Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В вересні 2018 року ТзОВ «Промінь Галичина» звернулося в суд із позовом до відповідачів про визнання договору оренди землі недійсним, вказавши, що між ТзОВ «Промінь Галичина», як орендарем, та [PERSON], як орендодавцем, було укладено договір оренди землі № 29 від 06.11.2009 року щодо належної їй земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Шидловецької сільської ради Чемеровецького району розміром 3,4670 га кадастровий номер 6825289400:11:002:0023, зареєстрований в Чемеровецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 30.12.2009 року за № 040976300276, строком на 10 років. Вищевказаний договір є чинним на даний час, ніким не оскарженим та не визнаним в судовому порядку недійсним. В жовтні 2017 року при підготовці документів для перереєстрації прав оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що орендодавець [PERSON] уклала новий договір оренди землі щодо вищевказаної земельної ділянки з іншою юридичною особою - орендарем ПП «Кочубіївське», а саме: договір оренди землі № 27 від 20.12.2016 року, укладений строком на 10 років щодо земельної ділянки розміром 3,467 га кадастровий номер 6825289400:11:002:0023, право оренди земельної ділянки зареєстровано 05.09.2017 року державним реєстратором КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» [PERSON], що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 107261169 від 12.12.2017 року. Вважає, що укладення між відповідачами щодо однієї і тієї ж земельної ділянки нового договору оренди землі під час дії Договору оренди землі від № 29 від 06.11.2009 року укладеного з позивачем, порушує права ТзОВ «Промінь Галичина» та вимоги чинного законодавства України, а укладений між відповідачами договір оренди землі №27 від 20.12.2016 року є недійсним. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав та просить задовольнити. Проти прийняття заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Відповідач ПП «Кочубіївське» повторно в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 282 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору оренди землі № 29 від 06.11.2009 року який укладений між ТзОВ «Промінь Галичина» та [PERSON] строком на 10 років щодо земельної ділянки розміром 3,4670 га кадастровий номер 6825289400:11:002:0023, зареєстрований в Чемеровецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 30.12.2009 року за № 040976300276. Згідно копії договору оренди землі № 27 від 20.12.2016 року, укладений між орендодавцем [PERSON] та ПП «Кочубіївське» строком на 10 років щодо земельної ділянки розміром 3,4670 га кадастровий номер 6825289400:11:002:0023, право оренди земельної ділянки зареєстровано 05.09.2017 року державним реєстратором КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» [PERSON], що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 107261169 від 12.12.2017 року. Відповідно до статті 317 ЦК України право власності складається з права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 792 ЦК України визначено, що право оренди земельної ділянки складається з права володіння та права користування. Згідно з ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким законом є Закон України «Про оренду землі», згідно з ст. 13 якого договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» вказується, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин, що підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно положень ч. 3 ст. 640 ЦК України (чинного на час укладення з позивачем договорів оренди землі) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації. Державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного ТзОВ «Промінь Галичина» на вищевказану земельну ділянку, здійснено відповідно до Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №174 від 02.07.2003. Державну реєстрацію Договору оренди землі № 29 від 06.11.2009 року здійснено 30.12.2009 року за № 040976300276. Враховуючи, що Договір оренди землі від № 29 від 06.11.2009 року набув чинності в момент реєстрації 30.12.2009 року і земельну ділянку було передано за актом приймання-передачі, право володіння і користування (право оренди) вищевказаною земельною ділянкою кадастровий номер 6825289400:11:002:0023 вибуло із відання [PERSON] і було передано позивачу на строк 10 років, тобто включно до 29.12.2019 року. Тому [PERSON] з моменту реєстрації вищевказаного Договору оренди землі не мала прав оренди (права володіння і користування) щодо цієї землі, й не могла їх передати іншій особі - ПП «Кочубіївське» за договором оренди землі № 27 від 20.12.2016 року, оскільки таке право до 2019 року зареєстроване і належить ТзОВ «Промінь Галичина». Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього ЦК України. Нормами статті 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, в тому числі: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Оспорюваний договір оренди укладений та право оренди зареєстровано в період дії договору оренди землі, за яким орендарем є позивач, та з порушенням прав позивача, а тому є недійсним. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що укладення між відповідачами щодо однієї і тієї ж земельної ділянки нового договору оренди землі під час дії Договору оренди землі від № 29 від 06.11.2009 року укладеного з позивачем, порушує права ТзОВ «Промінь Галичина» та вимоги чинного законодавства України, а укладений між відповідачами договір оренди землі №27 від 20.12.2016 року є недійсним. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved