Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Відповідач, [PERSON], її представник, [PERSON], у судовому засіданні, первісні позовні вимоги визнали частково. Зустрічні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач за первісним позовом, [PERSON], у судове засідання не з'явився. Надав заяву про те, що він визнає в повному обсязі позовні вимоги за зустрічним позовом. Свої первісні позовні вимоги підтримує частково. Відповідачі за первісним позовом та треті особи за зустрічним позовом - [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явилися, надали відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнали у повному обсязі. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні наступні документи: копія свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER]; копія довідки РБТІ від 07.09.2008р.; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія договору дарування від 19.09.2000р.; копія витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17.03.2008р. № 13628626; копія витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 17.03.2008р. № 13628608; копія технічного паспорту на житловий будинок № [ADDRESS], складений 25.06.2008р.; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER] копія свідоцтва про народження - [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER]; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER]; копія рішення виконкому Ренійської міської ради народних депутатів від 13.03.1986р. № 49; висновок ПП «Експерт - центра «Авант» про проведення судово-будівельної експертизи від 20.05.2010р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 10.10.2001р.; копія рішення виконкому Ренійської міської ради № 623 від 24.12.2004р.; копія довідки № 136 Вулканєштської ЦРЛ Р. Молдова від 15.04.2010р.; заява № 3358 від 22.05.2014р. [PERSON]; заява № 3394 від 23.05.2014р. [PERSON]; заява № 3393 від 23.05.2014р. [PERSON];квитанції про судового збору. Суд ухвалює рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] є сином [PERSON], померлого [INFO] Після його смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку з надвірними спорудами, яка належала [PERSON], а саме: літ. «А» - кімнати №№ 1,4, частина коридору № 2 площею 13,6 м. кв., 15,1 м. кв., 6,4 м. кв., загальною вартістю 7 450 грн., літню кухню «В» вартістю 6 055 грн., вбиральню «Г» вартістю 141 грн., сараї «Д,Е,Ж» вартістю 1 074, 329, 1 025 грн., 1/5 частину огорожі, розташовані на земельній ділянці площею 310 м. кв. зі сторони [ADDRESS]. При житті, [PERSON], заповідальне розпорядження на випадок своєї смерті не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом першої черги є: дружина спадкодавця - [PERSON] та діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ніхто із спадкоємців у встановлений законом строк до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. Однак, позивач за первісним позовом [PERSON] вважає, що він прийняв спадщину після смерті батька, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із батьком. Інші спадкоємці проживали окремо. Тобто, позивач за первісним позовом, [PERSON], вважає, що він прийняв спадщину за законом, як постійно проживаючий разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та який не заявив відмови від неї. Оформити спадщину в нотаріальному порядку, позивач не мав можливості, оскільки для оформлення спадщини необхідно надати державному нотаріусу витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, який повинен видаватися Ренійським БТІ, який подібних витягів на теперішній час, не видає. Тому, позивач був вимушений звернутися у суд. Позивач за зустрічним позовом [PERSON], її захисник, у судовому засіданні, просили визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті батька, а саме: на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], а саме: літ. «А» - кімнати №№ 1,4, частина коридору № 2 площею 13,6 м. кв., 15,1 м. кв., 6,4 м. кв., загальною вартістю 7 450 грн., літню кухню «В» вартістю 6 055 грн., вбиральню «Г» вартістю 141 грн., сараї «Д,Е,Ж» вартістю 1 074, 329, 1 025 грн., 1/5 частину огорожі, розташовані на земельній ділянці площею 310 м. кв. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька [PERSON], відкрилась спадщина на вищевказану ? частину житлового будинку. Після його смерті, [PERSON], до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, але вважає, що вона як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину, відповідно ч.3ст.1268 ЦК України. Та зазначила, що на момент відкриття спадщини, її брат [PERSON], проживав у спадковому будинку. Однак в період з квітня 2002р. по листопад 2003р., батько [PERSON], проживав разом із нею у житловому будинку № [ADDRESS]. Крім того, у квітні 2002р., батько проходив курс лікування в ЦРЛ Вулканєштського району Р. Молдова, де йому була зроблена операція. У період післяопераційної реабілітації, з квітня 2002р. по листопад 2003р., батько проживав у [PERSON] Потім, у листопаді 2003р., він пішов проживати до свого сина, [PERSON], за адресою - [ADDRESS], де [INFO] помер. Також, зазначила, що відмову від спадщини у нотаріальну контору не заявляла. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановлення істини і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги позивачів, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки вони обґрунтовані, тому підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.3ст.1268 ЦК України «спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Згідно ч.1ст.1270 ЦК України «для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Згідно ч.2ст.1220 ЦК України «часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу». Згідно договору дарування від 19.09.2000р., [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. Згідно рішення Ренійського районного суду Одеської області від 10.10.2001р. (справа № 2-604/2001р.) здійснений реальній розподіл житлового домоволодіння [ADDRESS] та [PERSON] виділено:- літ. «А» - кімнати №№ 1,4, частина коридору № 2 площею 13,6 м. кв., 15,1 м. кв., 6,4 м. кв., загальною вартістю 7 450 грн., літню кухню «В» вартістю 6 055 грн., вбиральню «Г» вартістю 141 грн., сараї «Д,Е,Ж» вартістю 1 074, 329, 1 025 грн., 1/5 частину огорожі вартістю 456 грн., в загалі на 16 530 грн., розташовані на земельній ділянці площею 310 м. кв. зі сторони [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], про що зроблено запис за № 311 від 20.12.2004р. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], на випадок своєї смерті, не залишив заповіту. [PERSON] надала ксерокопію витягу з лікарні м. Вулканешти Р. Молдова про те, що її батько, [PERSON], у період часу з 18.03.2003р. по 28.03.2003р. була зроблена операція - екстракція катаракти. Як пояснила [PERSON] у судовому засіданні, її батько, [PERSON], помер [INFO] у будинку, де проживав та зараз проживає її брат - [PERSON] Тобто: часом відкриття спадщини є - [INFO] На час смерті батько, [PERSON], не проживала разом із ним. Як пояснила [PERSON], з квітня 2002р. по листопад 2003р., батько [PERSON], проживав разом із нею у житловому будинку № [ADDRESS]. На час відкриття спадщини, батько більше року проживав з її братом - [PERSON] Згідно ч.1ст.202 СК України «повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги». Згідно ст.1216 ЦК України визначає, що спадкоємством є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ч.1ст.1217 ЦК України визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відкриття спадщини регулюється нормою ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що позивачі, [PERSON], [PERSON], прийняли спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем (ч.3ст.1268 ЦК України), суд приходить до висновку про те, що їх права на вищевказане спадкове майно, є невизнаними. Ч.5ст.1268 ЦК України вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, що передбачене нормою ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Після смерті [PERSON], його діти - [PERSON], [PERSON], прийняли спадщину в порядку ч.3ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька, знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи. Позивачі прийняли спадщину за ч.3ст.1268 ЦК України, однак, не змогли оформити її у зв'язку із обставинами, що не залежать від них. Підстав, які б не дозволяли перехід права власності від померлого [PERSON] до [PERSON], [PERSON], судом не встановлено. Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п.11ч.1ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності [PERSON] припинилось у зв'язку з його смертю, а право власності [PERSON], [PERSON], може виникнути тільки на підставах, які не заборонені законом, у тому числі у разі спадкування. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за [PERSON], [PERSON], право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] у вигляді - житлового будинку літ. «А» - кімнати №№ 1,4, частину коридору № 2 площею 13,6 м. кв., 15,1 м. кв., 6,4 м. кв., літню кухню «В», вбиральню «Г», сараї «Д,Е,Ж», 1/5 частину огорож, розташовані на земельній ділянці площею 310 м. кв. зі сторони [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, в рівних частках. В ході встановлення родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та його спадкоємцем [PERSON], судом було встановлено, що є розбіжності у написанні прізвищ, а саме: в прізвищах позивача за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом та його батьком є розбіжність у літерах «е» та «є», у свідоцтві про смерть спадкодавця та у паспорті позивача. При дослідженні матеріалів справи суд встановив, що у свідоцтві про смерть батька позивача, вказане прізвище «[PERSON]» (укр. мова). В паспорті позивача його прізвище вказано «[PERSON]». Суд вважає, що це не принципово тому, що у свідоцтві про народження позивача, серії [NUMBER], його батьком на російській мові вказаний «[PERSON]». Ці розбіжності були допущені при перекладі прізвищах з російської мови на українську. Тому суд приходить до висновку, що покійний [PERSON], знаходяться у родинних відносинах з позивачем за первісним позовом [PERSON] - тобто він є його батьком. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: partial