Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що за рішенням суду від 04 квітня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 350 грн. щомісячно. На даний час ціни, товари та прожитковий мінімум збільшився в рази, тому вважає, що розмір аліментів, що сплачує відповідач є занадто несправедливим та занадто низьким і просить збільшити розмір аліментів визначений рішенням суду та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також перерахувати розмір аліментів визначених рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2012 року щодо стягнення аліментів на утримання дитини, у зв?язку з тим, що згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.07.2018 року становить 1944 грн., а з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року становить 2027 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти зміни розміру аліментів однак заперечував проти їх розміру і просив стягувати аліменти в розмірі 1000 грн. Вислухавши сторони, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні (а.с.7). Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, шлюб між сторонами розірвано (а.с.10), відповідач проживає окремо від дитини. Рішенням Дніпропетровського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~від 04\~квітня 2012\~року стягнуто\~з [PERSON] \~аліменти на\~користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 350 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9), про що позивачка отримала виконавчий лист. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З часу ухвалення Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області рішення від 04 квітня 2012 року про стягнення аліментів на дитину змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, стабільного заробітку не має. Стан здоров`я [PERSON] не задовільний, з 15 грудня 2015 року по 19 січня 2016 року відповідач перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні в неврологічному відділенні в/ч [NUMBER] (а.с.31), обстеженням 24 грудня 2015 року в Дніпропетровському обласному клінічному центрі кардіології та кардіохірургії Дніпропетровської обласної ради зафіксований діагноз нейроциркулярна дистонія за змішаним типом, що підтверджується направленням на обстеження №3288 від 15 грудня 2015 року (а.с.36). Окрім цього, випискою №2550 від 07.09.2018 року із медичної картки стаціонарного хворого відповідачу рекомендовано постійно приймати перелік медичних препаратів задля підтримання нормального самопочуття, що вбачає постійність хворобливого стану (а.с.30). На даний час відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.41), на утриманні з якою має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.42). При визначенні розміру аліментів суд також враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, мінімальний рекомендований розмір аліментів у вигляді прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачений\~ст. 182 СК України, тому вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів в розмірі 2000 грн. є дещо завищений, оскільки станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку за один місяць складає 2027 грн. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевказані роз`яснення, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили, разом з тим, позовні вимоги позивача в частині здійснення перерахунку за минулий період, у зв`язку з встановленням нових розмірів прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Крім того, покладення певних обов`язків на особу, яка не є відповідачем у справі за змістом пред`явленого позивачем позову неможливе, оскільки позову до відповідного органу державного виконавчої служби не пред`являлось. Також позивачем не наведено правового обґрунтування таких позовних вимог, тому в їх задоволенні слід відмовити. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial