Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса звернулось до Головного управління Держпраці в Одеській області, ПАТ «Північтранс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON], та просить скасувати Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 25 вересня 2014 року о 17 год. 00 хв. в ПАТ «Північтранс» від 21 січня 2015 року за формою Н-5 та Акт № 1 про нещасний випадок, який пов'язаний з виробництвом від 21 січня 2015 року за формою Н-1; зобов'язати Головне управління Держпраці в Одеській області призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, який стався 25 вересня 2014 року о 17 год. 00 хв. в ПАТ «Північтранс» з [PERSON] спеціальною комісією в іншому складі та скласти Акт за формою Н-5, яким визнати даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що 25 вересня 2014 року о 17 год. 00 хв. на території ПАТ «Північтранс» стався нещасний випадок, що спричинив тяжкі наслідки, зі сторожем підприємства [PERSON] Наказом від 29 вересня 2014 року №378 територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області було створено спеціальну комісію з розслідування цього нещасного випадку, та 21 січня 2015 року вказаною комісією було складено Акт за формою Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, а також Акт за формою Н-1, згідно з яким вищевказаний нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом. Один член комісії був не згодний з таким актом та додав до акту за формою Н-5 особливу думку. Позивач вважає, що повторне розслідування було проведено з порушенням процедури ведення розслідування нещасних випадків, визначених «Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженим постановою КМУ від 30 листопада 2011 року №1232, оскільки комісією із спеціального розслідування даного нещасного випадку не було здійснено відповідних дій щодо з'ясування характеру трудових відносин між потерпілим та роботодавцем. Оскільки позивач відшкодовує шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я він звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати вищевказані акти. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держпраці в Одеській області у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, та вказав, що згідно з «Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженим постановою КМУ від 30 листопада 2011 року №1232 та інших нормативно-правових актів. Під час розслідування були встановлені фактично існуючі трудові відносини між сторожем [PERSON] та ПАТ «Північтранс». Тому, на думку представника відповідача, оскаржувані акти були прийняті правомірно з дотримання всіх умов, передбачених Порядком №1232. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Північтранс» у судовому засіданні позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса визнав в частині скасування Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 25 вересня 2014 року о 17 год. 00 хв. в ПАТ «Північтранс» від 21 січня 2015 року за формою Н-5 та Акту № 1 про нещасний випадок, який пов'язаний з виробництвом від 21 січня 2015 року за формою Н-1, оскільки на його думку, при складанні вказаних актів фахівцями Головного управління Держпраці в Одеській області не був достатньо та всебічно досліджений факт того, що на час отримання тілесних ушкоджень [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс». Присутність [PERSON] на території ПАТ «Північтранс» була обумовлена укладеною цивільно-правовою угодою (договором) на виконання певного виду робіт від 01 вересня 2014 року між ним та ПАТ «Північтранс», згідно якої [PERSON] зобов'язався виконувати функції сторожу по охороні об'єкту на певний період часу, якій знаходиться на території підприємства. Також представник зазначив, що відповідні документи були надані комісії з спеціальних розслідуваннях даного нещасного випадку, але до уваги нею прийняти не були. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином Дослідивши матеріали справи та вислухавши думки представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року о 17 год. 00 хв. на території ПАТ «Північтранс» стався нещасний випадок, що спричинив тяжкі наслідки, зі сторожем підприємства [PERSON] Наказом від 29 вересня 2014 року №378 територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області було створено спеціальну комісію з розслідування цього нещасного випадку, та 21 січня 2015 року вказаною комісією було складено Акт за формою Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, а також Акт за формою Н-1, згідно з яким вищевказаний нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом. Один член комісії був не згодний з таким актом та додав до акту за формою Н-5 особливу думку. Зі змісту вищевказаних актів вбачається, що 25 вересня 2014 року з 08.00 год. сторож [PERSON] виконував роботу по зберіганню транспортних засобів, які перебувають під арештом Державтоінспекції на спеціальному майданчику на території ПАТ «Північтранс». Близько 17.00 год. [PERSON] запустив на територію спеціального майданчика сторонніх осіб - [PERSON] зі своєю дружиною, для огляду їх власного автомобіля ВАЗ 2109 д/н [NUMBER], який знаходився під арештом Державтоінспекції на спеціальному майданчику. Знаходячись біля автомобіля [PERSON] посварився зі своєю дружиною, відкрив автомобіль, сів за кермо, завів двигун і почав рух на автомобілі у напрямку виїзних воріт. В цей час сторож швидко направився зачиняти ворота на майданчик, які до цього моменту тримав відкритими, але намагаючись зачинити створу воріт, втратив рівновагу і впав посередині проїжджої частини між створами виїзних воріт. Під час руху на автомобілі під керуванням [PERSON] стався наїзд на [PERSON], внаслідок чого потерпілому було завдано тяжкі травми, а [PERSON] поїхав з місця ДТП у невідомому напрямі. Комісією із спеціального розслідування було встановлено, що однією із причин настання нещасного випадку стало вчинення протиправних дій [PERSON] відносно [PERSON], внаслідок чого останній отримав тяжкі травми: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій серця, перелом IV-VI ребер зліва, забій правого колінного суглобу. За результатами спеціального розслідування комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, що спричинив тяжкі наслідки, який стався з [PERSON] згідно пп. 16 п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30 листопада 2011 року необхідно визнати таким, що пов'язаний з виробництвом. Відповідно до пп. 16 п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30 листопада 2011 року, однією з обставин, за якої нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого під час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків або дій в інтересах підприємства незалежно від порушення кримінальної справи, крім випадків з'ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що підтверджено висновком компетентних органів. У судовому засіданні доведено, що комісією із спеціального розслідування даного нещасного випадку не було здійснено відповідних дій щодо з'ясування характеру трудових відносин між потерпілим та роботодавцем. Судом встановлено, що 01 вересня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Північтранс» була укладена цивільно-правова угода (договір) на виконання певного виду робіт, згідно якої [PERSON] зобов'язався виконувати функції сторожа по охороні об'єкту на певний період часу, якій знаходиться на території підприємства. Згідно п. 2 вказаної угоди за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду в розмірі 2 000, 00 грн. Оплата винагороди виконується не пізніше трьох днів з дня прийняття роботи, що підтверджується підписанням обома сторонами акту виконаних робіт. Таким чином, між [PERSON] та ПАТ «Північтранс» виникли саме цивільно-правові, а не трудові відносини. За цивільно-правовим договором (угодою) процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець за договором, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу та виконує її на власний ризик. Згідно ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За договором підряду оплачується відповідно не процес праці, а її результат. Він визначається після закінчення роботи та оформлюється актом здавання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за договором підряду. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Судом також встановлено, що голова комісії із спеціального розслідування даного нещасного випадку [PERSON] звертався до Територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області з листом від 04 грудня 2014 року за № ТЗ11/289 з проханням надати правову оцінку перебування потерпілого [PERSON] у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс». Листом Територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області від 10 грудня 2014 року за № 6587/040/01-17, було повідомлено, що угода на виконання певного виду робіт від 01 вересня 2014 року, укладена між [PERSON] та ПАТ «Північтранс» є цивільно-правовою угодою та регулюється Цивільним кодексом України, але для отримання остаточного визначення характеру правових відносин між сторонами інспекція порекомендувала звернутися потерпілому до суду з позовною заявою. Також комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з [PERSON] не було встановлено, чи перебував він на обліку у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, як особа, яка забезпечує себе роботою самостійно та чи сплачує внески до Фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством. Враховуючи вищевикладене, а також те, що потерпілий на момент настання нещасного випадку перебував у відносинах з ПАТ «Північтранс» на підставі цивільно-правової угоди від 01 вересня 2014 року, за змістом якої не було остаточно з'ясовано наявність трудових правовідносин між сторонами, суд вважає, що комісія із спеціального розслідування нещасного випадку не в повному обсязі провела розслідування з порушенням «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30 листопада 2011 року. Аналогічна позиція стосовного того, що нещасний випадок, який стався з [PERSON], має невиробничий характер, зазначена в окремій думці одного із членів комісії із спеціального розслідування - страхового експерта з охорони праці відділу організації та профілактики нещасних випадків та професійних захворювань відділення Фонду - [PERSON] Позивач звертався до Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області з листом від 08 вересня 2015 року за № 04/6064 з проханням провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] в ПАТ «Північтранс». У відповідь Територіальне управління Держгірпромнагляду в Одеській області надало листа від 06 жовтня 2015 року за № 2200/01, яким відмовило у проведенні повторного спеціального розслідування. Оскаржувані акти за формою Н-5 та за формою Н-1 можуть вплинути на майнові інтереси відділення Фонду, оскільки вони, згідно ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», є однією із підстав для призначення [PERSON] Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України страхових виплат. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Згідно вищенаведеної норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України у м. Одеса, як один із робочих органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України, є юридичною особою. Відповідно до абзацу 2 пункту 54 Порядку у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5, Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку. На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Тому, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved