Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що про сім'ю одинокої матері [PERSON] службі у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради стало відомо 06.10.2016 року з листа Володимир-Волинської спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки», які повідомили про те, що остання не належним чином виконує свої батьківські обов'язки. Її дочка [PERSON], приходить до школи неохайна в брудному одязі, без причин не відвідує заняття. Матір неодноразово забирала дитину в нетверезому стані. За результатами обстежень [PERSON] службою у справах дітей та міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, матір неодноразово запрошувалась на засідання комісії з питань захисту прав дитини. 25.10.2016 року відібрано малолітніх дітей у матері та влаштувано їх терміном на три місяці у Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Ковеля. За час, поки діти перебували на реабілітації, матері вдалося виконати всі рекомендації комісії, навести порядок в будинку. Однак, після повернення дітей додому ситуація в сім'ї покращилась лише на короткий час. Під час обстежень умов проживання малолітніх дітей неодноразово було зафіксовано, що санітарно-гігієнічний стан будинку був незадовільним. Соціальна робота та профілактичні бесіди стосовно виховання дітей, працевлаштування відповідача та ведення нею здорового способу життя результатів не дали. Відповідач продовжувала зловживати спиртними напоями, збирала сумнівні компанії за місцем проживання, не забезпечувала дітей продуктами, у зв'язку з чим було подано позов до суду про позбавлення батьківських прав. Під час розгляду справи відповідач запевнила суд, що змінить свою поведінку, а тому рішенням Володимир-Волинського міського суду від 15.12.2017 року в задоволенні позову виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про позбавлення батьківських прав було відмовлено. Однак відповідач продовжує ухилятись від належного виховання дітей, зловживає спиртними напоями не дивлячись на те, що лікувалась від алкогольної залежності, на даний час ніде не працює, рекомендації соціальних працівників не виконує, веде антигромадський спосіб життя. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 21.06.2018 року № 180 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] було затверджено висновок про доцільність позбавлення матері її батьківських прав відносно малолітніх дітей В зв'язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків по належному вихованню дітей просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на їх утримання. Ухвалою судді від 03.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 12.10.2018 року. 12.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 19.10.2018 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей підтримала, просить їх задовольнити, від позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей відмовилась. Також підтвердила про відсутність в будинку продуктів харчування для дітей, постільної білизни, у зв'язку з великим розміром заборгованості в будинку відключено газопостачання, холодно, відповідач ніде не працює, окрім того не звернулась за призначенням соціальної допомоги, як одинокій матері. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що дійсно її сім'ю неодноразово відвідували представники соціальних служб, її заслуховували на відповідних комісіях. Вона намагається належним чином утримувати свою сім»ю, однак їй не вистачає коштів для належного утримання дітей. Просить надати їй ще один шанс і не позбавляти її батьківських прав. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Копіями свідоцтв про народження, виданими повторно, серії [NUMBER], [NUMBER], стверджується, що відповідач по справі [PERSON] є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 10-12). Як вбачається з витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00017300634, 00017300572, 00017300522 від 08.11.2017 року відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7-9). Як пояснила представник позивача Матіюк О.В. на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради заслуховувались пояснення відповідачки та надавалась можливість створити належні умови для проживання та виховання дітей. Однак, відповідач належних висновків не зробила. У зв'язку з наявною заборгованістю в будинку відключено газопостачання. [PERSON] не подала документи до управління соціального захисту населення для отримання соціальної допомоги, на даний час не працює, доходи в неї відсутні. Окрім того, на виконанні державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження про стягнення з відповідача в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором, за яким передано в іпотеку житло, де проживають діти. Просить позбавити її батьківських прав, оскільки вона ухиляється від належного виховання своїх дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач вихованням дітей не займається, зловживає спиртними напоями, рекомендацій служб не виконує. Працівниками служби неодноразово надавалась відповідачу можливість виправити свою поведінку та працевлаштуватись. В червні 2018 року [PERSON] була працевлаштована прибиральницею службових приміщень, однак у зв'язку з прогулами того ж місяця була звільнена. При чергових обстеженнях відповідач перебувала в стані алкогольного сп'яніння, продукти харчування в будинку були відсутні. Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду від 15.12.2017 року було відмовлено в задоволенні позову виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на їх утримання. Як вбачається з даного рішення, що підставою для відмови в позові було те, що відповідач на час розгляду справи змінила свою поведінку по відношенню до виховання дітей. А тому, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав є передчасним. Разом з тим, судом встановлено, що після винесення зазначеного рішення відповідач продовжує ухилятись від виконання обов'язків по вихованню дітей. Так, згідно витягу з протоколу № 1-18 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради від 17.01.2018 року службою у справах дітей 16.01.2018 року було проведено планове обстеження умов проживання сім'ї. На час обстеження матері перебувала в стані схожому на алкогольне сп'яніння, продуктів харчування в будинку не було. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 16 січня, 12 лютого, 16 квітня, 17 квітня, 03 травня, 11 червня, 10 серпня, 27 серпня 2018 року, санітарно-гігієнічні умови проживання дітей незадовільні, в кімнатах брудно, розкидані речі, відсутні продукти харчування, матір неодноразово перебувала в стані схожому на алкогольне сп'яніння. Як стверджується рішеннями комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, що [PERSON] неодноразово зобов'язували створити та підтримувати сприятливі житлово-побутові умови для проживання дітей, рекомендовано влаштуватись на роботу. (а.с. 13-16). Згідно довідки Володимир-Волинського міськрайонного центру зайнятості від 13.06.2018 року № 595/01-14 [PERSON], зареєструвалась 08.05.2018 року у міськрайонному центрі зайнятості та відповідно до наказу № 8 від 01.06.2018 року була працевлаштована на роботи тимчасового характеру прибиральником службових приміщень. Згідно наказу № 10 від 08.06.2018 року [PERSON], звільнена з посади, після чого до центру зайнятості не з'явилась. Згідно інформації управління соціального захисту населення Володимир-Волинської міської ради від 29.10.2018 року № 3155 [PERSON] перебувала на обліку в управлінні до червня 2018 року. Після закінчення терміну виплати допомоги за її призначенням на наступний період не зверталась. Такі дії відповідача свідчать про свідоме позбавлення своїх дітей права на отримання соціальних виплат для забезпечення потреб дітей. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 21.06.2018 року № 180 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. В ході розгляду справи долучено до матеріалів справи акт обстеження матеріально-побутових умов її сім'ї від 29.10.2018 року, з якого вбачається, що у квартирі відсутній газ, холодно. Діти, разом з матір'ю, проживають у прабабусі. В судовому засіданні судом була вислухана думка сина відповідача - [PERSON], якому виповнилось 12 років. З пояснень останнього вбачається, що мати намагається проявляти турботу до них, забезпечувати харчуванням, одягом і він надалі бажає проживати разом з нею. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач протягом значного часу відсторонилась від виховання та утримання своїх малолітніх дітей, не прийняла ніяких дій та намірів щодо забезпечення умов для їх проживання та виховання в належних санітарно-побутових умовах. Зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Суд враховує, що відповідачу надавалась можливість змінити своє ставлення до виконання обов'язку по вихованню дітей. Зокрема, діти на певний строк вилучались з сім'ї та поміщались в центр соціально-психологічної реабілітації. Також судом в 2017 році було відмовлено в позові про позбавлення батьківських прав у зв'язку з передчасністю і наданням можливості відповідачці виправити свою поведінку. Однак, відповідач не скористалась наданим їй шансом. В суду не виникає сумнівів щодо об'єктивності складених актів, висновків, та інших документів на підтвердження фактичних обставин неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] по вихованню та утриманню своїх малолітніх дітей та її байдужого ставлення. Відповідачкою не наведено доказів на спростування зазначених фактів. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дітей гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст. 169 СК України. Відповідно до ст. 167 СК України, якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи, що до суду не надходило клопотань про передачу малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на виховання, а тому їх слід передати на опікування органу опіки та піклування. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved