Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача - [PERSON] житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа Дніпровська міська рада, про визнання права на приватизацію. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що на підставі ордеру, виданого 25.11.1994 року виконавчим комітетом [PERSON] народних депутатів м. Дніпропетровська її сім'я заселилася в трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Ордер на житлове приміщення був виданий на сім'ю у складі чотирьох осіб на ім'я [PERSON] - її матері, на неї - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З того часу вони фактично проживають та зареєстровані за вказаною адресою. З часом у квартирі [ADDRESS] проживати залишилися вона та її онук з донькою. Матір померла, а інші виписалися. На даний час в квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Маючи на меті приватизувати дану квартиру, нею були підготовлені всі необхідні документи для приватизації. Однак в неї відсутній оригінал ордеру про вселення від 25.11.1994 року, який втрачений не з її вини. На її звернення до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради із заявою про приватизацію даної квартири, їй відмовили її прийняти, оскільки в неї відсутній оригінал ордеру про вселення. Вважає, що її право на приватизацію житла порушене і вона має право на його захист. Просила суд: визнати за нею право на приватизацію квартири [ADDRESS] В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовну заяву та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] житлового господарства Дніпровської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що позивачка не зверталася з заявою як до [PERSON] житлового господарства , так і до Центру надання адміністративних послуг «Лівобережний» в установленому законом порядку та не надавала пакет документів для приватизації квартири. Право позивача не порушено. Крім того, будинок в якому проживає позивачка не належить до комунальної власності. Представник третьої особи Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився,про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії ордеру №196 серії 01 від 25 листопада 1994 року, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська [PERSON] на сім'ю з 4 осіб на право зайняття жилого приміщення квартири [ADDRESS] сім'ї: [PERSON] - основний квартиронаймач, дочка - [PERSON], онука - [PERSON], онука - [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 02 лютого 2011 року, [PERSON] померла [INFO] Відповідно до довідки, виданої [PERSON] Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Башта Лівобережна» № 34 від 19.09.2017 року разом з нею в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: дочка - [PERSON], онук - [PERSON]. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім того вона має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, враховуючи положення ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Статтею ст.345 ЦК України визначено право набуття права власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. В судовому засіданні встановлено, про що не заперечували сторони, про те, що житловий будинок, в якому зареєстрована позивачка не належить до комунальної власності та право позивача жодним чином відповідачем порушено не було. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтуванні та є такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed