Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

В грудні 2009 року позивач звернулася до сдуу з вище вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог вказавши, що їй на підставі договору дарування від 30 травня 2001 року на праві приватної власності належить 11/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 905 від 09 листопада 2001 року була передана у власність земельна ділянка площею 0,0375 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та видано Державний акт на право приватної власності на землю від 25 грудня 2002р. Позивач, маючи намір приватизувати земельну ділянку під належною їй частиною житлового будинку, не змогла виготовити державний акт, оскільки земельна ділянка під її частиною будинку вже була приватизована [PERSON] 2.02.2012 року у справі було постановлено рішення Хмельницького міськрайонного суду, котре переглядається за ново виявленими обставинами згідно ухвали суду від 11.03.2014 року. В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, остаточно просить встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в натурі між співвласниками будинку згідно часток співвласників в будинковолодінні; скасувати рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 905 від 09.11.2001р. в частині передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0375 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий [PERSON] 25.12.2002р. і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21982; визнати недійсним договір дарування від 28 травня 2008 року, реєстровий № 2266 зареєстрований в електронному реєстрі 10.06.2008р., в частині дарування земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд загальною площею 0,0375 га, за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача в зазначеній остаточній редакції підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Уточнив, що просить встановити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до варіанта, запропонованого експертом у висновку № 185/014, за виключенням пропозиції експерта про встановлення сервітуту. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що повністю згодні із запропонованим експертом у висновку № 185/014 варіантом користування земельною ділянкою і також, як і позивач, не бажають встановлення сервітуту, який запропонований експертом. В решті заявлених вимог жодних заперечень проти позову не мають. Представник виконавчого комітету Хмельницької міської ради, третя особа [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися. Суд вважає за можливе розгляд справи провести у їх відсутності. Суд, заслухавши представників позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних мотивів. Як вбачається із наявних у справі правовстановлюючих документів, житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] - 11/50, [PERSON] - 18/50, [PERSON] - 21/50, а будинок на час розгляду справи судом розділено в натурі між співвласниками відповідно до їх часток, що підтверджується договором дарування від 1 травня 2001 року, реєстровий № 1762, договором дарування від 28 травня 2008 року, реєстровий №2266, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 грудня 2004 року. Вимога щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягає до задоволення, оскільки між сторонами спірні відносини виникли в зв'язку з неможливістю набуття права власності на частину земельної ділянки під належною останній частиною будинку. З огляду на це та відповідно до положень пп. «ґ»п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7, якими роз'яснено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження, - [PERSON] набула право на земельну ділянку, що знаходиться під належною їй частиною житлового будинку, в обсязі, що відповідає розміру її частки в будинку. Враховуючи наведене, вимога щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] підлягає до задоволення. Порядок користування слід встановити згідно варіанту, визначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи №185/014, оскільки співвласники погодили цей варіант порядку користування. При цьому не підлягає врахуванню пропозиція експерта щодо встановлення сервітуту, оскільки його встанволення предметом спору не є, позовні вимоги з цього приводу не заявлялися, жодна зі сторін його встановлення не бажає. На земельній ділянці відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, який був виданий [PERSON] на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради від 19.01.2001 року № 905 площею 0,0375га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS], виникла накладка на земельну ділянку землекористувача [PERSON], що призвело до порушення її права на приватизацію земельної, яка знаходиться під її частиною будинку. Відповідно до частини першої ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 905 від 09 листопада 2001 року в частині передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0375га для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] слід скасувати, а державний акт на право приватної власності на землю, виданий 25 грудня 2002 року на ім'я [PERSON] на підставі вказаного рішення, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №21982 визнати недійсним. Відповідно укладений в подальшому договір дарування між [PERSON] та [PERSON] від 28 травня 2008 року в частині переходу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0375га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS], слід визнати недійсним на підставі частини першої ст. 203 ЦК України та ст. 378 ЦК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved