overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивачка на попередній розгляд справи не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: -копія паспорта [PERSON] та [PERSON]; -копія свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON]; -свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 233874 від 02.03.1989 р. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 02 березня 1989 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №36, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 233874. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Ангєлоглу». Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачка пояснила, що шлюбні стосунки сторони припинили ще в 2009 році. Це пояснюється тим, що між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого, що кожний мав різні погляді на сімейне життя і ведення спільного господарства. На даний момент ведення спільного господарства остаточно припинено. Подальшого сенсу підтримувати подібні сімейні відносини немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивачка на попередній розгляд справи не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про народження [PERSON], 20.06.2012 р., батько [PERSON], мати [PERSON]; копія паспорту [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 005210. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 31.08.2005 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №103. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Сюмбєлі». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося. Це пояснюється тим, що між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого, що кожний мав різні погляді на сімейне життя і ведення спільного господарства. З 24.06.2016 р. ведення спільного господарства остаточно припинено. Подальшого сенсу підтримувати подібні сімейні відносини немає. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивачка на попередній розгляд справи не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: -копія паспорта [PERSON]; -копія паспорта [PERSON]; -свідоцтво про шлюб, серії 1-ЖД № 152012; Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 20.09.2011 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №85. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Черниченко». Спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі спільного життя постійно виникали сварки. Відсутнє взаєморозуміння. На даний час сторони разом не проживають. Як стверджує позивачка, подальшого сенсу підтримувати подібні сімейні відносини немає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, в нього розвинулась неприязнь до відповідача, втрачено почуття любові та пошани. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач у судове засіданні не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: -копія паспорта [PERSON]; -свідоцтво про шлюб, серії І-ЖД № 152064; -копія свідоцтва про народження [PERSON]; Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 19.11.2011 року, позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №125 Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі спільного життя постійно виникали сварки. Відсутнє взаєморозуміння. На даний час сторони разом не проживають. Як стверджує позивач, подальшого сенсу підтримувати подібні сімейні відносини немає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, в нього розвинулась неприязнь до відповідачки, втрачено почуття любові та пошани. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивачки на попередній розгляд справи не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія паспорта позивачки [PERSON]; повторне свідоцтво про шлюб, серії 1-ЖД № 170435. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 08 травня 2012 року [PERSON]. та [PERSON] [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 506. Після укладання шлюбу прізвище позивачки «Буссе». Дітей від шлюбу не має. Однією сімєю після реєстрації шлюбу сторони прожили близько одного року. Сімейне життя у подружжя не склалось, з причин різних погляді на сімейне життя і ведення спільного господарства. На даний момент ведення спільного господарства припинено остаточно. Відповідач на даний час мешкає за межами території України і вирішити питання про розірвання шлюбу в позасудовий спосіб не має можливості. Таким чином, подальше збереження сімї є неможливим і позивачка звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Спір відносно майна у подружжя відсутній. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідач є громадянином іншої держави, але відповідно до ст.. 2 Закону «Про правовий статус іноземців, а також осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов'язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Позивачка у попереднє судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, наполягає на задоволені позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батько [PERSON]; копія паспорту [PERSON]; копія свідоцтва про укладення шлюбу від 31.08.2005 р. копія довідки Ренійської міської ради від 27.07.2016 р. про склад сімї [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 20.06.2012 року в сторін по справі народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка [PERSON] зазначила, що відповідач зобовязаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату, тому просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі ? частини заробітку. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Ч. 3 ст. 181 СК України, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184\~цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, та оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітнього, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивачка на попередній розгляд справи не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про народження [PERSON], 12.06.2009 р., батько [PERSON], мати [PERSON]Д., копія довідки про склад родини [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 098503 від 08.02.2009 р.. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 08.02.2009 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Котловинською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 2. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Нейкова». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., який мешкає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося. Це пояснюється тим, що між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний мав різні погляді на сімейне життя і ведення спільного господарства. З травня 2016 р. подружжя разом не мешкає, ведення спільного господарства остаточно припинено, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, на даний час, не має. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивачка на попередній розгляд справи не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про народження [PERSON], 18.01.2009 р., батько [PERSON], мати [PERSON], копія паспорту [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 048550 від 19.10.1996 р.. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 19.10.1996 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського району Одеської області, актовий запис № 101. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Харченко». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., який мешкає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Старший син [PERSON], [INFO] мешкає разом із відповідачем. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося. Це пояснюється тим, що між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний мав різні погляді на сімейне життя і ведення спільного господарства, що негативно відображалось на стані дітей. На даний час подружжя разом не мешкає, ведення спільного господарства остаточно припинено, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, на даний час, не має. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивачка на попередній розгляд справи не зявилась, направила до суду заяву з проханням справу розглянути її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про народження [PERSON], 09.08.2006 р., батько [PERSON], мати [PERSON]; копія паспорту [PERSON]; копія паспорту [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу «Гуцул», серія І-МИ № 013757 від 13.05.2006 р.. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 13.05.2006 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 37. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Гуцул». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачкою. Позивачка у позовній заяві зазначила, що одруження із відповідачем виявилось невдалим, сумісне життя не склалося, у звязку з тим, що було втрачено взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з травня 2016 р., проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На даний час шлюб існує лише формально, тому подальшого сенсу у його збереженні немає, примирення не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved