Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 26 лютого 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, уклав з [PERSON] договір №б/н. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості зі строком дії платіжної картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу кредитну картку. В свою чергу, [PERSON] зобовязалась повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у розмірі 21816 гривень 60 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом 4295 гривень 78 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом 11567 гривень 43 копійок, комісії у розмірі 4438 гривень 31 копійок, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 1015 гривень 08 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, проте надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про своє ставлення до предявленого позову не повідомила. Про час та місце розгляду справи вона повідомлена належним чином. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією статуту (а.с.17). 26 лютого 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір №б/н, за умовами якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості зі строком дії платіжної картки. ЗАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу кредитну картку. [PERSON] зобовязалась повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Вказані обставин підтверджуються заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.7) та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-13). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувалась платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімала з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертала, не сплачувала відсотки та комісію за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у неї виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 21816 гривень 60 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 30 червня 2015 року (а.с.4-6). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 21816 гривень 60 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 07 жовтня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір у розмірі 1218 гривень. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved