Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

В вересні 2016р. позивач Моторне (транспортне) страхового бюро України звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про відшкодування в порядку регресу майнової шкоди у розмірі 7370,47 грн., завданої дорожньо-транспортною пригодою (ДТП) та судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 серпня 2013р. на а/д Київ - Чернігів, 33 км + 100 м., сталася ДТП з участю автомобілів: «Land Rover Evoque» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідачки, «ГАЗ» д.н. [NUMBER] та «ВАЗ» д.н. [NUMBER]. Дана ДТП відбулося з вини відповідачки, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013р. Згідно із Звітом про визначення вартості матеріального збитку № 278 від 02 вересня 2013р. розмір матеріального збитку, який був спричинений власнику автомобілю «ВАЗ» д.н. [NUMBER] становить 8090,97 грн. Оскільки відповідачка відмовилася в добровільному порядку відшкодувати спричинені збитки, власник пошкодженого автомобіля «ВАЗ» [NUMBER] звернувся до позивача про відшкодування збитків, відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п. 41.1 ст. 41), позивачем 23 грудня 2013р. було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6742,47 грн., а також позивачем були понесені додаткові витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 628,0 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив суд стягнути в порядку регресу з відповідачки суму страхового відшкодування. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності свого представника, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявлялася, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направила, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2013р. на а/д Київ - Чернігів, 33 км + 100 м., сталася ДТП з участю автомобілів: «Land Rover Evoque» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідачки, «ГАЗ» д.н. [NUMBER] та «ВАЗ» д.н. [NUMBER]. Дана ДТП відбулося з вини відповідачки, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013р. Автомобіль «ВАЗ» д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] отримав механічні пошкодження. Розмір завданих збитків становить, згідно з Звітом про визначення вартості матеріального збитку № 278 від 02 вересня 2013р., який був спричинений власнику автомобілю «ВАЗ» д.н. [NUMBER] - 8090,97 грн. Як вбачається з матеріалів справи, власник автомобіля «ВАЗ» д.н. [NUMBER] [PERSON] на час ДТП мав Поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0623300. У відповідності з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом достовірно встановлено, що відповідачка не здійснила відшкодування завданої шкоди власнику автомобіля «ВАЗ» д.н. [NUMBER], на час ДТП не мала договору обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в звязку з чим власник цього автомобіля [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. У відповідності з п. 41.1. а) Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі вищенаведеної норми позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 6742,47 грн., що підтверджується відповідним Наказом позивача за № 4920 від 20 грудня 2013р. та платіжним дорученням № 1/21393 від 23 грудня 2013р. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки в межах фактичних витрат. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи те, що вина відповідачки [PERSON] у вчиненні зазначеного вище ДТП встановлена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013р., позивачем було здійснено відшкодування шкоди за відповідачку власнику автомобіля «ВАЗ» д.н. [NUMBER] [PERSON], відповідно до вищенаведених вимог ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 6742,47 грн., а також витрати понесені позивачем за послуги аварійного комісара у розмірі 628,0 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий бір у розмірі 1378,0 грн.

Outcome: approved