Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 16 липня 1994 року перебувають у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] Позивач просить суд стягнути з відповідача 1/4 частину від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, починаючи від дня звернення до суду до досягнення сином повноліття. Обґрунтовуючи таке стягнення позивач стверджує, що допомога на дитину від відповідача носить нерегулярний характер, тому вона і змушена звернутися в суд із позовом про стягнення з нього аліментів. Дитина проживає із позивачем, яка одна не в змозі матеріально забезпечувати сина. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В той же час, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперчує. Суд за письмовою згодою позивача за умови належним чином повідомленого відповідача ухвалює рішення в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 16.07.1994 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Печерської районної державної адміністрації м.Києва, актовий запис №451, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4) Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження. (а.с.5) З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом із матір`ю в [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою ЖБК «Комунальник». Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, потребує фінансової підтримки з боку батька. Даних про те, що відповідач має на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи стан його здоров`я потребує додаткових фінансових затрат, матеріали справи не містять. Відтак суд враховуючи реальну потребу позивача у матеріальній допомозі на утримання сина, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 487 гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved