Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 26.07.2016 року помер його батько - [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 16/100 складських приміщень, загальною площею 216 м2, розташованих в м. Миколаєві по вул. Олега Ольжича, 109. На момент смерті батька разом із ним були зареєстровані позивач та відповідачі, проживали разом тільки позивач та відповідач [PERSON], а відповідач [PERSON] взагалі проживала на тереторії іншої держави. Позивач зазначив, що утримував батька, допомогав та піклувався про нього, відповідачі не приймали у цьому участі. Догляд за покійним здійснював саме позивач, і ніс усі необхідні витрати на його поховання. Посилаючись на викладене, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримав, просив розглядати справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання повідомлені. Відповідач [PERSON] надала заяву, в якій позов визнала. Враховуючи те, що від відповідача [PERSON] заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що в м. Миколаєві 26.07.2016 року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 16/100 складських приміщень, загальною площею 216 м2, розташованих в м. Миколаєві по вул. Олега Ольжича, 109. Із копії спадкової справи № 30/2017, заведеної Пятою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлого [PERSON], який помер 26.07.2016 року, вбачається, що на випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця: позивач - [PERSON], відповідач - [PERSON], та його дружина: відповідач [PERSON] Із спадкової справи вбачається що [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування даються розяснення про те, що факт ухилення особи від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обовязку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обовязку. Непредявлення спадкодавцем, який має право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини пятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобовязані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути предявлена особою, для якої таке усунення породжує повязані зі спадкуванням права та обовязки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.\~\~ \~ \~ \~ На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що позивач довів, що відповідачі ухилялися від надання допомоги батькові, також він є спадкоємцем першої черги за законом та на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved