Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача та третьої особи про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 19 квітня 1997 року помер їх син [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частку домоволодіння, яке розташовано по вул. Басарабська, № 36 в с. Ванчиківці Новоселицького району. Спадщину вони як спадкоємці за законом першої черги прийняли своєчасно. Однак, оскільки спадкодавець не отримав при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, вони не можуть оформити на себе право власності на спадкове майно. Просили суд визнати за ними право власності по 1/8 частці домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоселицького району та третя особа в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви, в яких позов визнали та просили розглянути справу у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоселицького району від 24 липня 2017 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Басарабська, № 36 в с. Ванчиківці Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали четверо осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/4 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1970 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в [PERSON] сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті 19 квітня 1997 року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-МИ № 291858 від 24 серпня 1980 року [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно як спадкоємці за законом 1 черги по 1/8 частці спадкового майна прийняли його батьки позивачі [PERSON] та [PERSON], які в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини вступили у володіння та управління спадковим майном, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Новоселицького району № 1019 від 21 липня 2017 року. Однак, у звязку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті свого сина [PERSON], спадщину прийняли своєчасно, інших спадкоємців немає, то право власності на 1/4 частку домоволодіння в рівних долях слід визнати за ними в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд

Outcome: approved