Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В грудні 2013р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про встановлення факту володіння часткою домоволодіння та визнання права власності, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 59/100 часток домоволодіння за адресою - [ADDRESS] належало батькам позивачки - [PERSON] та [PERSON]; 41/100 частка бабусі позивачки - [PERSON]. Батько - [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. 529 ЦК України(в ред. 1963 року) спадкоємцями першої черг законом є [PERSON], її мати - [PERSON] та її брат - [PERSON]. [PERSON] фактично прийняла спадщину після [PERSON], оскільки проживала з ним на час його смерті, а саме прийняла спадщину на 1/3 частку від 59/200 часток домоволодіння - на 59/600 час домоволодіння. Свідоцтво про право на спадщину отримала лише [PERSON] на належні 59/600 часток домоволодіння. Позивачка та її брат своє право на спадщину не оформили. [PERSON] померла [INFO]. Оскільки на час смерті бабусі її сина - (батька позивачки) [PERSON] не було в живих, відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) її спадкоємцями в рівних частках були [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину, а саме, 1/2 частку від 41/100 частки домоволодіння - 41/200 (або 123/600) частки домоволодіння. [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та її брат - [PERSON] Оскільки частки спадкоємців є рівними, позивачка прийняла спадщину на 1/2 частку належного матері майна - тобто 1/2 частку від 236/600 часток домоволодіння - 118/600 часток, як така що проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відтак позивачка прийняла ? часку домоволодінні за адресою - [ADDRESS]. Коли позивачка звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва їй було відмовлено оскільки у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 06.02.1964 року не вказані частки співвласників. У зв'язку з чим позивачка просила суд встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] на час його смерті - [INFO] 59/200 часток домоволодіння за адресою - [ADDRESS], встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] на час її смерті - [INFO] 236/600 часток домоволодіння за адрес [ADDRESS]. Визнати за нею [PERSON] право власності 59/600 часток домоволодіння за адресою - [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Визнати за нею право власності 123/600 часток домоволодіння за адресою - [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO]. Визнати за нею право власності 118/600 часток домоволодіння за адресою - [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] В судовому засіданні позивачка за первинним позовом надала заяву згідно вона уточнює позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на ? домоволодіння за адресою - [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого, [INFO], [PERSON] померлої [INFO], [PERSON] померлої [INFO], [PERSON] померлого, [INFO]. Проти задоволення уточнених позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] не заперечує. Відповідачка до суду подала зустрічну позовну заяву згідно із якою, вона вказує, що після укладення шлюбу між нею та [PERSON] вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Її чоловік, [PERSON] є братом позивачки і тому він прийняв спадщину в аналогічному порядку вказаному позивачкою після [PERSON], померлого, [INFO], [PERSON] померлої [INFO], [PERSON] померлої [INFO] Чоловік відповідачки ( позивачки за зустрічним позовом) [PERSON] помер [INFO], [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, а саме ? частку домоволодіння за адресою - [ADDRESS], оскільки подала заяву до нотаріальної контори. Далі реалізовувати своє право на спадщину вона не могла оскільки [PERSON] забрала всі правовстановлюючі документи на домоволодіння. У зв'язку з чим [PERSON] просила відмовити у задоволені позову [PERSON] та визнати за нею- [PERSON] право власності на ? частку домоволодіння за адресою - [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. Надалі, в судовому засіданні відповідачка за первинним позовом, [PERSON], подала до суду згідно із якою вона не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог [PERSON], уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на ? домоволодіння за адресою - [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого, [INFO], [PERSON] померлої [INFO], [PERSON] померлої [INFO], [PERSON] померлого, [INFO]. Представником третьої особи, Управління комунального майна Луганської міської ради до суду надано заяву згідно із якої він просить розглянути справу без його участі, відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON], за необґрунтованістю, а питання щодо зустрічного позову [PERSON] покласти на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що згідно із довідки з МКП БТІ від 20.08.2013 р. домоволодіння за адресою - [ADDRESS] належить: 59/100 часток [PERSON] та [PERSON] підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 6 лютого 1964 р. виданого Луганським міським відділом комунального господарства. 