Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування смерті [PERSON] В позовній заяві, з врахуванням уточнених позовних вимог, вказувала, що 17 листопада 2000 року помер її батько [PERSON]. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, а саме житловий будинок, що розташований в смт. Зарічне по вул. Харківця, 276 Рівненської області. Спадщину після смерті батька фактично прийняла її матір [PERSON], оскільки залишилась проживати у спадковому будинку після смерті чоловіка, проте юридично не оформила. 17 грудня 2009 року [PERSON] померла. Вона є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою. Покликаючись на те, що вона немає можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, просила визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Згідно поданої заяви просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує (а.с.18). Зарічненська селищна рада Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила Згідно поданої заяви просить здійснювати розгляд справи без присутності уповноваженого представника, не заперечує проти позовних вимог, в разі задоволення позову просить покласти судові витрати на позивача (а.с.16). Враховуючи неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2000 року помер батько позивача [PERSON] Унаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок на вул. Харківця, 276 в смт. Зарічне (а.с.26,28). Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, житловий будинок, що розташований в смт. Зарічне по вул. Харківця, 276 Рівненської області, належав [PERSON] (а.с.28). За технічним паспортом на житловий будинок, що розташований в смт. Зарічне по вул. Харківця, 276 Рівненської області, власником будинку, що розташований за вказаною адресою, значиться [PERSON]. Рік забудови 1957. (а.с.5-7). Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON], як така, що вступила у фактичне володіння спадковим майном, оскільки залишилась проживати у спадковому будинку після смерті чоловіка. Згідно свідоцтва про смерть, 17 грудня 2009 року померла матір позивача [PERSON]. (а.с.10). У відповідності до ст.1261 ЦК України, позивачка по справі [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, як дочка спадкодавця. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 23 квітня 2010 року за заявою позивачки [PERSON] зареєстровано спадкову справу після смерті матері [PERSON]С.(а.с.8). Згідно постанови Зарічненської державної нотаріальної контори, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа на будинок у спадкодавця (а.с.15). Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за законом, оскільки у встановлений законом строк, звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті матері [PERSON] Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі викладеного ч.2 ст.1220, ст.1261, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved