overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 02.09.2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у виконкомі Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис за № 73. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . З 2020 року їх сімейні відносини припинені, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на спільне життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору про визначення проживання дитини не мають. Вважала, що збереження сім`ї неможливе, просила не надавати часу на примирення, а тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 02.09.2006 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис за № 73. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась дитина - донька [PERSON] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2020 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Крім того, з відповідача на користь позивачки відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 908, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 05.03.2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 63. Від шлюбу мають двох дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З серпня 2021 року сумісно не проживають, їх сімейні відносини припинені, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на спільне життя. Вважала, що збереження сім`ї неможливе, оскільки у відповідача вже фактично склалося особисте життя, а тому просила шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутность, наполягає на задоволенні позовних вимог, просить шлюб розірвати. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 05.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 63. Від шлюбу мають двох дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2021 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть, сумісно не проживають, спору щодо проживання дітей не мають. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Таким чином, з урахуванням думки позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, враховуючи, що примирення між сторонами неможливе, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім`я розпалася остаточно, підстав\~ для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Крім того, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 908, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 березня 2011 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 180. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З січня 2017 року сімейні стосунки зіпсувалися через відсутність взаєморозуміння з відповідачем, тому подальше спільне життя стало неможливим. З квітня 2018 року вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 березня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 180 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З січня 2017 року сімейні стосунки між сторонами зіпсувалися через відсутність взаєморозуміння. З квітня 2018 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають покладанню на відповідача. Відповідно до ст.ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності виданого їй державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 008248 від 18 червня 2003 року, посилаючись на те, що при оформлені вказаного акта помилково було записано її ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Визнання факту належності їй державного акта на право власності на землю має для неї юридичне значення для реалізації особистих майнових прав. В судовому засіданні представник заявниці підтримав подану заяву. Представник заінтересованої особи - Ванчиковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про те, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні, виданого [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 008248 від 18 червня 2003 року на підставі розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації № 212-р від 14 травня 2003 року помилково було записано ім`я власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказане підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, паспортом заявника, копією книги реєстрації сертифікатів та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналогічне вбачається з роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Заявниця в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-14 00:00:00

в жовтні 2021 року заявниця [PERSON] через свого представника адвоката Авіжень В.Й. звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із вказаною заявою, в якій просила встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Луганськ Луганської області. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] в м. Луганськ Луганської області у [PERSON] , яка перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] народилась дитина жіночої статі - [PERSON] , але отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки, факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», в зв`язку з чим, заявниця звернулась до суду та просить встановити факт народження дитини. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились, заінтересована особа явку свого представника не забезпечила. Про розгляд справи повідомлялись належним чином. Зважаючи на те, що ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають із 24.06.2021 року в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У [PERSON] [INFO] народилась дівчинка, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 667 від 09.09.2021 року. За змістом п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. За змістом ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження дитини є обґрунтованою, та підлягає задоволенню, оскільки, батьки дитини позбавлені можливості безпосередньо зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

В жовтні 2021 року заявниця зернулась до Деснянського районного суду м.Чернігова в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вона [PERSON] являлась дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлення вказаного факту необхідно для реалізації своїх прав на пенсійне забезпечення. Учасники справи в судове засідання не з`явлись, заявник просила справу розглянути за її відсутності. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. 17 липня 1981 року відділом ЗАГС виконкому Ленінградської міськради було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (повторне), в якому в графі чоловік зазначено російською мовою « [PERSON] », [INFO] . В Свідоцтві про смерть серії [NUMBER] зазначено, що у віці 45 років помер [INFO] [PERSON] . Вказані розбіжності створюють перешкоди заявниці у реалізації своїх прав на пенсійне забезпечення в разі втрати годувальника померлого чоловіка [PERSON] .. Згідно приписів ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №3, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних стосунків коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, а тому заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

В жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 190 від 20.02.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що 20.02.2016 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у них народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з червня 2021 року, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, він з дружиною втратили почуття любові один до одного. На даний час сім`я розпалась остаточно, та як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. В судове засіданні позивач та його представник не з`явились, повідомлялись належним чином, про день, час та місце розгляду справи. Від позивача до суду надійшла заява, якою просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав викладених у матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, про день, час та місце розгляду справи. Від відповідача до суду надійшла заява, якою просить розглядати справу у її відсутності, не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

В жовтні 2021 року позивача звернулась до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 12.09.2012, актовий запис за № 1479. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за його відсутності в судовому засіданні, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сім`ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

В жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та вони з лютого 2021 року перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2003 року. Шлюб перший, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

В жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач звернулася до суду із заявою, в якій позов в частині розірвання шлюбу визнала та просила відновити їй дошлюбне прізвище, а справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2021 року. Шлюб перший, від шлюбу дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею\~113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що відповідач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір відповідачем прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved