Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, розмір аліментів не оспорював, просив розглянути справу у підготовчому судовому засіданні без його участі. Позивачка [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копії паспортів сторін; копія Витягу з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання позивачки; копія свідоцтва про народження дитини доньки [PERSON] , [INFO] ; копія свідоцтва про народження дитини сина [PERSON] , [INFO] ; копія рішення Ренійського райсуду Одеської області від 19.11.2019р. про розірвання шлюбу. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісячно з відповідача [PERSON] , із яким вона перебувала у шлюбі (зараз шлюб розірваний) і який є батьком дитини, зазначивши, що після розпаду сім`ї сторони будь-яких стосунків не підтримують, мешкають окремо. Відповідач матеріально сина не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов`язаний це робити. В даний час син знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому виникла необхідність у стягненні її у примусовому порядку. Позивачка працює за трудовим договором, займається вихованням дітей (від шлюбу, окрім сина [PERSON] , є ще донька [PERSON] , яка вже досягла повноліття та навчається у ВУЗі), їх утриманням, вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки також працює (неофіційно) та отримує заробітну плату. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до\~статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2\~ст. 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Ч. 3\~ст. 181 СК України\~передбачена можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачкою та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Згідно із ч. 3\~статті 181 СК України\~з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно. При цьому, на підставі ч. 1\~ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 09 червня 2020 року. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 3000 грн. Крім того, в порядку ст. 141 ЦК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved