Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

\~ Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягав. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ТзОВ Прайм інвест Україна просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 7787 грн. 20 коп. та стягнути з нього судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., зазначивши, що 27 грудня 2012 року, між ТзОВ Прайм інвест Україна та [PERSON] був укладений кредитний договір ПУ-00212000452, за яким відповідачу було надано кредит в сумі 1000 грн., строком з 27.12.2012 до 11.01.2013 року. Між сторонами договору про надання банківських послуг були узгоджені порядок користування кредитом згідно заяви позичальника та умов та правил надання банківських послуг. 09.03.2013 року, між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, за якою відповідач зобовязався погасити суму 1300 грн. у термін 1 день з моменту підписання цієї угоди, а решту заборгованості у розмірі 1260 грн. протягом 60 днів. При цьому позичальник сплатив відсотки за користування кредитом у розмірі 60 грн., пені у розмірі 1240 грн. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконав умови договору (заяви позичальника), Умови та правила надання банківських послуг, тобто своєчасно не повернув позивачеві (кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатив відсотки за користування ними, а також винагороду банку, у нього склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями станом на 17.01.2014 р. в розмірі 7787 грн. 20 коп., яка складається з заборгованості по процентах за користування кредитом. Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.\~ За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 27.12.2012 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п.п. 4 Договору), які позичальник порушив. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 7787 грн. 20 коп. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань.\~ У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат: 243 грн. 60 коп.\~

Outcome: approved