Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На підтвердження вказала, що з 08 липня 2005 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірваний 22 червня 2010 року. Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день їхня донька, [PERSON] проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. 27 травня 2010 року рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнуто з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2010 року на утримання доньки [PERSON] до її повноліття на користь матері дитини з [PERSON] Тернівським відділом державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 6/215/31/18 виданого 22.05.2010 року. На сьогоднішній день відповідач жодного разу на сплатив аліментні платежі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплати аліментів та в період з 19.03.2015 року по 31.05.2018 рік включно склала 59 788, 63 грн. Відповідач без поважної причини не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, не цікавиться її станом здоров`я, не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги. Крім того, відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Усі затрати, відпочинок, лікування, додаткові витрати на дитину сплачую позивачка. Відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому вона вирішила звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав. Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 18 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Дербін Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Вказали що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, не бере участь у вихованні дитини, не утримує її матеріально, не цікавиться розвитком дитини, її здоров`ям. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, у задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Відповідач суду пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачкою в 2010 році, він спілкувався з донькою декілька разів на місяць, однак після того як позивачка уклала шлюб з іншим чоловіком в 2011 році, вона почала перешкоджати йому у спілкуванні із донькою. Вказав, що бажає виховувати та спілкуватися із дитиною. Заборгованість по аліментам утворилася в наслідок того, що рішення про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки ухвалено в 2010 році, однак позивачка звернулася з виконавчим листом на виконання лише в 2018 році, в наслідок чого утворилася заборгованість, проте він має офіційне місце роботи, тому питання стягнення з нього заборгованості по аліментам має вирішуватись державним виконавцев відповідно до закону. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради Стехальська А.Ю. просила відмовити в задоволенні позовних вимог, надала висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона з позивачкою є колегами по роботі з 2018 року. Зі слів позивачки їй відомо, що після розірвання шлюбу між сторонами, донька залишилась проживати разом з матір`ю. З того часу відповідач з донькою не спілкується, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться її життям, не приїздить до неї. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома з позивачкою більше 10 років. Дитиною батько не цікавиться, жодної допомоги не надає, не вітає дитину зі святами, не приїздить на дні народження. Після того, як він залишив родину, вона не бачила жодного разу щоб батько спілкувався з дитиною. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з родиною позивачки знайомий більше 10 років, зустрічаються на всіх родинних святах. Батько дитини з донькою не спілкується, вихованням не займається, не вітає з днем народження. Півтора року назад батько приїздив в гості до доньки, однак вона зачинилась у кімнаті, плакала, спілкуватися з батьком не хотіла. Допитана у судовому засіданні неповнолітня [PERSON] у присутності педагога [PERSON] , вказала суду що після розлучення батьків, вона залишилась проживати з матір`ю. Останній раз бачила батька, коли їй було 4 роки. Декілька разів телефонувала батьку, але спілкувались з нею він не виявив бажання. За весь цей час батько не цікавився її життям, навчанням, станом здоров`я, ніколи не вітав її з будь-якими святами, з днем народженням. Пояснила, що з батьком вона не бажає спілкуватися, а тому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неї. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 379. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.14). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2005 року, який розірвано 22 червня 2010 року згідно про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №140, складений Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області ( а.с.13,15). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу стягнуто з [PERSON] , аліменти в розмірі ј частина всіх видів його заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2010 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття на користь матері дитини з [PERSON] (а.с.16) Відповідно до довідки Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області по виконавчому листу №6/215/31/18 від 22.05.2010 року виданого Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у відповідача [PERSON] станом на 31.03.2018 року наявна заборгованість у загальному розмірі 54873,07 грн. (а.с. 19,20). Відповідно до довідки-розрахунку Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини починаючи з 19.03.2015 року у відповідача [PERSON] станом на 01.01.2020 року наявна заборгованість у загальному розмірі 114041 грн. (а.с. 98). Відповідно до акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] та затвердженому провідним інженером ТОВ «УЮТ-2011», донька [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] спільно із матір`ю [PERSON] , яка постійно піклується та виховує дитину. Батько дитини [PERSON] з 2010 року не приймає участь у вихованні та спілкуванні з донькою, жодного разу не приїжджав та не забирав дитину для відвідування (а.с.94). Згідно характеристики Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №45 КМР Дніпропетровської області зазначено, що [PERSON] , [INFO] , навчається у школі з першого класу. Мати приділяє належну увагу вихованню. Постійно підтримує зв`язок з школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Бере участь в заходах, які направлені на виховання та розвиток доньки. Завжди позитивно налаштована на те, аби донька разом з однокласниками відвідувала музеї, екскурсії, походи. Батько за час навчання дитини у школі не з`являвся, участі у вихованні доньки не бере. Не підтримує зв`язок із класним керівником, не цікавиться життям та успіхами [PERSON] . (а.с.95). Згідно характеристики складеної мешканцями буд. [ADDRESS] , затвердженого провідним спеціалістом ТОВ «УЮТ-2011», [PERSON] , [INFO] мешкає у квартирі №12 вказаного будинку разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] з червня 2006 року по сьогоднішній день. Сім`я дружелюбна, матеріально забезпечена. [PERSON] разом з донькою [PERSON] завжди мають охайний вигляд, турбується за свою доньку. Донька регулярно відвідує загальноосвітню школу, мати приділяє достатньо часу для виховання дитини. (а.с. 96). Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Відповідно до пункту 15 вищезазначеної Постанови, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). У наданому до суду Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за №7/01-29/1172 від 19.03.2020 року зазначено, що виконком Покровської районної у місті ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 85). У висновку вказано, що відповідно до побутової характеристики, наданої головою правління ЗСББ «KP Злагода», [PERSON] , який більше 9 років мешкає за адресою: [ADDRESS] за період проживання зарекомендував себе, як ввічлива, порядна людина, має вихованих дітей, проявляє активну участь у благоустрої подвір`я. Згідно виробничої характеристики наданої ПАТ «Інтервибухпром» [PERSON] працює на посаді механіка транспортної дільниці з 22.01.2019 року за цей період показав себе ініціативним працівником, з колегами доброзичливий, ввічливий та привітний. Згідно інформації Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання сім,ї задовільні. Дитина забезпечена необхідним одягом та взуттям, в наявності запаси продуктів харчування. Дитина має свою кімнату, де є ліжко, місце для занять та шафа для одягу. З сім`єю проведено одноразове консультування щодо підтримання добрих та довірливих стосунків між членами сім`ї . Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради з [PERSON] була проведена профілактично - роз`яснювала бесіда щодо виконання батьківських обов`язків. В поясненні [PERSON] зазначив, що не згоден з позбавленням його батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , не заперечує щодо спілкування та участі у вихованні доньки. Малолітня [PERSON] в поясненні зазначила, що згодна з позбавленням її батька батьківських прав, оскільки протягом останніх десяти років батько разом з нею не проживає, зв`язку з ним не має, її життям здоров`ям не цікавиться, фінансово не допомагає. Оцінюючи наданий висновок органу опіки та піклування, з урахуванням отриманих характеризуючих даних про особу відповідача, спосіб його життя та заперечення щодо позбавлення батьківських прав, суд приймає даний висновок до уваги і вважає його таким, що відповідає якнайкращим інтересам дитини. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (NeulingerandShuruk v. Switzerland), ( заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків (абз. 2 п. 18 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3). Ухвалюючи рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні і зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, які є обов`язковими для виконання сторонами спору, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав є передчасними та не підлягають задоволенню. Суду не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки, свідоме нехтування ними своїми обов`язками, а сама по собі заборгованість по аліментам не може бути безумовною та достатньою підставою для задоволення позову. Думка самої дитини щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав також не може бути врахована судом як беззаперечна та єдина підстава для задоволення позову, оскільки не відповідає якнайкращим інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши обставини та матеріали справи, надавши оцінку висновку виконкому Покровської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, щодо недоцільності позбавлення батьківських прав в сукупності з іншими наявними у справі доказами і поясненнями сторін, свідків, встановивши під час судового розгляду відсутність вагомих та достатніх доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, при цьому таке позбавлення є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, як передчасного. Однак, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. Відповідно ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати компенсуються за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed