Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

В грудні 2013 р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 квітня 2010 р. відповідач взяв у нього в борг 2346666 грн. на строк до 20 грудня 2010 року. В зазначений термін відповідач борг йому не повернув, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду, за захистом свого порушеного права. Просив суд стягнути з відповідача на його користь 2346666,00 грн. основного боргу та три проценти від простроченої суми в розмірі 209078,29 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання оповіщався, за місцем проживання, про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень та клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, представника до суду не направив. Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 19 квітня 2010 року між сторонами було укладено договір позики на суму 2346666 грн. із строком повернення до 20 грудня 2010 року (а.с.7). Факт укладення договору позики між позивачем та відповідачем, отримання відповідачем від позивача позики на загальну суму 2346666 грн., а також волевиявлення відповідача повернути отримані в борг гроші у визначені строки, підтверджується розпискою, підписаною відповідачем [PERSON] Проте у зазначений, у розписці строк відповідач борг не повернув. У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Судом достовірно встановлено, що договір позики (боргова розписка від 19 квітня 2010 р. ) відповідачу повернутий не був і знаходиться у позивача, оскільки її оригінал надавався суду для огляду, що підтверджує наявність зобов'язання відповідача перед позивачем. У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачем зобов'язання за договором позики не було виконано в повному обсязі, грошові кошти в розмірі 2346666 грн. не повернуто і підлягають до стягнення в судовому порядку. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з відповідача на користь позивача в порядку ст. 625 ЦК України з урахуванням суми боргу в розмірі 2346666,00 грн. підлягають до стягнення три відсотки річних в розмірі 209078,29 грн. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

Outcome: approved