Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Виконуючий обовязки прокурора Чернігівського району Чернігівської області в інтересах держави, звернувся до суду з позовом до Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та до [PERSON] в якому просить: -визнати незаконним та скасувати рішення Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 31.08.2010 року про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; -визнати незаконним та скасувати рішення Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16.05.2014 року про передачу [PERSON] у власність земельної земельної ділянки площею 0,2500 га по вул. Щорса, 23 д в с. Золотинка, Чернігівського району Чернігівської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; -визнати недійсним свідоцтво на право власності на земельну ділянку номер 22234748 від 28.05.2014 року, видане державним реєстратором Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га по вул.Щорса, 23 д в с. Золотинка, Чернігівського району Чернігівської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер 7425584000:02:000:0104); - скасувати рішення державного реєстратора Чернігівського районного управління юстиції у Чернігівській області серія і номер 13366403 від 28.05.2014 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер 7425584000:02:000:0104) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Щорса, 23 д в с. Золотинка. Вимоги мотивовані тим, що спірна земельна ділянка знаходиться у межах території пам»ятки археології місцевого значення ІІ тис до н.е., І тис, ХІ-ХІІ ст. поселення «Золотинка-1» (Бугри) і була передана [PERSON] у власність з порушенням вимог законодавства, а саме, ст.ст.20,22,53,123,186-1 Земельного кодексу України, ст..9 Закону України « Про державну експертизу землевпорядної документації», ст.34 Закону України «Про охорону культурної спадщини», так як надана без зміни цільового призначення, без погодження відповідних органів охорони культурної спадщини, а проект землеустрою не пройшов обов»язкової державної експертизи . У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач - Краснянська сільська рада Чернігівського району в судове засідання представника свого не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи на а.с.58. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про день та час розгляду справи вважається повідомленою належним чином ( а.с.63,65). Представник третьої особи Реєстраційна служба Чернігівського районного управління юстиції, будучи повідомленим належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив ( а.с.61). Враховуючи, що відповідачі про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не надали, а також враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності не з»явившихся відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши обставини справи в їх сукупності та надані докази, судом встановлено наступне. 31 серпня 2010 року рішенням Краснянської сільської ради Чернігівського району [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га в селі Золотинка, вул.Щорса,23-Д ( а.с5) На підставі вищенаведеного рішення, за замовленням [PERSON], ФОП [PERSON], до якого вона звернулася з заявою 11 липня 2013 року, розроблено проект землеустрою, щодо відведення у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зазначеної вище земельної ділянки. ( а.с.30-43). 16 травня 2014 року Краснянська сільська рада Чернігівського району на 22 сесії 6 скликання своїм рішенням погодила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передала у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 7425584000:02:000:0104, розташованої в с. Золотинка, вул. Щорса,23-д, в адміністративних межах Краснянської сільської ради Чернігівського району. ( а.с.6) 28 травня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області прийнято рішення №13366403 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7425584000:02:000:0104, розташовану в с. Золотинка, вул. Щорса,23-д, Чернігівського району та області, за [PERSON] та видано на вказану вище земельну ділянку Свідоцтво про право власності, індексний номер 22234748 ( а.с.45). Як вбачається з наявних у справі документів: паспорту пам»ятника Селище «Золотинка-1» (Бугри), облікової картки об»єкта культурної спадщини поселення «Золотинка-1» (Бугри), генерального плану розташування пам»ятки археології поселення\~«Золотинка-1» (Бугри),\~ пам»ятка археології місцевого значення поселення «Золотинка-1» (Бугри) ІІ тис до н.е., І тис., ХІ-ХІІ ст, розташована на західній околиці північно-східної частини с. Золотинка, в урочищі Бугри, була паспортизована, взята на облік під охорону держави як пам»ятка місцевого значення рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 17.11.1980 р. № 551. Після проведення археологічної розвідки суміжних з поселенням земельних ділянок загальною площею 5,3 га топографічні та хронологічні межі пам»ятки археології місцевого значення «Золотинка-1» (Бугри) було розширено. Нові межі пам»ятки затверджені наказом Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 16.01.2014 №3 і включені до Переліку пам»яток археології Чернігівської області, що підлягають занесенню до Державного реєстру нерухомих пам»яток України. (а.с.9-12, 13,14,28,29) З проектної документації вбачається, що земельна ділянка, яка була надана у власність [PERSON] знаходиться у межах розширеної пам»ятки археології місцевого значення поселення\~«Золотинка-1» (Бугри) і як зазначено у висновку ДП «Старожитності полісся» ДП «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» від 20.06.2012 року №405/427-СП, будь-які земляні роботи, пов»язані з будівництвом, на даній земельній ділянці, неприпустимі без проведення охоронних археологічних досліджень (а.с.28-29). Зазначені обставини підтверджено наявними у справі належними і допустимими документальними доказами, які відповідачами жодним чином не спростовуються і не заперечуються. Отже, передаючи [PERSON] у власність спірну земельну ділянку, Краснянською сільською радою Чернігівського району не було враховано, що згідно до ст. ст. 53, 150 ЗК України,\~ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини»\~вказана територія є об»єктом культурної та археологічної спадщини, відноситься до особливо цінних земель і згідно до вимог\~ст. 84 Земельного кодексу України\~належить до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність. Як визначено\~ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», археологічна пам»ятка і земельні ділянки, на яких розташовані прам»ятки (об»єкти) археології повинні перебувати виключно у державній власності. Виходячи із сукупності вищенаведених обставин, спірна земельна ділянка згідно до вимог ч.1 п. д\~ ст. 19 ЗК України\~фактично належить до категорії земель історико-культурного призначення. Разом з тим, Краснянською сільською радою Чернігівського району не надано доказів щодо зміни у відповідності до\~ст. 20 цього кодексу\~цільового призначення спірної земельної ділянки на категорію згідно п. б ч. 1\~ст. 19 ЗК\~- землі житлової та громадської забудови, що згідно до\~ст. 21 ЗК України також є підставою для задоволення позовної вимоги про визнання незаконними\~\~оскаржуваних рішень. Згідно до п.10 ст.6\~та ч.3 ст.\~37 Закону України «Про охорону культурної спадщини»\~та у відповідності до п. 3\~Прикінцевих положень цього Закону\~надання земельних ділянок здійснюється за погодженням відповідних органів культурної спадщини. Проте, як убачається з матеріалів справи, документація із землеустрою з органом охорони культурної спадщини не погоджувалась, відповідний висновок [PERSON] не видавався. Державна землевпорядка експертиза щодо відведення земельної ділянки усупереч вимог\~ст 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»\~ не проводилась. Як зазначалося вище, [PERSON] передано у власність спірну земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до ст.38 ЗК України, земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, належать до земель житлової та громадської забудови. Згідно даних форм 6-зем спірна земельна ділянка відведена у власність [PERSON] за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), проте передана останній для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд без зміни цільового призначення, що є порушенням вимог ст.ст. 20,23 ЗК України, що є також підставою для визнання недійсним рішень органів місцевого самоврядування ( ст.21 ЗК України). Відповідно до вимог ст.ст.\~14,\~19 Конституції України\~право власності на землю громадянами набувається виключно відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відтак, земельна ділянка [PERSON] у власність відведена Краснянською сільською радою Чернігівського району з порушенням вимог\~Земельного кодексу України,\~ст. 9 Закону «Про державну експертизу землевпорядної документації», ст.\~14,\~17,\~32,\~34 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, аналізуючи доводи позову та докази, надані на обгрунтування заявлених позовних вимог, відсутність заперечень відповідачів, суд приходить до висновку, що рішення Краснянської сільської ради від 31.08.2010 року та від 16.05.2014 року про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою та про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,2500 га по вул.. Щорса,23д в с. Золотинка, є недійсними відповідно до п. г ч.3 ст.152 ЗК України, адже із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Оскільки судом визнається недійсним рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, то відповідно є недійсним і свідоцтво про його право власності на цю ділянку з скасуванням відповідного рішення про державну реєстрацію права, оскільки відповідно до ст.26 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Сукупність обставин справи та наявних у справі доказів приводить суд до переконання, що у цій конкретній справі втручання у здійснення права власності є виправданим і у повній мірі відповідає суспільним інтересам як таке, що спрямоване на захист від незворотнього та цілком ймовірного знищення об»єкта культурної та археологічної спадщини внаслідок здійснення власником земельної ділянки будівельних та земляних робіт без проведених належних археологічних досліджень пам»ятки. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Трегубенко проти України від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес (п. 54 рішення). За таких підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно з п.13 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об»єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов»язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: partial