Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія паспорту [PERSON]; копія договору оренди землі від 29 липня 2008 року; Копія свідоцтва про одруження ХV-УА № 276151; Копія державного акту на право приватної власності ІV-ОД № 087527; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; Копія довідки Долинської сільської ради №933 від 15.07.2014 року; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 22.12.2012 року помер [PERSON], який був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: · Земельна ділянка площею 2,92 га, яка розташована на території Ренійської міської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 087527 Заповідальне розпорядження [PERSON] під час життя не залишив, тому спадкування повинне здійснюватися за законом. Крім [PERSON] спадкоємцем є його мати, [PERSON], відповідач по справі, яка проти позову не заперечує, відмовилася від спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячній термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на земельну ділянку відсутні документи з нормативно-грошової оцінки майна. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, [PERSON]. Він на час відкриття спадщини мешкав разом із батьком, та був там зареєстрований, що підтверджує довідка Долинської сільської ради №933 від 15.07.2014 року, отже вважається таким, що прийняв спадщину фактично. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] на випадок своєї смерті не склав заповіт, тому визнання права власності здійснюється за законом. Позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. 08.08.2014 року, Державним нотаріусом [PERSON], було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні документи з нормативно-грошової оцінки майна. Таким чином, позивач прийняв спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 2,92 га, яка залишились після смерті батька позивача.

Outcome: approved