Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В грудні 2014 року позивач ПАТ КБ Приват Банк звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якій посилаючись на порушення відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № DN81AR03110027, укладеного з ним 04.12.2007 року та посилаючись на невиконання відповідачкою [PERSON] своїх зобовязань за договором поруки, укладеного з нею 04.12.2007 року, просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідачів у солідарному порядку кредитної заборгованості в сумі 68 263 грн. 08 коп. та судових витрат. В судове засідання позивач явку свого представника не забезпечив, втім надіслав на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності свого представника, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, через опублікування оголошення про їх виклик в газеті «Рідне Прибужжя» від 15.10.2015 року за № 42. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.\~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 04.12.2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк і [PERSON] був укладений споживчий кредитний договір № DN81AR03110027, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 48 812,15 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,80% на місяць (9,6 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом та поверненням коштів через 24 місяці (не пізніше 03.12.2008 року). Згідно умов вказаного кредитного договору в рахунок погашення кредиту, відсотків та винагороди позичальник повинен вносити в період з 4 по 8 число кожного місяця на певний рахунок банку мінімальний платіж у розмірі 1047,69 грн. Як видно з п. 7.4. договору у випадку порушення позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Згідно договору поруки укладеного 04.12.2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк і [PERSON], як поручитель, взяла на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору № DN81AR03110027 від 04.12.2007 року, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій (п. 2. Договору поруки). Згідно вимог ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобовязаний виконати зобовязання належним чином в установлений строк, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Приписами ст.ст. 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. В силу вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків та винагороди в результаті чого, позивачем нарахована заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110027 від 04.12.2007 року, станом на 09.09.2014 року, у загальному розмірі 68 263,08 грн., що включає в себе: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10\~528,89 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 9 042,64 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 11 958,94 грн., та пені за прострочення виконання зобовязання у розмірі 36 732,61 грн. Вирішуючи питання про стягнення комісії у розмірі 8 325 грн. суд прийшов наступного висновку. Згідно з чч. 1, 3\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, (надалі Правила) банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). За таких обставин, суд вважає, що нарахування банком комісії суперечить умовам кредитного договору, де сплату таких взагалі не передбачено, та положенням п. 3.6. Правил, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають. При цьому, не можна погодитись з розміром нарахованої позивачем пені в сумі 36 732,61 грн., яка в більш ніж в 3,5 разів перевищує розмір заборгованості відповідача за основним боргом (тілом кредиту). Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України одним із загальних засад цивільного законодавства України є справедливість, добросовісність і розумність, а також судовий захист цивільного права та інтересу. В силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойкиможе бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи ступінь виконання позичальником зобовязання, який погасив більше ? частини основного боргу, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання, співмірність розміру неустойки наслідкам порушення, суд вважає за можливе стягнути пеню з відповідача, нараховану станом 09.09.2014 року, лише у розмірі 10 528,89 грн. За таких обставин, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача ПАТ КБ ПриватБанк в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 10 528,89 грн. заборгованості за тілом кредиту, 9 042,64 грн. заборгованості за відсотками та 10 5258,89 грн. пені за прострочення виконання зобовязання, а всього 30\~100,42 грн. Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також належить стягнути на користь позивача судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (301 грн.), та витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідачів (220 грн.), тобто у розмірі по 260 грн. 50 коп. (301 + 220 = 521 : 2)

Outcome: partial