Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 17 жовтня 2010 року померла її тітка [PERSON]. На випадок смерті, тітка залишила заповіт, що був посвідчений у виконавчому комітеті Більковецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області 06.12.1993 року, відповідно до якого заповіла належний їй будинок з надвірними будівлями і спорудами і взагалі все те, на що остання за законом на день смерті матиме право [PERSON] Відповідно до довідки Більковецького старостинського округу від 13.11.2017 р. № 617 на день смерті з [PERSON] проживали [PERSON] та [PERSON], який помер 20.10.2014 р. До складу спадкового майна, що залишилось після [PERSON] входить і земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 4,3066 га, що знаходиться на території Більковецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області, кадастровий номер 1822580300:04:000:0063. Право власності на земельну ділянку [PERSON] підтверджено державним актом серії ЯЛ № 870583. Після звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, позивач отримала відмову, оскільки, державний акт на вищевказану земельну ділянку виданий після смерті [PERSON] Позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 4,3066 га, що знаходиться на території Більковецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області, кадастровий номер 1822580300:04:000:0063. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, до суду представник позивача подала заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] міська рада свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду направили заяву про розгляд справи в їх відсутність, висловили думку щодо прийняття рішення на розсуд суду, відзив не подавали. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3\~статті 211 ЦПК України. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. З копії свідоцтва про смерть серії І-ТП № 154215 вбачається, що 17.10.2010 року померла [PERSON] (а.с. 8). [PERSON], при житті - 06.12.1993 р., склала заповіт, відповідно до якого заповіла належне їй майно а саме: жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами і взагалі все те на що за законом на день смерті має право [PERSON] Заповіт посвідчений виконавчим комітетом Більковецької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 37. На день серті [PERSON] заповіт не змінений та не скасований. (а.с.9). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Більковецького старостинського округу від 13.11.2017 р. № 617, [PERSON], що померла 17.10.2010 р., до дня смерті проживала та була зареєстрована [INFO]. На день смерті з [PERSON] проживали [PERSON] ( племінниця) та [PERSON]У.(зять), який помер 20.10.2014 року (а.с.10). У матеріалах справи наявні рішення Більковецької сільської ради Коростишівського району від 10.09.201 р. «Про виділення в натурі земельних часток (паїв) з доданими списками громадян та розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 24.09.10 року № 441 «про надання дозволу на розроблення проекто-технічної документації із землеустрою по організації території земельних часток (паїв) і складання державних актів на право власності на землю працівникам, пенсіонерам з їх числа ДП СГП «Більковецьке», що розташоване на території Більковецької сільської ради (а.с.32-39). \~ \~ \~ \~З копії державного акта серії ЯЛ № 870583, що зареєстрований 03.12.2010 р. вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4, 3066 га, яка розташована на території Більковецької сільської ради, Коростишівського району, Житомирської області ділянка за № 254, з цільовим призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с.11). Позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2018 року № 335/02-31, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку за № 254, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку виданий після смерті [PERSON] (а.с.16). Відповідно положень ст. ст. 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до положень ч.1, 3 та 5 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. ст. 3 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. За приписами ст.1225 ЦК України право власності на земельну переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На час розгляду справи в суді право власності на земельну частку (пай) ніким не оспорюється. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved