Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 червня 1992 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу [PERSON] Зміна прізвища позивача відбулася у зв'язку з укладенням 06 жовтня 2001 року шлюбу з [PERSON], внаслідок чого позивач змінила своє дошлюбне прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,8299 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER]. Про наявність заповіту позивач дізналася лише 28 серпня 2016 року, коли отримала в Головурівській сільській раді дублікат заповіту. У зв'язку з цим позивач пропустила шестимісячний строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Тому [PERSON] просить визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття нею спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання учасники цивільного процесу не з'явились. Позивач подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, а також слухати справу за її відсутності. Сільський голова Головурівської сільської ради Чуй М.І. направив лист, в якому зазначив, що просить розглянути справу без представника сільської ради та при розгляді справи покладається на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд прийшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). За час свого життя, а саме 12 червня 1992 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Головурівської сільської ради Стаднік Н.І., яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] На момент смерті заповідача заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с.10). 06 жовтня 2001 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,8299 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER], яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки виконавчого комітету Головурівської сільської ради за №2-11-5/6 від 23 серпня 2016 року вбачається, що [PERSON] за даними погосподарського обліку проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] по день смерті - [INFO]. На момент її смерті за вищезазначеною адресою особи, що проживали чи були зареєстровані, відсутні (а.с.9). 05 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. з заявою про прийняття спадщини з пропуском встановленого шестимісячного строку (а.с.23). У зв'язку з цим, нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 жовтня 2016 року, а саме [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.33). Зважаючи на вказане [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] За правилом ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив до Пленуму Верховного суду України в п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: хвороба; від'їзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення. Встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті [PERSON] їй було невідомо про наявність заповіту, складеного на її користь, та про наявність спадкового майна, а саме: земельної ділянки площею 0,8299 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER]. Про наявність вказаного спадкового майна та заповіту позивачу стало відомо лише 28 серпня 2016 року, коли вона отримала у Головурівській сільській раді дублікат заповіту. Суд вважає, вказану причину поважною, а тому позивачу належить визначити додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved