Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просив позбавити відповідачів батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановити опіку над дитиною, призначивши опікуном [PERSON], [INFO] та стягнути з кожного окремо з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Від самого народження дитини батьки самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків, не турбуються про здоров'я, фізичний розвиток, потреби, інтереси дитини, матеріально не утримують доньку. Дівчинку виховує та матеріально утримує бабуся - [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, раніше її було позбавлено батьківських прав відносно двох її дітей. Батько [PERSON] відбував покарання у місцях позбавлення волі, хворіє на відкриту форму туберкульозу, зловживає алкогольними напоями. Бабуся дитини [PERSON] піклується про дитину, забезпечує всім необхідним, цікавиться навчанням дитини у школі, займається її розвитком, слідкує за станом здоров'я онуки. [PERSON] бажає встановити опіку над онукою і для цього нею створені відповідні житлово-побутові умови для повноцінного розвитку дитини. Посилаючись на норми Закону України «Про охорону дитинства», СК України, ЦК України позивач вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову. Ухвалою суду від 01 червня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року дану справу в частині позовних вимог до [PERSON] закрито у зв'язку з його смертю, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON], залучено до участі у справі Службу у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації, витребувано письмові докази. Ухвалою суду від 18 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача Мухін Д.М., Зуй О.О. позовні вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] пояснила суду, що онуку [PERSON] їй залишили, коли дитині було 6 місяців. З того часу по даний час малолітня [PERSON] проживає з нею. Мати дитини - [PERSON] приходить до дитини зрідка, матеріально не забезпечує доньку, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не цікавиться станом здоров'я дитини. Зазначила, що вона, як бабуся дитини бажає взяти онуку під опіку, для цього у неї вдома створені необхідні житлово-побутові умови для повноцінного розвитку дитини. На даний час вона піклується про дитину, проводить її щоденно до школи і забирає зі школи, оскільки школа знаходиться на значній відстані від дому, допомагає дитині у навчанні, забезпечує повноцінне харчування та піклується про здоров'я онуки. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Дейнеко Н.М. підтримала висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав та призначення позивача [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] В судовому засіданні дитина [PERSON] пояснила, що вона на даний час проживає зі своєю бабусею, навчається в 2 класі. Бабуся опікується нею, дбає про її виховання та навчання, у бабусі вона почувається добре, бажає, щоб бабуся була її опікуном та хоче проживати з нею. [PERSON] зазначила, що вона давно не бачила свою матір, матеріальну допомогу мати їй не надає, не цікавиться її навчанням. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11 травня 2011 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження [PERSON] народилася [INFO], батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], номер актового запису 343, дата складання 11 травня 2011 року (а.с.9,10). Згідно характеристики виданої директором Зеленодольської ЗШ І-ІІІ ст. № 1 [PERSON], [INFO], характеризується, як учениця позитивно. У вказаному документі зазначено, що дитину виховує бабуся, яка цікавиться навчанням [PERSON], слідкує за станом її здоров'я, забезпечує дитину приладдям для навчання в школі (а.с.17). Згідно висновку КЗ «Апостолівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 10 квітня 2018 року про стан здоров'я дитини встановлено, що [PERSON], [INFO], - здорова (а.с.19). Згідно висновку КЗ «Апостолівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 10 квітня 2018 року про стан здоров'я особи, яка може бути опікуном встановлено, що [PERSON], [INFO], - здорова, може бути опікуном (а.с.20). З заяви [PERSON] вбачається, що вона зверталася до опікунської ради виконавчого комітету Зеленодольської міської ради щодо вирішення питання про позбавлення батьківських прав відповідачів та встановлення опіки над дитиною - [PERSON] (а.с.22). Згідно довідки виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 04.04.2018 року № 552 [PERSON] проживає по [ADDRESS] з онукою - [PERSON] (а.с.23). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 12.04.2018 року сім'ї [PERSON] за адресою по [ADDRESS], встановлено, що в ньому проживає [PERSON] з онукою [PERSON], санітарний стан житла задовільний, є підсобне господарство та земельна ділянка, дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку (а.с.24). Відповідно до витягу з протоколу № 3 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради від 12 квітня 2018 року вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.25). Згідно висновку № 14 опікунської ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради у м.Зеленодольськ, встановлено, що опікунська рада вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с.26). Рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 36 від 17.04.2018 року затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 27). З висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації від 26.06.2018 року № 28-1506/0/268-18 встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] та не заперечує щодо призначення опікуном бабусю [PERSON] на онукою [PERSON] (а.с.50-51, 124-125). Згідно довідки КЗ «Криворізька центральна районна лікарня» ДОР» від 24.10.2018 року № 1904 встановлено, що [PERSON] знаходиться на Д-обліку у лікаря фтизіатра по активному туберкульозу легень з бацило виділенням. Запланований термін лікування по основному курсу до 31.03.2020 року (а.с.85, 105) Відповідно до довідки КЗ «Криворізька центральна районна лікарня» ДОР» від 09.11.2018 року № 2026 встановлено, що [PERSON] знаходиться на Д-обліку у лікаря фтизіатра по активному туберкульозу легень з бацило виділенням. Запланований термін лікування по основному курсу до 31.03.2020 року. За станом здоров'я становить загрозу розповсюдження хвороби для інших осіб до 01.04.2019 року (а.с.94) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2018 року встановлено, що [INFO] батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] помер (а.с.95). Згідно подання районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації від 17.12.2018 року № 28-2682/268-18 встановлено можливість призначити опікуном [PERSON] над її малолітньою онукою [PERSON] (а.с.135). Згідно рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2010 року [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] (а.с.138-139). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, думку дитини, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки, зокрема, не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Таким чином, суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків щодо утримання та виховання дитини, оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не створює умов для спільного проживання з дитиною, не виконує інші обов'язки, тобто дитина позбавлення батьківського піклування. Вказані обставини доведені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Крім того, з пояснень третьої особи [PERSON] встановлено, що на даний час з нею проживає малолітня [PERSON] та вона піклується про дитину. Також при вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та встановлення опіки над дитиною суд відповідно до ст.171 СК України враховує думку дитини - [PERSON], яка висловила її в суді, оскільки у даному спорі вирішуються питання, що стосуються її життя. За таких обставин, винної поведінки відповідача [PERSON] та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права та інтереси дитини, яка на даний час проживає з бабусею [PERSON], суд дійшов висновку про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Врахувавши вимоги статей 182,183 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, а саме матеріальне становище та стан здоров'я відповідача [PERSON], суд вважає, що, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін. Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Нормами ч.2,4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Враховуючи вищенаведені обставини та норми права суд приходить до висновку щодо можливості призначення опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] її бабусі - [PERSON] в сім'ї якої на даний час проживає дитина. Згідно з ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial