Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Виконуючий обов'язки прокурора Вижницького району Чернівецької області звернувся в інтересах Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що 21.09.2011р. в м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, наніс [PERSON] серію ударів руками в область грудини, лівої половини грудної клітини, лівого плеча, лівої щоки та область живота, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку СМЕ відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОДКЛ з 22.09.2011р. по 05.10.2011р. За вказаним фактом 14.12.2011р. порушена кримінальна справа відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та 03.02.2012р. [PERSON] притягнуто як обвинуваченого по кримінальній справі та пред'явлено обвинувачення у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України. 19.04.2012р. постановою Вижницького районного суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2ст. 125 КК України на підставі ч. 1 п. 2 ст. 7-1, ст. 8 КПК України (в редакції 1960р.) у зв'язку з примиренням підсудного з потерпілим. Потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні в Івано-Франківській ОДКЛ у хірургічному відділенні 13 ліжко-днів, загальна вартість лікування становить 4221,90грн. Проте відповідачем не відшкодовано витрати на лікування потерпілого від злочину. Тому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Івано-Франківської ОДКЛ вартість лікування в сумі 4092,17грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник прокуратури Вижницького району Чернівецької області - старший прокурор відділу прокуратури м. Івано-Франківська Аверкова Н.О. та представник Івано-Франківської ОДКЛ - Печіль Л.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задоволити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. В той же час 13.05.2014р. представник відповідача [PERSON] подав письмове заперечення (а.с.30-32), в якому позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що під час розрахунку вартості лікування [PERSON] в Івано-Франківській ОДКЛ не було враховано розмежування лікування хворого від загальної хвороби, на яку він хворів раніше та лікування від отриманих легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, які мали місце 21.09.2011р. в м. Вашківці Вижницького району. Просив в позові відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Заслухавши прокурора, представника Івано-Франківської ОДКЛ, враховуючи викладені представником відповідача в письмовому запереченні (а.с.30-32) обставини, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає наступне. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16.06.1993р. «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню встановлюються установою охорони здоров'я, де знаходився на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених потерпілим на стаціонарному лікуванні і вартості витрат на його лікування в день. Судом встановлено, що постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.04.2012р. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. (а.с.9-10). Згідно з висновком експерта № 5-Е, складеного на підставі постанови слідчого СГ Путильського РВ УМВС Дячук від 03.01.2012р., [PERSON] лікувався в Івано-Франківській обласній дитячій клінічній лікарні з приводу субкапсулярного розриву селезінки і відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров'я(а.с.66-69). Відповідно до довідки Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні № 18 від 20.02.2012р.(а.с.5), [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні закладу 13 ліжко-днів, загальна вартість лікування становить 4221,90грн., в тому числі: вартість лікування в сумі 4092,17грн.; медикаменти, придбані батьками в сумі 129,73грн. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В той же час будь-яких доказів, які б спростували вищевказаний розмір збитків, відповідачем (його представниками) суду не подано, як і не подано доказів про добровільне відшкодування таких. Відтак враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved