Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позові позивач зазначає, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі до 1998 року. 22.04.1998 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син повнолітній і навчається на денній бюджетній формі навчання в медично-стоматологічній академії м. Полтава та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримати заробіток. Син знаходиться на утриманні позивача та потребує матеріальної допомоги. Йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо. Тому позивачка ставить питання про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частин всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним 23- річного віку або до закінчення навчання. Позивачка [PERSON] в судовому засідання позов підтримала та пояснила, що на даний час син навчається на денній бюджетній формі навчання в медично-стоматологічній академії м. Полтава, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з навчанням, син має додаткові витрати пов'язані з навчанням, проживанням, проїздом, тощо. Тому в судовому засіданні позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частин всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що він є пенсіонером і у нього протягом багатьох років є інша сім'я. В даний час на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей: його донька від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO] та син дружини від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Дружина працює медсестрою і має незначні доходи. Він також вказав, що з урахуванням встановленого чинним законодавством України прожиткового мінімуму на одну особу він не має можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], відповідно [INFO] йому виповниться 23 роки. Син [PERSON] - студент денної форми навчання вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія», медичного факультету 1 курсу, 16 групи (довідка № 720 від 26.09.2014 - а.с.6). Термін навчання до 30.06. 2020 року. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі і від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO]. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серія [NUMBER] - а.с. 21). Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] від 12.01.2010 року - [PERSON],[INFO], є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, термін дії довічно. Відповідно до довідки про доходи пенсіонера, що видана Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 11.11.2014 року № 5217 - [PERSON] за листопад 2014 року отримав пенсію у розмірі 2053,47 гривень. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Позивачка вказує на те, що у зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги. Відповідач отримує пенсію за вислугу років і має можливість надавати синові, який навчається, матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей, що продовжують навчання (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.201 СК України до відносин між батьком і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей цього кодексу, в тому числі ст.ст. 189-192 цього кодексу. А в ч. 1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та визначає розмір аліментів - 1/6 частин всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , так як добровільно відповідач коштів на утримання сина, який продовжує навчання, не дає, але може надавати таку допомогу. Тому позов підлягає до часткового задоволення, з урахуванням матеріального становища відповідача, наявності у нього інших утриманців і того факту, що 23 роки сину [PERSON] виповниться [INFO], а термін навчання у нього - до 30.06.2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial