Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

В заяві до суду [PERSON]Г вказала, що по сусідству з відповідачем в селі Переліски Барського району Вінницької області знаходиться її земельна ділянка. Протягом тривалого часу відповідач погано до неї ставиться. Так, 18 вересня 2014 року вона принесла обід робітникам, які працювали у неї на городі. В цей час на своєму городі був відповідач. Він почав її ображати нецензурною лайкою. Тільки тоді,коли підійшли працівники, які працювали у неї на городі, відповідач припинив ображати. Своїми діями відповідач принизив її честьта гідність. Їй станом на 18 вересня 2014 року було повних 77 років, вона значно старша від відповідача. Тому образи, які звучали з його уст на її адресу, дуже образили її, вона розхвилювалась, плакала. Адже приводу до такої поведінки з боку відповідача до неї вона не давала. Діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягає у принижені її честі та гідності. Поведінка відповідача щодо неї не відповідала моральним засадам спілкування у суспільстві, спілкуванні з сусідами. У нього відсутня повага до старших, адже вона старша від відповідача набагато. Вона розхвилювалась, плакала, декілька ночей погано спала. Моральну шкоду оцінює у 6 тисяч гривень, яка буде відповідати її моральним стражданням, які вона перенесла від незаслужених образ у вигляді нецензурної лайки з боку відповідача. В судовому засіданні [PERSON]Г та її представник адвокат [PERSON]О повністю підтримали заявлений позов. [PERSON]Г зазначила, що [PERSON]І неодноразово її ображав, погрожував фізичною силою. Відповідне відбулось і 18.09.2014 року і тільки через втручання [PERSON]Б та [PERSON]Ю - [PERSON]І вимушений був припинити образи і покинути її земельну ділянку. Приниження її, з боку набагато молодшої за нею людини, принизило її честь та гідність, вона хвилювалась, плакала. Вважає, що діями відповідача їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 6000 грн, крім того наполягає на стягненні понесених судових витрат. Відповідач [PERSON]І та його представник адвокат [PERSON]Й пред,явлений позов не визнали. [PERSON]І суду пояснив, що [PERSON]Г попередньо була в неприязних відносинах з його тестем, а після його смерті непорозуміння виникли у неї і до нього. Між ними була сварка в 2012 році, конфлікт виник через потруєне сіно. 18 вересня 2014 року він взагалі не бачив [PERSON], оскільки в період часу з 17 по 19 вересня 2014 року з іншими робітниками труїв 11 тон зерна для посіву. Свідки [PERSON]Б та [PERSON]Ю суду пояснили, що в вересні 2014 року косили сіно на городі, який належить [PERSON] В обідню пору вони почули нецензурні слова з боку [PERSON]І на адресу [PERSON] Останній ображав її, погрожував фізичною силою, але коли помітив їх, то одразу покинув місце подій. Вони не перебувають в родинних відносинах з сторонами і не зацікавленні у розгляді справи на будь яку користь. Свідок [PERSON]В пояснив суду, що [PERSON]Г постійно зверталась зі скаргами до сільської ради на дії [PERSON], але під час перевірки її посилення не підтверджувались. В вересні 2014 року під час перебування в приміщенні сільської ради [PERSON]Г пошкодила руку [PERSON]І та покинула приміщення. Свідок [PERSON]Т суду пояснив, що між сторонами існує непорозуміння що використання земельної ділянки, яка згідно документів на даний час належить [PERSON] [PERSON]Г вважає, що оскільки дана ділянки раніше належила її родині, то відповідно вона має право нею користуватись. Свідок [PERSON]Ф суду пояснив, що до вересня 2014 року [PERSON]Г неодноразово зверталась до нього з приводу користування [PERSON]І земельної ділянки. Вона казала, що в разі не покарання [PERSON], вона буде скаржитись на нього. Доказів, які підтверджували доводи [PERSON]Г, здобуто не було. Свідок [PERSON]В суду пояснив, що 18 вересня 2014 року протруював зерно в складі [PERSON] Останній також був складі, працював разом з ним. Тільки кілька разів на нетривалий час по власних справах, залишав приміщення складу. [PERSON]Г він в той день не бачив. Свідок [PERSON]М суду пояснив, що 18.09.2014 року на власній земельній ділянці, обробляв дерева. Поряд з даною ділянкою, знаходяться земельні ділянки [PERSON]Г та [PERSON] Будь якого спору в даний день між вказаними особами він не чув. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов із слідуючого: відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як було встановлено судом, відповідно до показів сторін, між ними протягом тривалого часу існують неприязні відносини. Як пояснила [PERSON], а відповідно підтвердили свідки [PERSON]Б та [PERSON], 18 вересня 2014 року в обідню пору, [PERSON]І в с.Переліски Барського району нецензурними словами ображав [PERSON], погрожував їй застосуванням фізичної сили. Суд приймає до уваги свідчення [PERSON]Б та [PERSON], оскільки останні були присутніми на місце події, чули висловлювання, хотіли втрутитись, але коли вони почала наближатись, то [PERSON]І залишив місце події. Останній не зміг суду пояснити, чому свідки давали саме такі свідчення, адже він не має з ними непорозумінь. Суд критично ставиться до показів свідка [PERSON]М в частинні того, що він не чув образ з боку [PERSON]І на користь [PERSON], так як к відповідно до пояснень сторони позивача, земельна ділянка свідка знаходиться на значній відстані від місця події і тому даний свідок просто міг не почути перепалку. Також суд критично ставиться до показів свідка [PERSON]В в частинні того, що він не бачив [PERSON]Г і не чув сварки, оскільки, як він сам пояснював, він перебував в приміщенні складу, [PERSON]І кілька разів по власних справах, покидав дане приміщення і тому він просто міг не бачити позивача і не чути сварку. З огляду на викладене і на ті відносини, які склались між ними, суд дійшов до переконання, що [PERSON]І ображав нецензурними словами [PERSON]Г і погрожував останній. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Згідно ч. 1 ст. 269 Цивільного кодексу України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя і це визначено у ст. 271 Цивільного кодексу України. Ч. 1 ст. 275 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою З ЦК України. Ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про ней та / або / членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. З огляду на зазначенні норми законодавства вимоги позивача в частинні зобов,язання відповідача у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] вибачитись перед [PERSON]Г підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та / або / моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно показів [PERSON]Г своїми діями відповідач принизив її честьта гідність. Їй станом на 18 вересня 2014 року було повних 77 років. Вона значно старша від відповідача. Тому образи, які звучали з його уст на її адресу, дуже образили її, вона розхвилювалась, плакала. Адже приводу до такої поведінки з боку відповідача до неї вона не давала. Діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягає у принижені її честі та гідності. Поведінка відповідача щодо неї не відповідала моральним засадам спілкування у суспільстві, спілкуванні з сусідами. Вона розхвилювалась, плакала, декілька ночей погано спала. Просила стягнути 6 тисяч гривень завданої моральної шкоди. Безумовно сам факт образ, які були висловленні у формі нецензурних слів, погроз, суд оцінює як порушення особистих, немайнових прав людини. Дані права захищенні Конституцією України та зазначеними вище нормами Цивільного кодексу України, а тому має проводитись відшкодування завданої моральної шкоди. Разом з тим при призначенні суми відрахування суд враховую тривалість даних страждань, їх вплив на особу, наслідки до яких вони призвели. З огляду на викладені обставини суд вважає, що до стягнення підлягає сума в розмірі 2000 грн. В своїх вимогах позивач наполягала на стягненні з відповідача понесених судових витрат. Розмір вказаних витрат становить 243 грн 60 коп. Так як суд дійшов до переконання про необхідність задоволення позову частково. То згідно вимог ст.88 ЦПК України дані витрати підлягають до стягнення у сумі 80 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial