Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради Миколаївської області як орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, [PERSON], про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON]). В акті цивільного стану громадян про народження дитини відомості про батька були вказані відповідно до ст. 135 СК України. У зв'язку з засудженням [PERSON] вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.07.2014 р. рішеннями Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 203 від 03.09.2014 р. та № 204 від 03.09.2014 р. малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, над дитиною встановлено опіку та призначено опікуна її бабу - [PERSON]. В грудні 2016 року відповідач повернулася з місць позбавлення волі. Під час відвідування сім'ї, зі слів опікуна, відповідач не займається вихованням та утриманням доньки, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини. Відповідна інформація надійшла від інших суб'єктів соціальної роботи. До Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області відповідач з заявою про повернення їй дитини не зверталася. [PERSON] заявою від 25.04.2017 р., посвідченою нотаріусом, підтвердила, що після її умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі в грудні 2016 року, вона не здійснює батьківського піклування відносно [PERSON], ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не дає і вихованням дитини не займається. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради Миколаївської області 14.06.2017 р. встановлено підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] З урахуванням викладеного, рекомендацій вказаної комісії та в інтересах малолітньої [PERSON], орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно її доньки. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь опікуна [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття дитини; рішення про стягнення аліментів допустити до негайного виконання. В судове засідання представник позивача не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі органу опіки та піклування (а. с. № 55). Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі (а. с. № 53). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до суду не з'явився, в надісланій заяві № 1116 від 28.11.2017 р. просить суд розглянути справу без участі представника Служби, позовні вимоги підтримує повністю (а. с. № 52). Третя особа - [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, але надала суду заяву, в якій вказала, що проти позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу без її участі (а. с. № 54). Під час розгляду справи по суті встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Першим Малинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а. с. № 4). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00014332225 від 19.08.2014 р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], відбулася 09 липня 2010 року за актовим записом № 649, батьком вказаний [PERSON], відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. № 5). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», а після розірвання шлюбу з останнім залишила шлюбне прізвище «[PERSON]» (а. с. № 7, 8). Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.07.2014 р. [PERSON] була засуджена у зв'язку з чим рішеннями Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 203 від 03.09.2014 р. та № 204 від 03.09.2014 р. малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, над дитиною встановлено опіку та призначено опікуна її бабу - [PERSON] (а. с.№ 10-11, 12, 13). Як зазначив в позовній заяві позивач, в грудні 2016 року відповідач повернулася з місць позбавлення волі, однак не займається вихованням та утриманням доньки, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини. Малолітня [PERSON] проживає зі свою бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. № 9). Згідно характеристики, виданої Дошкільним навчальним закладом № 8 Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, [PERSON] відвідує ДНЗ № 8 «Казка» з 03.12.2012 р., опікуном дитини є [PERSON], яка має з дівчинкою добре налагодженні взаємостосунки. Опікун приділяє належну увагу вихованню дитини, піклується про неї. Зовнішній вигляд [PERSON] відповідає морально-етичним та санітарно-гігієнічним вимогам. [PERSON] працює в тісному контакті з працівниками закладу, прислухається до порад та рекомендацій (а. с. № 17). Мама дівчинки - [PERSON] не належним чином виконувала свої батьківські обов'язки. Соціально-психологічною службою та вихователями групи ДНЗ № 8 періодично з мамою проводились індивідуальні бесіди, роз'яснювальна робота про виконання батьківських обов'язків та здоровий спосіб життя (а. с. № 16). Відповідно довідки № 869/01-03 від 23.05.2017 р., виданої Комунальним закладом «Южноукраїнська міська лікарня», мати [PERSON] - [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, дитячу поліклініку не відвідує, не турбується про стан здоров'я та розвиток доньки (а.с. № 15). В заяві, посвідченій приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Лейбіченко С.В., [PERSON] вказала, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO], після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі в грудні 2016 року вона не здійснює батьківського піклування відносно дитини, ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає і вихованням доньки не займається, не піклується про здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини, не здійснює своїх батьківських прав та не виконує свої батьківські обов'язки щодо малолітньої дочки (а.с. № 14). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а. с. № 21-22). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що мати малолітньої [PERSON] ухиляється від виконання обов'язів по вихованню останньої. Відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не піклується про стан її здоров'я, навчання, фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує їй необхідне харчування та медичний догляд, не намагається створити належні умови для гармонійного розвитку доньки, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, що підтверджується наданими позивачем доказами. Відповідно до ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ( п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позиції сторін та третіх осіб, враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження ті факти, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей та, які є підставою для ухвалення відповідного рішення. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, [PERSON] зобов'язана утримувати [PERSON], а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача також підлягають задоволенню. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання, в тому числі заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Outcome: approved