Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі керуючого філією Миколаївське відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» з [PERSON], 18.09.2007 року укладено кредитний договір № 991 на суму 15000,00 (п'ятнадцять тисяч) гривень на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 17.09.2010 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 22,0 ( двадцять два ) % річних. У забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору № 991 від 18.09.2007 року між Банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки № 1 і № 2. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року № 261» 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк» відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». АТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, а саме надав кредит [PERSON]. Через невиконання [PERSON], своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором № 991 від 18.09.2007 року загальний розмір заборгованості станом на 16.02.2015 рік складає 42\~142,21 гривень, з яких: · прострочений основний борг по кредиту 12\~249,97 грн.; · прострочені проценти за користування кредитом - 14\~779,11 грн.; - пеня за прострочений основний борг по кредиту - 8\~055,60 грн.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом 7\~057,53 грн.; - сума інфляційних втрат від прострочених сум по відсоткам за кредитом 1\~242,66 грн.; - 3% річних від прострочених сум заборгованості 282,51 грн. Таким чином, відповідач на теперішній час не виконує зобовязання за кредитним договором, не реагує на повідомлення та вимогу щодо повернення боргу та ухиляється від контактів з працівниками банку. В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву у якій просить проводити слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, причина неявки суду невідома, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи неодноразово. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, причина неявки суду невідома, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи неодноразово. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, причина неявки суду невідома, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи неодноразово. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника позивача та відповідачів на підставі поданих доказів. Вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно статті 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та умовах, становлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 991 від 18.09.2007 року Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України в особі керуючого філією Миколаївське відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» ( правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Держаний ощадний банк України» в особі філії _ Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ) наддало [PERSON] кредит у розмірі 15\~000 ( п'ятнадцять тисяч ) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22% на рік ( а.с. 4 6 ). За умовами договору кредиту [PERSON], зобов'язався повернути кредит та проценти за користування ним щомісячними платежами згідно з обумовленим в договорі графіком. Останній платіж він повинен був здійснити 17 вересня 2010 року. Дослідивши докази по справі суд вважає, що заявлені банком вимоги до [PERSON], задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні останній платіж по кредитному договору відповідач повинен був здійснити 17 вересня 2010 року. Відповідно укладеного кредитного договору строк позовної давності згідно ст. 259 ЦК України було збільшено до трьох років. Таким чином строк позовної давності сплив 17 вересня 2013 року. Аналогічний позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вже розглядався Миколаївським районним судом Одеської області 30 жовтня 2014 року. Зазначеним рішенням було відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України». З позовом до суду про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором, позивач звернувся 27 лютого 2015 року, тобто після того як сплив строк позовної давності, що підтверджується датою на позовній заяві. Позивач не наддав доказів, які б свідчили про поважність пропуску позовної давності, а неналежне виконання своїх обов'язків відповідальними особами банку не може служити поважною причиною пропуску строку на звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ). У відповідності до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається із поданих до суду заперечень проти позову відповідачем [PERSON] ( а.с.39-40), відповідач [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та застосувати позовну давність. З урахуванням викладеного позивачу необхідно відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. У судовому засіданні встановлено також, що поручителями по кредитному договору є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7 8, 9 10 ). Згідно п. 4.1 зазначеного договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Порука також припиняється якщо банк протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить позову до поручителя. У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений момент предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У встановлені строки позивач не пред'являв до поручителя ніяких вимог, хоча строк виконання зобов'язання по кредитному договору настав 17 вересня 2010 року. Таким чином позивачу необхідно відмовити і в позові до поручителів [PERSON] та [PERSON]. На підставі ст.ст. 258, 259, 266, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed