Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Попівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті спадкодавця [PERSON], вона, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину та успадкувала право на земельну частку (пай) померлої особи. Проте, оформити в порядку спадкування житловий будинок, розташований в с. Попівка Миргородського району, що фактично належав спадкодавцю, вона не може по причині відсутності належних правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності [PERSON] на цей будинок. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що за заповітом успадкувала право на земельну частку (пай) після [PERSON], проте оформити спадщину у виді будинковолодіння не може, через відсутність належних документів на нього. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подавши до суду листа, за змістом якого цей учасник процесу не заперечував проти задоволення заявленого позову, справу просив розглянути у відсутність його представника / а.с. 30 /. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, за життя [PERSON] залишила заповіт на ім'я позивачки на все своє майно і права / а.с. 8 /. Після смерті згаданого спадкодавця у квітні 2006 року, на підставі цього заповіту [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] / а.с. 5, 7, 28, 29 /. Згідно довідок виконавчого комітету Попівської сільської ради Миргородського району свідоцтво про право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] [PERSON] не одержувала, а рішення органу місцевого самоврядування про відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку за вказаною адресою не збереглося / а.с. 10 /. Відсутність заперечень проти позову відповідача - органу місцевого самоврядування вказує на те, що це домоволодіння перебувало у фактичному володінні померлого спадкодавця [PERSON]. Постановою державного нотаріуса від 23.09.2011 року у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді житлового будинку, після померлого спадкодавця, позивачці відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння / а.с. 6 /. Статтею 1223 ч. 1 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Оскільки позивачка є спадкоємцем за заповітом та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявила про відмову від спадщини, а навпаки вчинила дії по її прийняттю, вважається, що вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину в цілому. За результатами розгляду справи встановлено, що інші спадкоємці на спадщину, після померлої [PERSON], не претендують / а.с. 28 /. З цих підстав суд приходить до висновку про те, що позивачка набула повне право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що перебували у володінні спадкодавця, який за життя залишив заповіт на її ім'я. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved