Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Відповідач [PERSON] відзив на позов не надав, позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження сина [PERSON] - [INFO]., згідно якої батьком неповнолітньої дитини записаний [PERSON]; копія паспорту гр. України на ім'я [PERSON] та РНОКПП, копія закордонного паспорту [PERSON] та РНОКПП, копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру, копія РНОКПП [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. з відповідача [PERSON], який є батьком дитини, та з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах, зазначивши, що вже тривалий час сторони будь-яких стосунків не підтримують, на теперішній час позивачка разом із сином мешкають окремо від відповідача. Відповідач матеріально сина не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов'язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тим самим обмежуючи можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку її обдарувань. Таким чином, неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги від відповідача, яку позивачка і просить стягнути на утримання сина [PERSON], [INFO]., у розмірі ? частини заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.05.2018 року і до [INFO], тобто до досягнення сином [PERSON] повноліття. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, відповідач є працездатною особою, яка працює, аліменти з його заробітку за виконавчими документами не утримаються, домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, таким чином суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved