Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Відповідачка у попереднє судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Позивач на попередній розгляд справи не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія паспорта позивача [PERSON]; свідоцтво про шлюб, серії І-КИ № 280920 від 23.07.2014 р.. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 23 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 469. Після укладання шлюбу прізвище відповідачки залишилось не змінним «Бризицька». Дітей від шлюбу не має. Однією сімєю після реєстрації шлюбу сторони прожили близько одного місяця до вересня 2014 р. Потім позивач виїхав за місцем свого проживання та роботи. З відповідачкою вони так і не змогли домовитись щодо країни, у якій будуть спільно мешкати. Поступово сторони втратили почуття поваги і взаєморозуміння. З вересня 2014 р. сімейні стосунки припинені, сторони мешкають окремо. Намірів поновити стосунки сторони не мають. На даний час сімя існує лише формально, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає, оскільки сторони зрозуміли, що мають різні погляди на життя та побудову сімейних відносин. Позивач [PERSON] є особою без громадянства, але відповідно до ст.. 2 Закону «Про правовий статус іноземців, а також осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов'язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Ст.. 410 ЦПК України, передбачено, що іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими\~Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно абз. 7 п. 11 [PERSON] спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України від 16.05.2013 р. № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України». Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved