Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису в якій просить суд видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 місяців з забороною щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 50 м. до місця проживання (перебування), місця частого відвідування [PERSON] ; особисто і через третіх осіб розшукувати, якщо вона, за власним бажанням перебуває у місці невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; копію рішення направити на виконання та судові витрати віднести на рахунок держави. Свої вимоги мотивує тим що заявниця з 09.09.1995 року перебуває з [PERSON] у шлюбі та мають двох повнолітніх дітей. На протязі перебування у шлюбі заявниці зазнавала та зазнає від чоловіка постійного психологічного тиску та останній застосовує до неї фізичне насилля. Цього літа заявниця з приводу застосування насилля з боку чоловіка звернулася до поліції але наразі жодних рішень не прийнято. Заявниця вказує, що існують обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї, а тому вважає себе особою яка постраждала від насильства та потребує захисту в порядку визначену законом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. У судовому засіданні заявниця просила задовольнити заяву, так як її чоловік тривалий час ображає її та застосовує відносно неї фізичне насилля. 3. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо застосування насилля відносно заявниці та просив у неї вибачення. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження з проведення судового засідання. 5. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. Відповідно до свідоцтва про одруження 09 вересня 1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Вигодянською сільською радою народних депутатів Біляївського району (а.с. 4). 7. Згідно талону -повідомлення єдиного обліку № 5618 та заяви, [PERSON] зверталася 26 липня 2019 року з заявою до поліції, що її побив чоловік [PERSON] (а.с. 5,29). Також заявниця зверталася до лікарні у зв`язку з отриманням ушкоджень спини зі слів побиття чоловіком (а.с. 28). 8. Заявницею надано копію протоколу про адміністративне правопорушення складений відносно [PERSON] за ч1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 30), але жодних рішень за результатами розгляду вказаного протоколу не надано. 9. Відповідно до наданих характеристик з місця проживання та місця праці [PERSON] характеризується як відповідальна, щира та порядна людина (а.с. 25,26) V. Оцінка Суду. 10. Відповідно до п. п. 5, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. 11. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3)обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6)заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 12. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. 13. Згідно пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). 14. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 15. За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. 16. Відповідно до роз`яснень, наведених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. 17. Звертаючись до суду з вимогою про видачу обмежувального припису, заявник на підтвердження викладених в заяві фактів не надала належних, достатніх та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. 18. Окрім цього, суду не надано будь-яких доказів щодо внесення хоча б одного випадку домашнього насильства з боку заінтересованої особи до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства. 19. Крім того, суд звертає увагу, що згідно п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважені підрозділи органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству у разі виявлення насильства в сім`ї мають повноваження на винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, взяти на профілактичний облік кривдника та провести з ним профілактичну роботу в порядку, визначеному законодавством. 20. Згідно ст. 350-6 ч. 1, 2, 4 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. 21. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги про видачу обмежувального припису, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 22. В силу ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed