Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.10.2007 року між [PERSON] та ВАТ Банк Універсальний» був укладений кредитний договір № 008-2900/756-0342. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки від 26.10.2007 року, предметом якого є нерухоме майно саме квартира, що має дві кімнати, загальна площа 65,6 кв.м., житлова площа 47,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В грудні 2008 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до позивача про стягнення боргу. 20.03.2009 року Києво-Святошинським районним судом Київської області позов задоволено та винесено заочне рішення про стягнення з позивача заборгованість в розмірі 1058421, 69 грн., 30.03.2009 року видано виконавчий лист № 2-510/09. ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області відкрито виконавче провадження № 29671653. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що 31.07.2012 року ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області мало намір реалізувати предмет іпотеки з прилюдних торгів, організованих приватним підприємством «Нива-В.Ш.» але а відсутності покупців прилюдні торги 31.07.2012 року не відбулися. 13.02.2014 року відділ ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області видано постанову та складено акт за яким ПАТ «Універсал Банк» прийняв квартиру, що має дві кімнати, загальна площа 65,6 кв.м., житлова площа 47,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. та яка належить позивачу. 04.04.2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинський районний нотаріальний округ Київської області Саєнко Ольгою Олександрівною було видане свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися серія та номер [NUMBER] та зареєстровано право власності за ПАТ «Універсал Банк». Так позивач вважає, що здійснена відповідачем відділом ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області передача майна та набуття ПАТ «Універсал Банк» права власності на нього є незаконним. В зв»язку з вищевикладеним, посилаючись на норми закону позивач просила суд визнати недійсним Акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 13.02.2014 року, виданий ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області. Визнати недійсною постанову про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 13.02.2014 року, виданий ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області. Визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися серія та номер [NUMBER] від 04.04.2014 року, видане приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Ольгою Олександрівною. Скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12194177 від 04.04.2014 року за ПАТ «Універсал Банк» на квартиру [ADDRESS], проведену Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Ольгою Олександрівною. Відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача, а саме зобов»язати приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Ольгу Олександрівну зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляли. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26.10.2007 року між [PERSON] та ВАТ Банк Універсальний» був укладений кредитний договір № 008-2900/756-0342. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки від 26.10.2007 року, предметом якого є нерухоме майно: квартира, що має дві кімнати, загальна площа 65,6 кв.м., житлова площа 47,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2009 року по справі стягнуто з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (ЄДРПОУ 21133352, рахунок 32004160302 в ГУ НБУ по місту Києву та Київської області, 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) кошти в сумі 1056691 (один мільйон п'ятдесят шість тисяч шістсот дев'яносто одну) гривню 69 копійок та судові витрати: 1700,00 (одна тисяча сімсот гривень) державного мита, 30,00 (тридцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 1058421 (один мільйон п'ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять одну) гривню 69 копійок. На виконання вищевказаного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області 30.03.2009 р. було видано виконавчий лист №2-510/09 зі строком пред'явлення виконавчого листа до виконання до 30.03.2012 року. 07.11.2011 року до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції було подано на виконання виконавчий лист №2-510. Актом про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29.05.2013 складеного у м. Вишневе у зв'язку з неодноразовими проведеннями торгів по продажу квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] державним виконавцем відповідно до пропозиції від 26.04.2013 р. про залишення за собою нереалізованого майна в порядку п.6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» було передано в рахунок погашення боргу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію 545800,00 грн. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Данилишина П.Б. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 13.02.2014 року передано стягувачу ПАТ «Універсал Банк» двокімнатну квартиру, загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 04.04.2014 року приватним нотаріусом Саєнко Ольгою Олександрівною, Києво-Святошинського районного нотаріального округу, Київської області було зареєстровано права власності на вищевказану квартиру за Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк». Частиною 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент складення спірного акту) визначено, що про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований і за фактом такої передачі державний виконавець складає акт, який разом з постановою державного виконавця є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на майно. Відповідно до процедури передачі майна стягувану в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яку затверджує начальник відділу, а вже по факту передачі майна складається акт. Постанова державного виконавця та акт передачі майна стягувану в рахунок погашення боргу є тими документами, на підставі яких оформляється стягувачем право власності на це майно. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент складення спірного акту) передбачала, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Постанова про передачу майна стягувану та акт про передачу майна стягувану від 13.02.2014 року відповідають вимогам ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак підстави для окремого визнання недійсним акту - відсутні. Державний виконавець під час процедури примусового виконання судового рішення про стягнення коштів керувався Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. №74/5 (надалі - Інструкція), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин. В п. п. 5.12.7. п. 15.12 вказаної Інструкції зазначено, що постанова державного виконавця про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу та акт державного виконавця про передачу стягувану майна є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно відповідно до чинного законодавства. Зі свідоцтва, виданого 04.04.2014 року приватним нотаріусом Саєнко Ольгою Олександрівною, Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області вбачається, що нотаріусом на підставі акту про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до гл. 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо вони не відбулися є складений та затверджений в установленому порядку акт із зазначенням того, що прилюдні торги (аукціон) не відбулися, в якому має бути зазначено ким, коли і де проводилися прилюдні торги (аукціон); коротка характеристика майна; прізвище, ім'я, по батькові (найменування юридичної особи), місце проживання/місцезнаходження кожного покупця: дані про правовстановлюючі документи, що підтверджували право власності боржника на майно: назва правовстановлюючого документа, ким виданий посвідчений, дата видачі, посвідчення, номер за реєстром, орган реєстрації, дата та номер реєстрації; підстави, з яких прилюдні торги (аукціон) не відбулися. Зазначені умови в акті про передачу майна стягувану дотримані, а тому приватний нотаріус мав всі підстави для видачі свідоцтва. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed