Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

В вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на власне утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання 30 червня 2019 року. Заявлені вимоги мотивує відмовою батька надавати допомогу на власне утримання та потребою матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний надавати. До суду позивач не зявився, направивши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач позов визнав частково. Визначений позивачем розмір аліментів вважає завеликим та обґрунтовує неможливістю надавати допомогу у згаданому сином розмірі через скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши представлені у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач у справі доводиться позивачу рідним батьком (а.с. 2). З 01 вересня 2015 року позивач є студентом 1-го курсу і навчається на денній формі навчання в Інституті підготовки слідчих кадрів для МВС України Національного юридичного університету ім.. [PERSON] (а.с. 3). Інші документи /зокрема стосовно матеріального становища позивача, та дійсних витрат, повязаних із навчанням, рівно як і матеріального становища другого з батьків/ в матеріалах справи стороною позивача не представлені. Вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд наголошує про наступне: Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій, або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги також можливість надання утримання другим із батьків. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів та приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, зокрема розмір отримуваного ним доходу, за наявності іншої сімї та відповідних фінансових зобовязань (а.с.19-27), зокрема і тих, що повязані з утриманням найманого житла, визнаючи згадані обставини такими, що мають істотне значення для вирішення справи, суд вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] з врахуванням положень ст. 7 ЗУ Про державний бюджет України на 2015 рік щодо розміру прожиткового мінімуму на одну особу відповідного віку та працездатності, має бути визначений розміром 1/8 частини заробітку відповідача, що з врахуванням рівного обовязку батьків по утриманню дитини, буде цілком достатнім для забезпечення витрат на навчання та задоволення його розумних побутових потреб. Термін, протягом якого відповідач зобовязується до сплати аліментів визначений судом з врахуванням встановленого ст..199 СК України обмеження - досягнення дитиною 23 річного віку. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial