Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Відповідач - ФОП [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 16.01.2020р., 11.02.2020р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив. У зв`язку із цим, ФОП [PERSON] про розгляд справи на 17.03.2020р. був повідомлений в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В указаний час відповідач до суду не явився знов. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія досудової вимоги позивача від 03.06.21019р.; копія витягу з Єдиного реєстру Міністерства юстиції України; копія листування з представником продавця (відповідача); копія чеку-розрахунку про сплату за купівлю товару від 28.01.2019р.; копія виписки по картці/рахунку позивача з АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» із відомостями про часткове повернення коштів у розмірі 298 грн.; копія експрес-накладної №59000426302623 від 04.06.2019р. та фіскального чеку; копія довідки з місця роботи позивача. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу від 28.01.2019р., стягнення грошової суми за товар (у т.ч. 3% річних, пені, інфляційних витрат) та інших витрат, зазначивши, що 28.01.2019р. він здійснив замовлення товару через інтернет-магазин « [INFO] » у ФОП [PERSON] , а саме купив процесор марки Intel Core і3-8100 (код товару в інтернет-магазині 1478436). Замовлення було зареєстровано вищевказаним інтернет-магазином 28.01.2019р., того ж дня позивач здійснив оплату товару на суму 3698 грн. 00 коп. (оплата проведена через термінал АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» 28.01.2019р. о 10:50:48 год. та підтверджується відповідним чеком-рахунком). Таким чином, між сторонами за угодою купівлі-продажу була досягнута домовленість за всіма істотними умовами договору, а саме: за предметом та ціною. Однак, після проведення позивачем оплати вартості товару, товар йому не був відправлений. 31.01.2019р. йому по електронній переписці оператором інтернет-магазину « [INFO] » було повідомлено, що даний товар йде із нової поставки, строк доставки затримується, ціна на товар підвищилася до 4193 грн. Через те, що позивач був не згоден із новими умовами щодо замовлення, замовлення було скасовано, запит щодо повернення грошей було направлено до бухгалтерії магазину. Однак, із сплачених позивачем грошей, 21.02.2019р. повернуто було тільки 298 грн. Щодо залишкової суми сплачених позивачем грошей представниками інтернет-магазину вимоги були проігноровані, гроші - не повернуті. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем на поштову адресу відповідача було направлено Досудову вимогу від 03.06.2019р. про повернення коштів, 3% річних, пені та інфляційних витрат в розмірі 3849,84 грн. Відправлення досудової вимоги на адресу відповідача підтверджується експрес-накладною № [NUMBER] від 04.06.2019р. ТОВ «Нова Пошта». Однак, станом на теперішній час жодної відповіді від відповідача не надійшло. Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача були порушені його права, як споживача, за захистом яких він звернувся до суду із позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача загальну суму боргу - 4152,89 грн., що складається з: 3400,00 грн. - суми основного зобов`язання; 47,00 грн. - 3% річних; 551,82 грн. - пені; 89,07 грн. інфляційних витрат; 65,00 грн. - поштових послуг за відправлення досудової вимоги. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування тощо. Згідно ч.1 ст.6 вказаного закону продавець зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» укладення договору продавцем (виконавцем) із споживачем на відстані відбувається за допомогою засобів дистанційного зв`язку: телекомунікаційних мереж, поштового зв`язку, телебачення, інформаційних мереж, зокрема Інтернет (статті 1, 13 цього Закону). Положеннями ч.1 ст.655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами договору купівлі - продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ. Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. За загальним правилом (ч. 1ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі - продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до п. 9 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 р., вказано, що оскільки в системі роздрібної торгівлі договір купівлі - продажу, як правило, збігається з його виконанням, на нього відповідно до ст. ст. 43, 44 ЦК України не поширюються вимоги щодо обов`язкової письмової форми. Таким чином, між сторонами 28.01.2019 р. був укладений договір купівлі - продажу процесору марки Intel Core і3-8100 (код товару в інтернет-магазині 1478436) вартістю 3698,00 грн. Замовлення товару було здійснено через оформлення замовлення у інтернет-магазині « [INFO] », оформленням замовлення були фактично підтверджені ціна товару, сам товар, умови його доставки, тобто істотні умови договору купівлі-продажу. Оскільки, у подальшому, продавець (відповідач) в односторонньому порядку змінив ціну на спірний товар (який не був в інтернет-магазині в наявності, а йшов за новою поставкою та за новою ціною), покупець (позивач), не будучи попередньо попереджений про це, не погодився із зміною умов придбання процесору за новою ціною та заявив про розірвання договору купівлі-продажу від 28.01.2019р. Представник інтернет-магазину на розірвання договору купівлі-продажу від 28.01.2019р. погодився, однак, повернення сплачених позивачем коштів провів не в повному обсязі. Частиною третьою статті 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно п.7 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Відповідно до ч. 4 ст. 1 ч. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Згідно ч.4 ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. За ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів» при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно,- у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку за період з 21.02.2019р. по 29.08.2019р. сума стягнення боргу становить 4152,89 грн., що складається з: 3400,00 грн. - суми основного зобов`язання; 47,00 грн. - 3% річних; 551,82 грн. - пені; 89,07 грн. інфляційних витрат; 65,00 грн. - поштових послуг за відправлення досудової вимоги. Суд погоджується із розрахунком заборгованості, проведеним позивачем, в повному обсязі. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved