Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В грудні 2015року [PERSON] звернулась з даним позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.03.2000року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання дитини, позивач просила стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.01.2016року вимоги позову [PERSON] задоволено. Судом стягнуто з [PERSON], [INFO] народження, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2015року і до досягнення дитиною повноліття. Судом стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру стягнутих з нього аліментів, стягнувши з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] народження у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Доводи апеляційної скарги зазначають, що [PERSON] не оскаржує рішення суду в частині факту стягнення аліментів на утримання дитини, з чим він погоджувався і в суді першої інстанції, проте, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] народження. [PERSON] вказує, що при визначенні розміру стягнутих з нього на утримання дитини аліментів суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що середньомісячний дохід відповідача становить біля 1000грн., і за даних обставин стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця ставить його в скрутне матеріальне становище, він не має змоги сплачувати визначений судом розмір аліментів. [PERSON] зазначає, що при вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги положення статті 182 Сімейного кодексу України, відповідно до якої при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] вважає, що при вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції з врахуванням матеріального становища платника аліментів, як це визначено статтею 182 Сімейного кодексу України, мав стягнути з нього на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання апеляційного суду [PERSON], належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.43), не з'явився. Згідно приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно змінити, виклавши перший та другий абзаци його резолютивної частини в наступній редакції: ''Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити частково. Стягнути з [PERSON], [INFO] народження, уродженця м.Чернігова на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2015року та до досягнення дитиною повноліття''. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 січня 2016року підлягає залишенню без змін. В ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] народження (а.с.3,4), яка проживає разом із позивачем. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.12.2015року (а.с.48), шлюб між сторонами розірвано. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Задовольняючи вимоги заявленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця на утримання неповнолітньої дитини, суд першої інстанції виходив з того, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу, інших утриманців у нього немає. Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Заслуговують на увагу апеляційного суду доводи апеляційної скарги відносно того, що при вирішенні даного спору по суті судом першої інстанції не взято до уваги приписи статті 182 Сімейного кодексу України, що регламентує обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з довідки про доходи, виданої ТОВ ''Богдан-Авто Чернігів'', №4 від 16.01.2016року (а.с.45),[PERSON] працює слюсарем-електриком з ремонту електроустаткування, загальна сума його доходу за період з 01.01.2015року по 31.05.2015року після утримання податків становить 7554грн.82коп. Також як вбачається з матеріалів справи (а.с.46,47),відповідач [PERSON] має матір - [PERSON], [INFO]. Вищезазначені обставини, всупереч приписам ч.1 статті 182 Сімейного кодексу України, не були прийняті до уваги та не враховані судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача. Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу [PERSON] задовольнити. Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.01.2016року змінити, виклавши перший та другий абзаци його резолютивної частини в наступній редакції: ''Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити частково. Стягнути з [PERSON], [INFO] народження, уродженця м.Чернігова на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2015 року та до досягнення дитиною повноліття''. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.01.2016року підлягає залишенню без змін.

Outcome: partial