Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

В грудні 2015 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 31 липня 2008 року ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є позивач, уклав з [PERSON] кредитний договір №014/6435/82/75631, за яким зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 36000 доларів США строком до 31 липня 2018 року, а [PERSON] зобовязалась повертати кредит шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 566 доларів США 56 центів та процентів за користування кредитом у розмірі 14,35% річних. За прострочення виконання грошових зобовязань за цим договором [PERSON] зобовязалась сплачувати пеню у розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. ВАТ «[PERSON] Аваль» виконав своє зобовязання за кредитним договором, надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 36000 доларів США. 02 березня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, якою сторони домовились про зміну дати остаточного погашення кредиту 31 січня 2028 року, а також тимчасово на строк з 02 березня 2009 року по 02 березня 2010 року було встановлено ставку за користування кредитом у розмірі 11,35% річних. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов'язання за кредитним договором, тому у неї виник борг по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені у загальному розмірі 33926 доларів США 33 центи. ПАТ «[PERSON] Аваль» було направлено письмову вимогу відповідачу про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором протягом 60 календарних днів. Відповідач відмовляється добровільно повернути борг. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 33926 доларів США 33 центи. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась. Надала до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про своє ставлення до предявленого позову не повідомила. Про час та місце розгляду справи вона повідомлена належним чином. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль», що підтверджується копією статуту ПАТ «[PERSON] Аваль» (а.с.38-42). 31 липня 2008 року ВАТ «[PERSON] Аваль» уклав з [PERSON] кредитний договір №014/6435/82/75631, за яким зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 36000 доларів США строком до 31 липня 2018 року. Відповідач зобов'язалась повертати кредит частинами шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 566 доларів США 56 центів та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,35% річних. Крім того, за прострочення виконання грошових зобовязань за цим договором [PERSON] зобовязалась сплачувати пеню у розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення (а.с.10-17). ВАТ «[PERSON] Аваль» виконав грошове зобов'язання та перерахував [PERSON] грошові кошти у розмірі 36000 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку від 25 серпня 2015 року (а.с.28). 02 березня 2009 року ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] уклали додаткову угоду до кредитного договору №014/6435/82/75631 від 31 липня 2008 року, якою сторони домовились про зміну строку остаточного погашення кредиту до 31 січня 2028 року, а також тимчасово на строк з 02 березня 2009 року по 02 березня 2010 року встановили проценту ставку за користування кредитом у розмірі 11,35% річних (а.с.25-26). У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов'язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту у розмірі 33926 доларів США 33 центи, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 31825 доларів США 02 центи, заборгованості за відсотками 2641 доларів США 31 центів, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 19 листопада 2015 року (а.с.6-9). Відповідно до п.9.1 кредитного договору №014/6435/82/75631 від 31 липня 2008 року, сторони домовились, що позивач має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання [PERSON] умов цього договору. При цьому, таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом. ПАТ «[PERSON] Аваль» звертався до [PERSON] з письмовою вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.27). Проте, відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Крім того, відповідно до п.14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 01 квітня 2016 року 33926 доларів США 33 центи еквівалентно 889209 гривень 11 копійок (33926,33 * 26,21). Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 889209 гривень 11 копійок. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №463050 від 03 грудня 2015 року (а.с.5) вбачається, що при предявленні позову ПАТ «[PERSON] Аваль» сплатив судовий збір у розмірі 12169 гривень 50 копійок. Предявлений позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 12169 гривень 50 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved