиною повноліття з 09:00 до 20:00 години, за місцем проживання батька, коли цей день припадає на вихідний день, а коли робочий - за місцем проживання дитини, але тільки в присутності матері з дитиною; - матері повідомляти батька про термін від`їзду та місце перебування дитини за межі Овруцького району Житомирської області у телефонному режимі. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.04.2021 року батьком створені належні та безпечні умови для перебування дитини під час спілкування. Суд частково погоджується із висновком третьої особи 2, так як у відповідності до ч.6 ст.19 СК України він є недостатньо обґрунтованим і таким, що не повністю відповідає інтересам дитини. При цьому суд не вбачає за доцільне опитувати в судовому засідання малолітнього сина сторін та заслуховувати його думку з приводу вирішення питання, що стосуються його життя, оскільки така думка не відображатиме дійсних побажань дитини з огляду на тривале непроживання разом з батьком, конфліктну міжособистісну поведінку батьків та негативне відображення такої поведінки на психоемоційному стані дитини. Тому з урахуванням малолітнього віку дитини, конфліктної міжособистісної поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд доходить висновку про необхідність дотримання найвищих інтересів дитини, дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей, захисту права матері на спілкування з дитиною від невиправданого його обмеження та водночас захисту порушених прав батька на участь у вихованні сина та спілкуванні з ним шляхом встановлення порядку спілкування батька з дитиною на розсуд суду із частковим врахуванням побажань сторін. А саме суд вбачає за виправдане встановити наступний порядок спілкування батька з дитиною: - кожні другі та четверті вихідні (субота, неділя) місяця з 09.00 години суботи до 20.00 години неділі з можливістю ночівлі за місцем фактичного проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, у присутності матері дитини за бажанням дитини; - день народження дитини [PERSON] , а саме [INFO] , починаючи з 2022 року, почергово через рік і до досягнення дитиною повноліття, з 09.00 години до 20.00 години, без обмеження місця прогулянок, у присутності матері дитини за бажанням дитини; - день народження батька [PERSON] , а саме [INFO] щороку і до досягнення дитиною повноліття, з 09.00 години до 20.00 години, без обмеження місця прогулянок, у присутності матері дитини за бажанням дитини; - половину тривалості кожних шкільних канікул для відпочинку та оздоровлення дитини з батьком на території України, у присутності матері дитини за бажанням дитини. Суд переконаний, що зазначений графік відповідатиме найвищим інтересам дитини, яка має право на вільне спілкування з батьком, однак не повинна бути розлучена з матір`ю, а також інтересам сторін, які мають рівні права у вихованні дитини і не вважає це виходом за межі позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. А тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому доводи позивача про те, що нею не чиняться перешкоди відповідачу в реалізації його права на виховання дитини та спілкування з нею визнаються судом безпідставними, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості з питання участі у вихованні дитини в добровільному порядку. Сплачений позивачем судовий збір за подання позову з вимогами немайнового характеру в сумі 840,80 грн. покладається на відповідача. Щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу в загальній сумі 19500 грн., то суд відмовляє позивачу у їх стягненні з відповідача з тих підстав, що відповідно до вимог ч.3 ст.137 ЦПК України позивачем не подано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, оскільки долучений до матеріалів справи Акт прийому-передачі наданих послуг з правничої допомоги від 15.09.2021 року, підписаний від замовника - [PERSON] та від виконавця - керуючим партнером Адвокатського об`єднання «Аліас» Горовим О.В., складений сторонами договору на виконання п.4.1 п.4 Договору № 47/20 про надання правової допомоги від 25.11.2020 року, і не може вважатись детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, складним для суду учасником справи в розумінні ч.3 ст.137 ЦПК України, тим більше, що цей акт не містить детального опису здійснених позивачем витрат на оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та включає в себе послуги, надані виконавцем замовнику на захист його інтересів у відділенні поліції, що прямо не пов`язано з цивільною справою, яка розглядається судом. Тому

Outcome: approved