Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 18.12.2013 р., 17.01.2014 р., будучи належним чином сповіщені, не явилися, про причину неявки суд не сповістили, були попереджені, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у їхню відсутність на підставі даних, що є в матеріалах справи. Представник позивача - ПАТ «Дельта Банк» проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглянути справу без його участі. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія кредитного договору № 368-013/ФКВ-08 від 05.06.2008р. (із Додатком № 1 до договору); копія договору поруки № 368-013/ZФПОР-08 від 05.06.2008р.; довідка про розмір кредитної заборгованості станом на 16.09.2013р.; копії досудових вимог, надісланих [PERSON] та [PERSON]; копія договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути солідарно з відповідачів: основного - [PERSON], за договором поруки - [PERSON] заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 223 818 грн. 28 коп. та стягнути з них судові витрати в сумі 2 238 грн. 18 коп., зазначивши, що 05.06.2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 368-013/ФКВ-08, згідно із яким позичальнику було надано грошові кошти (кредит на придбання автомобіля) на загальну суму 21975 доларів США. Кредит надавався на 84 місяці, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх платежів не пізніше ніж 04.06.2015р., із сплатою 12,6 % річних. Між сторонами кредитного договору були узгоджені порядок та черговість погашення кредиту згідно до умов кредитного договору, згідно якого позивальник повинен був повернути кредит та плату за його користування (відсотками). В якості забезпечення повернення кредиту 05.06.2008 р. було укладено договір поруки № 368-013/ZФПОР-08 із [PERSON] Таким чином, відповідач прийняв на себе зобов'язання в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором до відповідно до Додатку № 1 до нього повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки ті інші передбачені платежі у встановлених розмірах, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином виконав, надав кредит відповідачу, перерахувавши на його рахунок кошти в розмірі 21975 доларів США, а відповідач (Боржник), тим самим, отримав можливість використовувати кошти на свій розсуд. В той же час, у порушення умов кредитного договору, відповідач (Боржник) не виконав належним чином свої зобов'язання, в результаті чого має прострочену заборгованість станом на 16.09.2013р. на загальну суму 223818 грн. 28 коп., яка складається з: тіла кредиту - 178099 грн. 17 коп.; заборгованості за відсотками - 39382 грн. 87 коп.; заборгованості за комісією - 6336 грн. 24 коп. 30.06.2010р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, за підставі якого Укрпромбанк передав (відступив) право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. У зв'язку із невиконанням відповідачем (Боржником) умов Кредитного договору та несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, на адресу відповідача (Боржника) були направлені досудові повідомлення з вимогою про погашення боргу, які були залишені ним без задоволення, внаслідок чого позивач був вимушений звернутися до суду із вищезазначеними вимогами. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність банківської установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] 05.06.2008 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (розділ 2 Договору), які позичальник порушив. Загальна сума заборгованості станом на 16.09.2013р., з урахуванням заборгованості за відсотками та комісією, тіла кредиту, складає - 223818 грн. 28 коп. Як передбачено підп. 2.4 кредитного Договору, повернення Кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 261,00 доларів США по 20 число кожного місяця. Нараховані проценти сплачуються Позичальником у валюті Кредиту по 20 число кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням Кредиту шляхом внесення коштів у касу Банку (підп. 2.7 Договору). Кредитним договором встановлювалися такі види комісій: за надання кредиту - 1,50 % від суми кредиту; за управління кредитом - 0,15 % від суми кредиту; за видачу готівкових коштів - 0,4 % від суми кредиту. Згідно із підп. 4.2.1 позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за цим Договором у передбачені цим Договором строки. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобов'язання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з [PERSON] як з основного боржника та з [PERSON], як з поручителя, 223818 грн. 28 коп. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобов'язань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 2238 грн. 18 коп.

Outcome: approved