41/100 частка [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 6 лютого 1964 р. виданого Луганським міським відділом комунального господарства. 14.07.1950 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с.13). [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] та [PERSON], що підтверджується (а.с.14 , 16). Згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] змінено прізвище на «[PERSON]» (а.с.15) [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.17). Відповідно до ч. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 р. у випадку, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Частина 4 п. 1 зазначеного документу має положення відповідно до якого у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Спадкоємцями першої черги [PERSON] померлого [INFO], відповідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення правовідносин (далі - ЦК УРСР), є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] Згідно із ст. 529 Цивільного Кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно до ст. 548, п.1. ч. 1 ст.549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] його спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, проживаючи за адресою [ADDRESS], у тому числі й на час смерті [PERSON] та після цього, що підтверджується копією домової книги (а.с.21-23, 96-98). Тому, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вважаюся такими, що прийняли спадщину, відкриту після смерті [PERSON] Оскільки відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, «спадкоємці першої черги є в рівних частках діти, дружина…» і [PERSON] належала 1/2 частка від 59/100 часток (спільної сумісної власності подружжя) тобто - 59/200 часток домоволодіння, то [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину на 1/3 частку від 59/200 часток домоволодіння, тобто на 59/600 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS], кожний. Свідоцтво про право на спадщину отримала лише [PERSON] на належні 59/600 часток домоволодіння. [PERSON] та [PERSON] своє право на спадщину не оформили (а.с.9). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.18) Відповідно до свідоцтва про народження від 07.05.1929 року [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.12). Оскільки на час смерті [PERSON] її сина - [PERSON] не було в живих, відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР її спадкоємцями в рівних частках були її онуки, тобто [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину (41/100 часток домоволодіння, за адресою - [ADDRESS]), в рівних частках, відкриту після с бабусі [PERSON] померлої [INFO], оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, проживачи за адресою [ADDRESS], у тому числі й на час смерті [PERSON] та після цього, що підтверджується копією домової книги (а.с.21-23, 96-98). Тобто [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину на 123/600 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS], кожний. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.19). Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої, [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, після смерті [PERSON] оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою голови квартального комітету та копією домової книги (а.с.24,а.с.21-23, 96-98). Крім того, відповідно до довідки Першої державної нотаріальної контори після померлої [INFO] [PERSON], 01.03.2005 року з заявою про прийняття спадщини зверталась [PERSON] (а.с.117). Тому, відповідно до положень ч.5 ст. 1268 ЦК України, прийнята спадщина, а саме: 236/600 частки домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] з часу відкриття спадщини, після смерті [PERSON] в рівних частках, тобто по 118/600 частки за кожним. Таким чином, після [PERSON], померлого, [INFO], [PERSON] померлої [INFO], [PERSON] померлої [INFO], спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли по 1/2 частки домоволодіння за адресою [ADDRESS], кожний. 22.01.1993 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище дружини після шлюбу - «[PERSON]» (а.с.83). [INFO]. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.84). Спадкоємцем першої черги після [PERSON], померлого [INFO]., відповідно до ст. 1261 ЦК України, є його дружина [PERSON]. Відповідно до довідки Першої державної нотаріальної контори після померлого [INFO] [PERSON], 18.12.2012 року з заявою про прийняття спадщини зверталась 01.11.2012р. [PERSON] та 18.12.2012р. [PERSON] (а.с.117). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, [PERSON], відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, після [PERSON], померлого [INFO]., шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви та відповідно до положень ч.5 ст. 1268 ЦК України, прийнята спадщина (1/2 частки домоволодіння за адресою [ADDRESS]) належить [PERSON] з часу відкриття спадщини. Таким чином, уточнені позовні вимоги як за первинним позовом, так і за зустрічним знайшли своє підтвердження матеріалами справи, тому заявлені вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved