overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

В вересні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 09 серпня 2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позовних заперечував. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2014 року. Від спільного шлюбу у сторін народилася син, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є власниками домоволодіння №10 по вул. Кіровоградська в м. Дніпрі на підставі договору купівлі-продажу укладеного 05.05.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] У вказаному домоволодінні зареєстровані невідомі особи позивачу [PERSON], [PERSON], [PERSON], які житловою площею будинку не користуються, не є членами сімї позивача та за комунальні послуги будинку не сплачують. Враховуючи викладене,\~позивач просить\~судвизнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилою площею домоволодіння № 10 по вул. Кіровоградська в м. Дніпрі. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили. За згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку 05.05.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], позивачу належить житловий будинок №10 по вул. Кіровоградська в м. Дніпрі. В зазначеному домоволодінні зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], проте в домоволодінні не проживають, особисті речі відповідачів в домоволодінні відсутні, за комунальні послуги не сплачують, жилою площею будинку не користуються. Вказана обставина підтверджується довідкою від 02.08.2018 виданою головою квартального комітету №9 [PERSON] та актом про мешкання за адресою без реєстрації по вул. Іларіонівська 14/24 в м. Дніпрі відповідачів по справі, посвідчений директором КП «ЖХ Самарського району» ДГС [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Зважаючи на те, що відповідачі не проживають в домоволодінні № 10 по вул. Кіровоградськав м. Дніпрі, жилою площею домоволодіння не користуються, не є членами сімї позивача, суд вважає, що їх слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 11 грудня 2015 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 грудня 2015 року. Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 19 липня 2008 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 липня 2008 року. Від шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 26 квітня 2014 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 квітня 2014 року. Від шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обгрунтування заяви зазначила, що за місцем її працевлаштування було заведено трудову книжку серія БТ-І № 13072669, на імя працівника. Однак при оформленні трудової книжки було допущено помилку при написані анкетних даних заявника на російській мові, а саме: замість вірного «Билюк Евгения Ивановна» записано «Белюк Евгения Ивановна». Зазначена помилка була виявлена заявником лише після звернення у вересні 2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Заявник зазначає, що допущена помилка перешкоджає реалізувати своє право на отримання пенсії. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії БТ-І № 13072669, дата заповнення якої 25 липня 1977 року, виданої на імя «Белюк Євгенії Іванівни» В судове засідання заявник не зявився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 25 липня 1977 року було заведено трудову книжку серія БТ-І № 13072669 на імя «Белюк Евгения Ивановна». Однак при оформленні трудової книжки було допущено помилку при написані анкетних даних заявника, на російській мові, а саме замість вірного «Билюк Евгения Ивановна» записано «Белюк Евгения Ивановна». Даний факт підтверджується паспортом серії АМ 668741 виданий 18.06.2002 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області на імя [PERSON], довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера виданої державною податковою адміністрацією України 19.07.1996 року на імя [PERSON], свідоцтвом про шлюб зареєстрований 11.05.1985 року відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська, свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] зареєстрованого 01.07.1987 року Амур-Нижньодніпровським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, в якому мати зазначено [PERSON]. У звязку з допущеною помилкою у правовстановлюючому документі [PERSON] позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання пенсії. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки від встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] залежить виникнення її цивільних прав та обовязків, суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником домоволодіння №30 по вул. Сормовська в м. Дніпрі на підставі договору купівлі-продажу від 23.09.2016 року серія НВА 601812 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. У вказаному домоволодінні зареєстрований відповідач, про реєстрацію якого позивач дізналася після купівлі будинку, який в житловою площею будинку не користується, за комунальні послуги не сплачує та не є членом сімї позивача. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилою площею домоволодіння №30 по вул. Сормовська в м. Дніпрі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. В судове засідання відповідач не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. За згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.09.2016 року серія НВА 601812 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], позивачу належить житловий будинок №30 по вул. Сормовська в м. Дніпрі. В зазначеному домоволодінні зареєстрований відповідач, про реєстрацію якого позивач дізналася після купівлі будинку, який в житловою площею будинку не користується, за комунальні послуги не сплачує та не є членом сімї позивача. Вказана обставина підтверджується довідкою №175447 від 11.09.2018 року виданою виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Зважаючи на те, що відповідач не проживає в домоволодінні №30 по вул. Сормовська в м. Дніпрі, жилою площею домоволодіння не користується, не є членом сімї позивача, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що їй належить домоволодіння № 85 по вул. Полонської-Василенкоу\~м.\~Дніпро на підставі договору дарування від 18.04.2006 року. В зазначеному домоволодінні зареєстрований племінник позивача [PERSON], [INFO], проте відповідач на протязі 7-ми років в домоволодінні не проживає, за комунальні послуги не сплачує, жилою площею будинку не користується. Враховуючи викладене,\~позивач просить\~судвизнати [PERSON],\~[INFO] таким, що втратив право користування жилою площею домоволодіння № 85 по вул. Полонської-Василенкоу м. Дніпро. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягала на задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. За згодою позивача суд розглядає справу в заочному порядку. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 18.04.2006 року позивачу належить житловий будинок № 85 по вул. Полонської-Василенкоу м. Дніпро. В зазначеному домоволодінні зареєстрований племінник позивача [PERSON], [INFO], проте на протязі 7-ми років в домоволодінні не проживає, за комунальні послуги не сплачує, жилою площею будинку не користується. Вказана обставина підтверджується показами свідка [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на те, що відповідач не проживає в домоволодінні № 85 по вул. Полонської-Василенкоу м. Дніпро, жилою площею домоволодіння не користується понад один рік, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, 04 липня 2015 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 липня 2015 року. Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 05 квітня 1988 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 квітня 1988 року. Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 07 травня 2011 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 травня 2011 року. Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

В вересні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 11 жовтня 2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2014 року. Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved