Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу 67/225 часток житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.02.2000 року між її чоловіком - [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] вищевказану частку житлового будинку. Договір в цей же день було зареєстровано на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за № 64, та в подальшому покупець зареєстрував за собою право власності на придбане майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. [INFO] [PERSON] помер. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом після його смерті, прийнявши спадщину (до складу якої входила й спірна частка житлового будинку), звернулася до нотаріальної контори з приводу її належного оформлення. Проте нотаріус відмовив їй у вчиненні відповідної нотаріальної дії з тієї підстави, що договір, за яким спадкодавцем придбано спірне майно є недійсним, а тому будинок не ввійшов до складу спадщини. Разом з тим, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на даний час неможливе з об'єктивних причин, що створює перешкоди щодо реалізації права позивача на отримання спадкового майна, отже стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Згідно заяви, що надала суду, остання просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що 16.02.2000 року [PERSON] (помер [INFO]) придбав у [PERSON]. 67/225 часток житлового будинку [ADDRESS], зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі (в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис № 64), яка на даний час припинила свою діяльність. Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин . Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Між тим, вказаний факт створює позивачу перешкоди у оформленні спадкових прав після смерті чоловіка. Ч.2 ст.47 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавець передав покупцю у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а покупець передав останньому визначену грошову суму, але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст.47,227 ЦК України позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved