Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 17.09.2010 року по 18.11.2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом не з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Інших дітей на утриманні він немає, стягнень по виконавчим документам також немає. Тому, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, то з нього необхідно стягувати аліменти, з цих підстав вона і звернулась до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте від неї надійшла заява в якій остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте також надав заява в якій зазначив, що проти позовних вимог він не заперечує і просить справу слухати у його відсутність. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, проаналізував та оцінив у сукупності всі наявні письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи та дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з таких підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 17.09.2010 року по 18.11.2013 року сторони по спору перебували у зареєстрованому шлюбі, за час існування якого [INFO] в них народилась донька [PERSON]. Достовірність цих обставин підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9), копією рішення Бориспільського міськрайонного суду (а.с.5-6) копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). На даний час дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 1240 від 16.10.2013 року ( а.с.7). У відповідності до ст.180 та ч.3 ст.181 СК України на кожного з батьків покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З того з батьків, який ухиляється від виконання цього обов'язку, за рішенням суду на утримання дитини присуджуються аліменти у частці від його заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір та спосіб стягнення аліментів визначається за правилами ст.ст.182, 183 та 184 цього ж Кодексу. Зокрема, враховується стан та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З огляду на те, що відповідач не приймає участі в утриманні неповнолітньої дитини, разом з тим, він має для цього можливості, що не заперечується ним. Відомостей про те, що на його утриманні є інші непрацездатні члени сім'ї або неповнолітні діти, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд вважає, що для забезпечення належного утримання неповнолітньої дитини, з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі ? частини від щомісячного доходу відповідача. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved