Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В жовтні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що між Банком та відповідачем 13.09.2006 р. був укладений Договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 9 920 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25, 08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, відповідно до умов договору відповідач зобовязувався погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, а також сплачувати комісії на умовах,передбачених договором. У встановлений договором строк відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість за вказаним Кредитом. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 100 727 грн. 32 коп. за кредитним договором від 13.09.2006 р., а також судовий збір у розмірі 1 510 грн. 91 коп. В подальшому позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 75\~601 грн. 24 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з?явився, від нього надійшло клопотання про розгляд повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13.09.2006 р. між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» ( правонаступником є ПАТ КБ «Приватбанк») було укладено Договір № DNH4KS28430378, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 9 200 грн. 00 коп. на строк 42 місяця по 15.03.2010 р. для придбання товару. Відповідно до умов Договору відповідач дав згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, по перерахунку платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах,передбачених договором. В порушення умов, передбачених кредитним договором, у встановлений строк відповідач [PERSON] грошові зобовязання перед кредитодавцем не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.12.2012 р. з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 33\~864 грн. 86 коп., а саме 8\~563 грн. 83 коп. заборгованість за кредитом, 22\~607 грн. 28 коп. заборгованість по процентам, 2\~693 грн. 75 коп. штраф (процентна складова). В задоволенні вимог в частині стягнення\~ фіксованої частини штрафу\~та пені було відмовлено. Дане рішення суду не виконується, у зв`язку з чим позивач вважає, що є підстави для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 75 601 грн. 24 коп., а саме: 19\~605 грн. 72 коп. заборгованість по процентам; 55\~995 грн. 52 коп. заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання умов Договору. За кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1054 ЦК України). Відповідно до вимог частини другої статті\~1054\~та частини другої статті\~1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~У відповідності до частин першої та третьої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст.\~525,\~526,\~599,\~611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та\~ЦК України. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 р. по справі № 6-1206 цс 15. Крім того у постанові від 02 вересня 2015 р. по справі № 6-369 цс15 Верховним Судом також зазначено, що згідно із частиною першої\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Оскільки в силу ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до правовідносин за кредитним договором застосовуються положення закону, що регулюють правовідносини позики, дана правова позиція може застосуватися при вирішення даного спору. З урахуванням викладеного суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме\~необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 75\~601 грн. 24 коп. Відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір відповідно до частки задоволених вимог\~ 1 218 грн. 00 коп.

Outcome: approved