Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

В вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР»в якому просила стягнути на її користь з відповідача грошові кошти у сумі 21 000 грн. 23 коп. та судові витрати по справі пов`язані з наданням правової допомоги. Мотивуючи свою заяву тим, що 18 травня 2020 року вона уклала договір № ПК -Ав_ЛИД-5-0000186 з ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» в особі Подаюрової Вікторії Юріївни. Предметом договору є надання послуг, пов`язані з придбанням об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.п. 4.1.1. п. 4.1 договору було визначено ціну договору «За згодою сторін винагорода виконавця складає 39 957 грн., що згідно ст. ст. 524, 533 ГК України в грошовому еквіваленті зобов`язання відповідає 1 500 доларів США за офіційним курсом НБУ ( 1 долар США - 27 грн.) на дату підписання договору замовником виплачується виконавцю аванс - 1000 доларів США , що складає 26 638 грн.. До того ж, 18.05.2020 року з [PERSON] було укладено попередній договір № Ав_ЛИД-5-0000186, предметом якого було укладання договору купівлі - продажу нерухомого майна - квартири , що розташована в [ADDRESS] до 01.07.2020 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що у приватній спільній частковій власності [PERSON] перебуває 3/40 об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Виконкому міста Одеси № 569 від 21.08.1980 року вказаний об`єкт має заборону відчуження. ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» не було виконано жодних послуг, передбачених договором, в результаті чого, в обумовлені сторонам строки, придбання нею об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] не відбулося. Акт прийму - передачі наданих послуг у відповідності до п. 4.5 договору ПК-Ав_ЛИД-5-0000186 від 18.05.2020 року, не складався. В липні 2020 року вона звернулася до відповідача з пропозицією врегулювати питання в позасудовому порядку шляхом повернення авансу в розмірі 1000 доларів США, оскільки умови договору не виконані, договір купівлі - продажу об`єкту нерухомості - не укладено. Згідно розписки від 10.07.2020 року нею було отримано частину суми авансу за договором ПК-Ав_ЛИД-5-0000186 від 18.05.2020 року, а саме 250 доларів США. Іншу частину сплаченого авансу в сумі 750 доларів США в добровільному порядку ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» відмовляється повертати, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2021 року здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклик сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» - адвокат Досковська В.Г. скористалася правом надання відзиву, у якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначила, що дійсно 18.05.2020 року між [PERSON] та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» було укладено договір ПК-Ав_ЛИД-5-0000186 відповідно до якого підприємство зобов`язувалося надати [PERSON] послуги пов`язані з придбанням об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася прийняти послуги та оплатити їх у порядку та строки передбачені договором. Згідно п. 4.1. договору сторони обмовили винагороду послуг в розмірі 1500 доларів США, з яких 1000 доларів США ( 26 638 грн.) - аванс та 500 доларів США в момент нотаріального посвідчення сторонами договору купівлі - продажу. Також, відповідно до п. 4.2 договору про надання послуг у випадку безпідставної відмови замовника від договору до дати виконання виконавцем свої обов`язків або при неможливості виконати договір, яка виникла не з вини замовника сума отримана виконавцем в якості авансу за даним договором поверненню замовнику не підлягає. Таким чином, сторони погодили, що ПП «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» зобов`язується повернути [PERSON] грошові кошти, отримані від неї в якості авансу, лише у випадку безпідставної відмови ПП «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» від надання послуг за договором. Натомість, ПП «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» не відмовляється від надання послуг за умовами договору, [PERSON] були надані відповідні послуги за договором, зокрема було узгоджено з нею та продавцем [PERSON] місце, час та дату нотаріального посвідчення договору на придбання об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Наталією Артемівною, що повністю відповідає умовам договору п.1.2.2.. Однак в узгоджений ПП «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» з Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. для нотаріального посвідчення договору придбання об`єкту нерухомого майна, [PERSON] заявила що відмовляється від його укладання. У зв`язку з безпідставною відмовою [PERSON] від договору, сума отримана в якості авансу за договором про надання послуг не повертається. Через канцелярію суду 21 квітня 2021 року позивачкою [PERSON] було подано додаткові письмові пояснення в яких наполягала на задоволенні позовних вимог, вказавши, що ПП «АГЕНСТВОМ НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» не надано жодних послуг передбачених договором. Зазначила, що наявність заборони відчуження об`єкту нерухомого майна свідчить про невиконання відповідачем свої обов`язків щодо виконання умов договору та саме з цих підстав, в обумовлені сторонами строки, придбання нею об`єкта нерухомості не відбулося. На адресу суду 17 травня 2021 року від представника відповідача - адвоката Досковської В.Г. надійшли заперечення на додаткові пояснення в яких вказала, що позивачкою не зазначено та не доведено правових підстав для стягнення з ПП «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» грошових коштів в сумі 21 000, 23 гривні за договором про надання послуг, оскільки жодних обов`язків, які стосуються наявності заборони відчуження об`єкту нерухомості згідно договору про надання послуг не було, а отже твердження позивачки про те, що відповідачем не було надано жодних послуг за договором про надання послуг у зв`язку з наявністю заборони відчуження об`єкту нерухомості не відповідають дійсності та умовам укладеного між сторонами. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні з підстав викладених в позовні заявку. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи справи,суд дійшов наступного висновку. Відповідно положень до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантованост.124 Конституції України. За правилами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що 18 травня 2020 року між [PERSON] та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» в особі [PERSON] було укладено договір № ПК -Ав_ЛИД-5-0000186 . Предметом договору є надання послуг, пов`язані з придбанням об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] (надалі Договір, а.с. 10-12). Згідно п. 4.1. договору ПК -Ав_ЛИД-5-0000186 сторони обмовили винагороду послуг в розмірі 1500 доларів США, з яких 1000 доларів США- аванс та 500 доларів США в момент нотаріального посвідчення сторонами договору купівлі - продажу. Відповідно до п. 4.2 вищевказаного договору про надання послуг у випадку безпідставної відмови замовника від договору до дати виконання виконавцем свої обов`язків або при неможливості виконати договір, яка виникла не з вини замовника сума отримана виконавцем в якості авансу за даним договором поверненню замовнику не підлягає. Між [PERSON] та [PERSON] 18 травня 2020 року було укладено попередній договір № Ав_ЛИД-5-0000186 відповідно до якого сторони обумовили, що зобов`язуються в майбутньому до 01.07.2020 року укласти договір купівлі - продажу нерухомого мана - квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат, житлової та загальної площі - 50 кв. м.. Ціна об`єкту 17 000 доларів США (а.с. 13-14). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у приватній спільній частковій власності [PERSON] перебуває 3/40 об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування р.№ 6730, посвідченого 22.07.2004 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. ( а.с. 15-18) Сторонами не заперечувалося, що [PERSON] сплатила ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» суму авансу в розмірі 1000 доларів США (26 638 гривень) за умовами договору ПК -Ав_ЛИД-5-0000186. [PERSON] повернуто 250 доларів США гарантійного внеску за договором ПК -Ав_ЛИД-5-0000186, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 10.07.2020 року ( а.с. 19). У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України). Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За правилами ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора )певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено: істотними умовами договору, в першу чергу є умови про предмет договору. Предметом договору про надання послуг (як істотною умовою) є сама нематеріальна послуга, тобто те нематеріальне благо, яке отримує замовник у процесі вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності. Крім того, договір про надання послуг, виходячи з системного аналізу статей ЦК України, повинен містити: предмет - опис послуги, яка надається, плата, якщо договір є оплатним, термін дії договору, виконання договору особисто виконавцем або можливість передачі цього обов`язку третій особі, відповідальність сторін у разі невиконання або неналежного виконання договору, умови дострокового розірвання договору. Виходячи з матеріалів справи суд встановлює, що позивачем не доведено невиконання відповідачем будь-яких умов договору та привласнення будь-яких сум коштів, що передавалися в рамках вказаного договору. Слід погодитись з доводами представника відповідача, що Договір не зобов`язує ПП «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» виконувати будь-які дії пов`язані із забороною відчуження об`єкту нерухомості, крім повідомлення про це та надання консультативних послуг. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Не доведено позивачкою і факт відмови нотаріусів у посвідченні договору купівлі-продажу спірного об`єкту за наявності відповідного дозволу Виконавчого комітету Одеської міської ради. Щодо посилання позивачки на порушення прав споживача та нечесній підприємницькій практиці, слід зазначити наступне: Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика, зокрема, включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману (п.2) ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.1, п.3, п.6 ч.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг; права споживача або небезпеки, що йому загрожує. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Оскільки, доводи позивача щодо несправедливості умов договору, введення позивача в оману не знайшли свого підтвердження та із матеріалів справи не вбачається наявності в оспорюваному договорі умов, що є несправедливими щодо позивача та не доведено наявності у діях відповідача ознак нечесної підприємницької діяльності. Таким чином, суд визнає, що відповідачем надані послуги позивачу згідно з умовами договору. З огляду на зазначене, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача до ПП «АГЕНТСТВО НЕРУХОМОСТІ «ЛІДЕР» не знайшли своє підтвердження, не ґрунтуються на умовах договору та вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим в задоволені позовних вимог слід відмовити. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст.6 (право на справедливий суд), ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст.17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст.1 Протоколу 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном). З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

Outcome: dismissed