Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом . У судовому засідання позивачка вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила про його задоволення. Представник відповідача ММР надав заяву про розгляд справи у його відсутність , просили прийняти рішення на розсуд суду. Відповідачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] вимоги позову не визнали, просили визнати за ними право власності на частину спадкового будинку , оскільки вони приймали участь у догляді за хворою сестрою [PERSON] , витрачали свої кошти на її лікування , тому заслуговують на частину спадкового майна або компенсацію у розмірі 40 000 грн . в пам'ять про рідну сестру. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. На підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 травня 1982 року, домоволодіння [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON] 29\\50 часток та [PERSON] 21\\50 часток. Згідно Акту приймання в експлуатацію індивідуального домоволодіння 1975 року та рішення виконкому Центральної районної Ради депутатів трудящих від 25.07.1975 року вказаний житловий будинок був прийнятий до експлуатації з усіма надвірними будівлями. Згідно Довідки КП ММБТІ від 29.09.2014 року , об'єкти самочинного будівництва за вказаною аресою в домоволодіння відсутні. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачки [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами [PERSON], яка померла [INFO]. 15.01.2008 року [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт , яким заповідала належну їй на праві власності частку домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , а також грошовий внесок [PERSON] повністю. Спадкова справа після її смерті не заводилася. [PERSON] помер [INFO] , спадкова справа після його смерті не заводилася. [INFO] помер рідний син власників вказаного домоволодіння [PERSON], який є рідним батьком позивачки [PERSON] Як вбачається з копії спадкової справи № 273\\2012 після смерті [PERSON], після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON], позивачка відмовилася від своєї частки спадщини на користь матері. Згідно Довідки про склад сім'ї від 15.04.2014 року за вказаною адресою з на момент смерті [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований з 1991 року їх рідний син [PERSON] . [PERSON] помер [INFO]. На день його смерті за даною адресою ніхто з ним зареєстрований не був. Таким чином, [PERSON] був спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] та після смерті своєї матері [PERSON], а саме зазначене домоволодіння в цілому. З наданих суду квитанцій вбачається, що позивачка та її мати оплачують комунальні послуги за спірний будинок по теперішній час. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 214\\2014 , згідно матеріалів якої в установлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини подали відповідачі, племінником яких був померлий, та позивачка - після смерті рідного дядька. Заповіт відсутній. Постановою державного нотаріуса від 18 грудня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті рідного дядька [PERSON] , який помер [INFO], через відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно - на 21\\50 часток вищевказаного житлового будинку за [PERSON] Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст.ст. 1261 - 1263 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу - рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька , так і з боку матері. У третю чергу - рідні дядько та тітка спадкодавця. За правилами ч. 3 ст. 1266 цього Кодексу, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень статтей 549, 560, 561,562 ЦК УРСР в ред. 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. З наведеного слідує, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] на 21\\50 часток вказаного домоволодіння, оскільки проживав в спадковому будинку, фактично володів та опікувався ним . Згідно вказних положень закону, отримання свідоцтва про право на спадщину було правом, а не обов'язком спадкоємців. За положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] ваважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки постійно проживав з нею на час відкриття спадщини. На підставі вищенаведеного , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 1262, 1266, 1268-1270 ЦК України, оскільки позивачка є спадкоємцем другої черги за правом представлення ( після смерті батька [PERSON] - рідного брата спадкодавця) після смерті спадкодавця [PERSON] і звернулася з заявою про прийняття спадщини в установленому законом порядку. При цьому , суд не може прийняти до уваги посилання відповідачів ( які є спадкоємцями третьої черги після смерті спадкодавця [PERSON]) на їх участь у догляді за хворою спадкодавицею [PERSON] як на підставу закликання до спадкування, оскільки , по-перше, таке не має правового значення. По-друге, вони взагалі не зверталися з заявами про прийняття спадщини після смерті сестри, яка до того ж залишила заповіт на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати сплачені при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved