Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

відповідно до умов кредитного договору № б/н від 20.03.2011р. [PERSON] отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» (далі Банк) кредит в сумі 3\~000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою 30 % річних. 26.07.2016р. Банк звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення 25\~351 грн. 45 коп. заборгованості за цим договором, вимоги мотивував тим, що відповідач взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконує, заборгованість, яка утворилась через невиконання ним умов договору, не погашає. Просив також про стягнення із відповідача судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, при зверненні із позовом до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 39). Відповідач в судове засідання не зявився, 30.09.2016р. подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності (а.с. 49). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, суд відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглядає справу на підставі зібраних в ній доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З долученої до справи копії анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 20.03.2011р., копії довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», витягу з умов і правил банківських послуг (а.с. 6-32) видно, що [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит, на суму 3 000 грн., відповідач зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобовязань по вищезазначеному кредитному договору, через це утворив заборгованість, яка відповідно до розрахунку на 31.05.2016р. (а.с. 4-5) складає 25\~351 грн. 45 коп., з них: 2\~719 грн. 18 коп. заборгованість за кредитом, 17 948 грн. 87 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3 000 грн. заборгованість за пенею та комісією і штрафи, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1\~183 грн. 40 коп. штраф (процентна складова). [PERSON], як видно із змісту позову (а.с. 2-3), не виконує своїх зобовязань по кредитному договору, утворену заборгованість в сумі 25 351 грн. 45 коп., добровільно не погашає. Обставин, які б давали підстави сумніватись у розрахунку розміру заборгованості, судом не здобуто, тому він покладається в основу рішення. Отже, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору б/н від 20.03.2011р. на 31.05.2016р. складає 25 351 грн. 45 коп. та підлягає стягненню із нього у судовому порядку. Витрати, понесені позивачем у звязку із зверненням до суду з позовом складають 1 378 грн. (а.с.1) і у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved