Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Відповідач, [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Позивачка, [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалю є рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: · Копія паспорту [PERSON] · Копія паспорту [PERSON] · Копія свідоцтва про народження [PERSON] · Копія свідоцтва про народження [PERSON] · Копія довідки ЖКС Ренійської міської ради №54 від 03.09.2014 року. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], з відповідача [PERSON], який є батьком дітей. В позовній заяві зазначено, що від фактично шлюбних відносин сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивака зазначила, що працює в дитячому навчальному закладі «Ягідка», знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною до 3 років. Отримує державну соціальну допомогу, яка не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дітей. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку не досягнуто, відповідач працює, отримує офіційний прибуток. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та [PERSON], підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їхніх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітніх дітей, задовольняє позовні вимоги позивачки частково за наступних підстав. Так, відповідно до ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [PERSON] у позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі ? частини зі всіх видів доходу на доньку [PERSON], та ? частини зі всіх видів доходу на доньку [PERSON]. Однак згідно вищезазначеної норми вбачається, що суд визначає єдину частку від заробітку, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача аліментів ну утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини доходу на доньку [PERSON] та ? частини доходу на доньку [PERSON] не буде відповідати чинному законодавству України, тому суд задовольняє позовні вимоги частково, та визначає єдину частку від заробітку відповідача в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу на утримання двох неповнолітніх дітей.

Outcome: partial