Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

В жовтні 2015 р. позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за розпискою у розмірі 149 800,05 грн., мотивуючи тим, що 26.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики у формі розписки, згідно якої відповідач отримав 80 000 грн. та зобов'язується до 20.01.2013 р. повернути гроші. Позивач телефонував відповідачеві з вимогою повернути заборгованість, на що відповідач ніяк не реагував, а в кінцевому випадку і зовсім перестав виходити на зв'язок. Станом на 26.10.2015 р. сума позики відповідачем не повернута. Крім суми боргу, просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 6 562,19 грн., інфляційні втрати в розмірі 61 633,89 грн., а також 103,97 грн. - витрати на відправку телеграми відповідачу, 3 750,00 грн. - витрати на правову допомогу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Суду надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог закону, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч.2 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормами ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 80 000,00 грн. терміном до 20.01.2013 року. Про отримання коштів від позивача відповідач склав розписку. Зазначені обставини підтверджуються власноручно написаною відповідачем розпискою, оригінал якої був наданий позивачем суду та долучений до матеріалів справи У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики строк не повернув грошові кошти. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки у позивача є борговий документ відповідача, а відповідачем не надані документи позивача про погашення відповідачем суми боргу, то зазначені обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що борг відповідача перед позивачем за договором позики від 26.11.2012 року, у розмірі 80 000,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. В судовому засіданні достовірно встановлено, що заборгованість на час розгляду справи складає 80 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У випадку неповернення (несвоєчасного повернення) суми позики у визначений сторонами строк кредитор може вимагати застосування наслідків, встановлених ч. 1 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданих позивачем розрахунків, позивачем було нараховано відповідачу 3% річних на суму 6 562,19 грн. за період з 21.01.2013 р. по 15.10.2015 р., інфляційну складову у розмірі 61 633,89 грн. за період лютий 2013 р. 0 вересень 2015 р. Наданий стороною позивача розрахунок перевірений судом, та він відповідає вимогам закону. Тому, на підставі ст.524 ЦК України, вказані суми підлягають стягненню. Таким чином, загальна сума за договором позики від 26.11.2012 р., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 148 196,08 грн. Згідно ст. ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення на користь позивача документально підтверджені понесені витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представником позивача до суду надано договір про надання юридичних послуг , на підтвердження особи представника в судовому засіданні представником позивача надано для огляду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката, а також надано квитанцію до прибуткового касового ордера доведено понесені витрат на правову допомогу, пов'язаних з підготовкою позовної заяви та участю в судовому засіданні представника. З урахуванням наданих до суду доказів, журналів судових засідань, суд приходить до висновку, що представник позивача обґрунтував та довів факт понесення витрат на правову допомогу, пов'язаних з підготовкою позовної заяви та участю представника в судовому засіданні з розрахунку на загальну суму 3 750,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 498,00 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн. В зв'язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати на загальну суму 5 651,96 грн. На підставі викладеного, ст.ст.11, 524, 526, 530, 625, 626, 631, 1046, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved