Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 2010 року, яке видано управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради Донецької області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/6 частині квартири [ADDRESS]. Неповнолітня [PERSON] через свого законного представника подала позов до суду у якому просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] між її співвласниками, а саме: виділити у користування: [PERSON] кімнату жилою площею 7.7 м2; [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] кімнати жилою площею 10.7 м2, 9.6 м2, 19.0 м2. Приміщення загального користування, призначені для забезпечення потреб усіх співвласників квартири [ADDRESS] залишити у спільному користуванні співвласників квартири. Одночасно просить зобов»язати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні 1/6 частиною квартири, заборонити їм це робити у майбутньому, заборонити відповідачам використовувати без її згоди кімнату жилою площею 7.7 м2 для зберігання їх майна. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які діяли від свого імені та представляли інтереси співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], визнали позовні вимоги частково, а саме в частині пропонованого позивачкою порядку користування квартирою та пояснили, що не оспорюють право власності позивачки на 1/6 частину квартири [ADDRESS] не заперечують проти того, щоб позивачка користувалася кімнатою площею 7.7 м2 і у цьому вони ніколи не чинили позивачці перешкод. Вислухавши обґрунтування позивачкою своїх позовних вимог, пояснення співвідповідачів, з*ясувавши обставини справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/6 частині квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30 вересня 2010 року, яке видано управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради Донецької області та зареєстровано 11.10.2010 року КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» за № 31727506. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вона має 4 ізольовані кімнати жилою площею 43.0 м2, а саме: кімнати площею 10.7 м2, 9.6 м2, 7.7 м2 та 19.0 м2. Таким чином на кожного співвласника відповідно їх частці права власності приходиться по (43.0 м2 : 6 =) 7.17 м2 жилої площі у квартирі. З урахуванням того, що відповідачі не заперечують проти того, щоб позивачці виділити у користування кімнату жилою площею 7.7 м2, суд вважає, що задовольняючі позов в цій частині не будуть суттєво порушені права відповідачів стосовно порядку користування спільної частковою їх власністю, т.т. квартирою. Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.07.2012 року місце проживання [PERSON] визначено з її батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON], [INFO], на теперішній час досягла 14 років. Відповідно до ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. В судовому засіданні встановлено, що батьки неповнолітньої [PERSON] проживають окремо і її мати проживає у квартирі № 36. Таким чином позовні вимоги позивачки стосовно визначення порядку користування квартирою № 6, яка є спільною частковою власністю сторін, узгоджуються з нормами Сімейного та Цивільного кодексів України. Одночасно для забезпечення права позивачки на користування кімнатою жилою площею 7.7 м2 суд вважає за необхідне зобов»язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у користуванні кімнатою жилою площею 7.7 м2 та заборонити їм використовувати без згоди [PERSON] кімнату жилою площею 7.7 м2 для зберігання їх майна. Разом з тим суд вважає, що позовні вимоги стосовно заборони відповідачів у подальшому перешкоджати позивачці у користуванні, володінні та розпорядженні 1/6 частиною квартири № 36 не підлягають задоволенню, оскільки позивачка не довела факт порушення її майнового права в цій частині. Так, відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 вказаної статті встановлює способи захисту цивільних прав, у тому числі припинення дії, яка порушує право. Таким чином, при недоведеності факту порушення цивільного права, у суда відсутні підстави обрання способу захисту цивільних прав.

Outcome: partial