Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 24 липня 2014 року в виконавчому комітеті Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31. В шлюбі народилася одна дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Їхні сімейні стосунки склалися невдало. Впродовж тривалого часу між ними виникали суперечки та непорозуміння. Постійні сімейні конфлікти, які виникали на побутовому ґрунті, негативно впливали на нього та на відповідачку, вони перестали розуміти один одного. Різний склад характеру не дають змоги знайти порозуміння між ними. Вони перестали підтримувати подружні стосунки. Під час шлюбу він та відповідачка ведуть особистий спосіб життя та не цікавляться один одним. Просить розірвати шлюб, так як з відповідачем не проживають більше одного року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, в суд від неї надійшла заява, в якій вказує, що на даний час ними примирення, згоди щодо продовження шлюбних відносин не досягнуто, примирення неможливе. Фактично сімя розпалась, існує лише формально. Вона не заперечує проти позову про розірвання шлюбу, дочку просить залишити проживати з нею. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 року було надано сторонам [PERSON] та [PERSON] у справі про розірвання шлюбу строк для примирення терміном 2 (два) місяці, та зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2018 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] уклали шлюб 24 липня 2014 року, який зареєстрували в виконавчому комітеті Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилася одна дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Сторони повністю припинили сімейні відносини, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 Цивільного кодексу України судові витрати покласти на сторін в межах ними понесених.

Outcome: approved