Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Виклад позиції позивача відповідача. Виклад позиції позивача Позивач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 13 жовтня 2009 року по 07 березня 2017 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду від 25.04.2017 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] в твердій сумі, в розмірі 900 грн. щомісячно на утримання нашої доньки [PERSON] починаючи з 22.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2017 року на підставі виконавчого листа № 127/6053/17 виданого 16.05.2017 року державним виконавцем Замостянського відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області було відкрито виконавче провадження. З серпня 2020 року дитина проживає разом своїм батьком [PERSON] , позиваем по справі, за адресою: [ADDRESS] . За погодженням позивача з матір`ю дитини, донька залишила школу у смт. Брацлав Немирівського району і прийнята в школу № 30 м. Вінниці, де і навчається. Дитині десять років і її матір не має заперечень, щоб дитина проживала у Вінниці і навчалася у Вінницькій школі. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою написати заяву до виконавчої служби про припинення стягнення аліментів, однак остання відмовляється це здійснити. За таких обставин позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог не подавала не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 23.11.2020 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд даної справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд даної справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує у задоволенні позову. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали суду від 23.11.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.02.2021 року. Сторони були повідомлені належним чином про розгляд справи шляхом направлення судових повісток та ухвали про відкриття провадження на адреси зазначенні у позові. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення учасників судового розгляду про розгляд справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд даної справи. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала, однак подала заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються належними доказами. Суд встановив, за час перебування у шлюбі сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно рішення Вінницького міського суду від 25.04.2017 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] в твердій сумі, в розмірі 900 грн. щомісячно на утримання нашої доньки [PERSON] починаючи з 22.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття(а.с.5-6). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2017 року на підставі виконавчого листа № 127/6053/17 виданого 16.05.2017 року державним виконавцем Замостянського відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області було відкрито виконавче провадження по стягненню аліментів з [PERSON] (а.с.9) Згідно акту обстеження житлових умов за зверненням [PERSON] було встановлено, що у [ADDRESS] проживає позивач [PERSON] разом із донькою [PERSON] (а.с.19). Дитина [PERSON] навчається у 4-Т класі комунального закладу «Навчально-виховний комплекс» загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, гвмназвї № 30 ім. Т. Шевченка Вінницької міської ради (а.с.13) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву із викладенням своїх заперечень до суду не подавала, однак подала заяву у якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.42) Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] потребує припинення стягнення аліментів, оскільки дитина проживає разом з ним та фактично перебуває наповному його утриманні, але [PERSON] продовжує сплачувати аліменти на утримання дочки на користь відповідача. Перешкод для пред`явлення позову про припинення стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За правилами ч.1 ст.162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Згідно із ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Крім того, ст.180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.6 СК України, неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. З аналізу вказаних норм слідує, що аліменти є власністю дитини, однак право розпорядження коштами, які сплачуються на дитину, має той з батьків з ким проживає дитина. Виключного переліку того, на що повинні витрачатися вказані кошти, законом не встановлено, але поза розумним сумнівом, вони повинні бути спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, таких як харчування, лікування, гігієна, одяг, придбання речей, необхідних для розвитку й виховання дитини та реалізації її здібностей. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновки суду За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про припинення стягнення аліментів на утримання дитини суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з нього аліментів на утримання дочки на користь відповідачки у зв`язку зі зміною обставин, а саме те, що дитина [PERSON] з серпня місяця 2020 року проживає разом із своїм батьком [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні. Відповідачем заявлені позивачем вимоги визнано, заперечень на позов від останньої не надходило, а тому суд задовольняє позов [PERSON] . Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved