Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 12.05.2014 р., 27.05.2014 р., будучи належним чином сповіщені, не явилися, про причину неявки, суд не сповістили, були попереджені, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у їхню відсутність на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивач - прокурор Ренійського району на задоволенні позову наполягав. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія вироку Ренійського районного суду від 05.12.2012р.; розрахунок суми заподіяної матеріальної шкоди - 9282 грн. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач - Прокурор Ренійського району, діючий в інтересах держави в особі Ізмаїльського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, звернувся до суду із позовом в порядку ст. 45 ЦПК України та просить стягнути з [PERSON], [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 9282 грн., заподіяну злочином, пояснивши, що 11.07.2012р., приблизно о 21 год., [PERSON] з метою незаконного вилову риби, на саморобному дерев'яному човні вийшов на воду каналу, який впадає в оз. Кугурлуй в районі с.Новосільське Ренійського району і, в порушення вимог п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, розташував у воді заборонені знаряддя рибного лову - сітки в кількості 30 штук. 12.07.2012р., приблизно о 5 год. ранку, [PERSON] вже разом із [PERSON] на тому самому човні вийшли на воду каналу, вибрали встановлені раніше [PERSON] 30 сіток з рибою з води, поклали їх до човна, після чого підплили до берега, де були затримані інспекторами держрибоохорони. Внаслідок злочинних дій [PERSON] та [PERSON] незаконно виловили цінних порід риби, вартість якої згідно такс, встановленних для обчислення збитків згідно постанови КМУ від 21.11.2011р. №1209 становить: окунь - 112 шт. у 1-кратному розмірі (112 шт. х 17 грн. = 1904 грн.); карась - 290 шт. у 1-кратному розмірі (290 шт. х 17 грн. = 4930 грн.); сазан - 8 шт. у 18-кратному розмірі ( 8 шт. х 306 грн. = 2448 грн.), чим державним інтересам заподіяно істотну шкоду у загальному розмірі 9282 грн. За вчинення вищевказаного злочинного діяння [PERSON] та [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності, 05.12.2012р. відносно них винесено Ренійським районним судом вирок, згідно із яким [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу. Оскільки при розгляді кримінальної справи вимоги про стягнення суми матеріальної шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, не пред'являлися, позивач звернувся із відповідними вимогами в порядку цивільного судочинства та просить їх задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно із ст. 180 Цивільного кодексу України тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом. Закон України «Про тваринний світ» від 13.12.2001р. визначає, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об'єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до ст.ст. 3, 5 цього Закону: риби є об'єктами тваринного світу; об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу; кожний громадянин має право користуватися об'єктами тваринного світу - об'єктами права власності Українського народу відповідно до цього Закону та інших законів України. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов'язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об'єктів тваринного світу; використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. На відповідальність вказується і положеннями ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991р. Так, згідно цих положень, порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у т.ч. у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені і ст. 1166 Цивільного кодексу України. Зокрема, ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідачі [PERSON] та [PERSON] здійснювали свою діяльність по вилову риби незаконно, із порушенням вимог законодавства, винність їхніх дій доказана обвинувальним вироком Ренійського районного суду, у зв'язку із чим вбачаються правові підстави для притягнення їх і до цивільно-правової відповідальності шляхом зобов'язання до відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про тваринний світ», Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого Указом Президента України від 16.04.2011р. № 484/2011, Ізмаїльський територіальний відділ Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства належить до сфери управління Державного агентства рибного господарства України, яке входить до системи органів виконавчої влади. Держрибінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд за спеціальним використанням риби та інших водних живих ресурсів, а також за порядком та умовами здійснення любительського і спортивного рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку, шкода рибному господарству заподіяна відповідачами, тобто їхніми незаконними злочинними діями щодо вилову риби. Згідно постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011р. відповідачам був нарахований розмір шкоди в сумі 9282 грн. 00 коп. Таким чином, є всі правові підстави для задоволення позову позивача.

Outcome: approved