Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 15 011 грн. 66 коп. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 грудня 2010 року о 17 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес» реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], та проїжджаючи по автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ, на 107км здійснив вимушену зупинку автомобіля на проїжджій частині автодороги. У зв'язку з відсутністю належного укомплектування автомобіля (аварійного знаку, миготливого червоного ліхтаря) [PERSON] на смузі руху автодороги встановив споруду з двох дерев'яних колод та вогнегасника, чим створив перешкоду для дорожнього руху іншим транспортним засобам. Оскільки дана споруда була не обладнана в умовах темної пори доби та недостатньої видимості через туман світло - відбивними приладами червоного кольору, то він, керуючи автомобілем «Рено» реєстраційний номер [NUMBER], здійснив наїзд на дану перешкоду. Внаслідок наїзду його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Згідно висновку спеціаліста вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено» реєстраційний номер [NUMBER] складає 14506 грн. 28 коп. Крім того, ним понесені витрати по повідомленню відповідача про проведення дослідження в сумі 50.88 грн., вартість дослідження в сумі 450 грн та вартість послуг банку в сумі 4.5 грн. Станом на 24 грудня 2010 року [PERSON] перебував в трудових відносинах з ФОП [PERSON], який є власником автомобіля «Мерседес» ,реєстраційний номер [NUMBER], і виконував трудове завдання останнього по перевезенню вантажу. Заочним рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2013 року позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з [PERSON] на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 15 011.66 коп.; у задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено. Ухвалою Борзнянського районного суду від 18 червня 2014 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянт посилається на те, що з матеріалів справи неможливо встановити на якій відстані знаходилась споруда з дерев»яних пнів та вогнегасників. Апелянт вказує на те, що позивач мав технічну можливість уникнути зіткнення зі зведеною ним спорудою і ним, апелянтом, оскаржена в апеляційному порядку постанова Конопотського міськрайонного суду від 17 січня 2011 року. Апелянт зазначає, що позивач своїми діями також завдав собі матеріальної шкоди, а тому розмір матеріальної шкоди має бути зменшений. Апелянт посилається на те, що відповідати він має лише в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), але позивач не надав жодних відомостей про його звернення до страховика з відповідними виплатами. Апелянт вказує на те, що понесені позивачем витрати на проведення дослідження свого автомобіля суб'єктом оціночної діяльності та витрати на повідомлення винуватця дорожньо-транспортної події не являються завданням шкоди та не відносяться до судових витрат. Апелянт вказує на те, що не згоден з розміром матеріальної шкоди, а вході розгляду справи судом першої інстанції був позбавлений можливості заявити клопотання про призначення авто технічної та товарознавчої експертизи. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 24 грудня 2010 року о 17 год. [PERSON], керуючи вантажним автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER], на 107км автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ здійснив вимушену зупинку автомобіля з встановленням на проїжджій частині автошляху перешкоду з двох дерев'яних колод та вогнегасника, чим створив перешкоду для дорожнього руху іншим транспортним засобам. Внаслідок чого спричинив пошкодження транспортного засобу «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2011 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 139КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Постановою Конотопького міськрайонного суду від 17 січня 2011 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.. 124 КУпАП закрите у зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою судді апеляційного суду Сумської області від 23 липня 2014 року відмовлено [PERSON] у прийнятті до апеляційного розгляду апеляційної скарги на постанову Конотопського міськрайонного суду від 17 січня 2011 року , якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В ході апеляційного розгляду справи [PERSON] пояснив, що пошкоджений автомобіль і досі не відремонтований. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2012 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2012 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «Перша» , [PERSON], треті особи : [PERSON], ЗАТ « Просто-страхування» про відшкодування матеріальної шкоди було відмовлено. Постановляючи судові рішення, суд першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що пошкодження належного [PERSON] автомобіля «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], сталося внаслідок наїзду останнього на створену [PERSON] перешкоду для дорожнього руху іншим транспортним засобам, а не внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER], який забезпечений на підставі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ « СК «Перша»; відсутні дані про те, що станом на 24 грудня 2010 року [PERSON] перебував з [PERSON] у трудових відносинах Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що між неправомірними діями [PERSON] та заподіяною позивачу шкодою мається прямий причинний зв'язок, а тому [PERSON] повинен її відшкодувати в повному обсязі; відсутні докази, які б підтверджували, що станом на 24 грудня 2010 року [PERSON] перебував з [PERSON] в трудових відносинах, а тому в задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Заочне рішення Борзнянського районного суду від 26 листопада 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди не оскаржується. З висновком суду в оскаржуваній частині частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Згідно з висновком експертизи № 96 від 15 січня 2015 року, проведеної експертом НДКЕЦ при УМВС України в Чернігівській області, ринкова вартість автомобіля «Рено» реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, на час проведення експертизи становить 102 469 грн. ; розмір матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, станом на час проведення експертизи становить 14 073.8 грн. Апеляційний суд не приймає до уваги звіт суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] від 15 серпня 2013 року, згідно з яким сума відновлювального ремонту автомобіля «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], складає 14 506 грн. 28 коп., а сума матеріального збитку - 11859.59 грн., оскільки до проведення експертного дослідження експерт НДКЕЦ при УМВС України в Чернігівській області попереджався про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України; у висновку експертизи № 96 від 15 січня 2015 року розмір матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, визначений на час проведення експертизи, а у звіті суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] - станом на 15 серпня 2013 року. Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що не підлягають стягненню понесені позивачем витрати по повідомленню відповідача про проведення дослідження в сумі 50.88 грн., вартість дослідження в сумі 450 грн та вартість послуг банку в сумі 4.5 грн. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу [PERSON] слід задовольнити частково, а заочне рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди до 14 073 грн. 80 коп. Доводи апелянта про те, що з матеріалів справи неможливо встановити на якій відстані знаходилась споруда з дерев»яних пнів та вогнегасників, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи спростовуються даними додатку до протоколу про адміністративне правопорушення ( а.с.10). Доводи апелянта про те, що позивач мав технічну можливість уникнути зіткнення зі зведеною ним спорудою і ним, апелянтом, оскаржена в апеляційному порядку постанова Конопотського міськрайонного суду від 17 січня 2011 року, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки постановою Конотопького міськрайонного суду від 17 січня 2011 року, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.. 124 КУпАП закрите у зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Доводи апелянта про те, що позивач своїми діями також завдав собі матеріальної шкоди, а тому розмір матеріальної шкоди має бути зменшений, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на законі. Доводи апелянта про те, що відповідати він має лише в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), але позивач не надав жодних відомостей про його звернення до страховика з відповідними виплатами, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки пошкодження належного [PERSON] автомобіля «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], сталося внаслідок наїзду останнього на створену апелянтом перешкоду для дорожнього руху іншим транспортним засобам, а не внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER], який забезпечений на підставі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ « СК «Перша» і вказані обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2012 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2012 року. З урахуванням приписів ст.. 88 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат. При зверненні до суду з позовом [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, має бути зменшена сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача у відшкодування судового збору до 222 грн. 56 коп. ( 14506.28 грн./229.4 грн. = 14073.8 грн./Х. Х= 222.56 грн.) При зверненні з апеляційною скаргою [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 121.8 грн., також апелянт поніс витрати в сумі 1015.2 грн. по проведенню автотоварознавчої експертизи, а всього на загальну суму 1137 грн. З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з позивача на користь апелянта у відшкодування судових витрат, понесених за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, слід стягнути 33 грн.90 коп. ( 14506.28 грн./1137 грн. = 14073.8 грн./Х. Х= 1103.1 грн. 1137 грн. - 1103.1 грн. = 33.9 грн.)

Outcome: partial