Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Виклад позиції позивача Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визначити додатковий строк для подачі заяви до нотаріальних органів про прийняття спадщини за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в два місяці. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] , який є батьком позивача помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить Ѕ частка квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Він є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. 05.07.2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумової А.В. із заявою про прийняття спадщини. Повідомленням приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумової А.В. від 09.07.2021 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька, в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. У визначений законом строк він не звернувся з поважних причин. Так, після смерті батька, позивач тривалий час не знав про його смерть. Дізнався в квітні 2021 року з повідомлення громадської організації. Виїхати до Ізраїлю позивач не міг, оскільки було запроваджено карантин. Вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Процесуальні дії у справі Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.07.2021, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Кононенко Т.О. Ухвалою суду від 16.07.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.11.2021 року, призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача з`явився, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Третя особа Приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Бакумова А.А., в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини [PERSON] помер [INFO] в м. Петах-Тіква, Ізраїль, що підтверджується свідоцтвом про смерть, факт смерті було зареєстровано в реєстрі актових записів про смерть за 2018 рік, Свідоцтво видане на підставі статті 30 Закону «Про реєстр населення» 5725-1965 р. в Міністерстві закордонних справ у м. Єрусалим. [PERSON] народився [INFO] у м. Харкові батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтвержується свідоцтвом про народження [NUMBER] та відповіддю Міністерства Юстиціії України Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 15.07.2021 року № 5391/22.1-09. Згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Повідомленням приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумової А.В. від 09.07.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до відповідді Головного Управління Державної Міграційної служби України в Харківській області від 16.07.2021 року [PERSON] було дозволено виїзд на постійне місце проживання до держави Ізраїль. Відповідно до відповідді Головного Управління Державної Міграційної служби України в Харківській області від 26.07.2021 року [PERSON] з питань оформлення документів у звязку із поверненням до України на постійне місце проживання, до територіальних підрозділів ГУДМС України в Харківській області не звертався . Оцінка суду Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позовна заява мотивована тим, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він у зв`язку з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього не мав інформації про смерть батька та в подальшому відсутність документального підтвердження факту смерті не міг вчасно звернутися до нотаріуса з указаною вище заявою. На підтвердження цих обставин позивач посилався на відсутність інформації про постійне місце проживання батька в Ізраїлі. В квітні 2021 року однією громадською організацією було надано інформацію про смерть батька, однак відомостей про дату смерті , документального підтвердження такої інформації надано не було. У зв`язку з чим , у квітні 2021 року позивач звернувся до консульського відділу Посольства України в Державі Ізраїль. Разом з тим, позивач майже три роки не знав про смерть батька, який помер [INFO] , не підтримував зв`язок з батьком. Отже, доводи, про відсутність інформації про смерть батька, не може бути підставою для визнання поважною причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки поважність причин підлягає доведенню на підставі сукупності доказів, які в достатній мірі підтверджують наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги. Таким чином, вищевказані докази не підтверджують поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість позивача унеможливили звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк суду не надав та матеріали справи не містять. Крім того, тривале не спілкування позивача зі спадкодавцем, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті батька не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з тим саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Отже, з огляду на обставини цієї справи, обмеження позивача на прийняття спадщини, який пропустив визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк без поважних причин, є пропорційними і водночас його необхідним наслідком. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed