Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу без їх участі, про що надали відповідні заяви. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивач [PERSON], його законний представник на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія рішення суду від 24.09.2015 р.; копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копія свідоцтва про народження [PERSON], копія технічного паспорту нажитловий будинок № 97 по вул. Садова в м. Рені; копія договору купівлі-продажу нерухомості від 16.11.2001р.; копія технічного паспорту на квартиру № 39 розташовану в житловому будинку по вул. А. Карташова, № 39 в м. Рені Одеської області; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач кіріяк С.С., який діє в інтерсах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеними вимогами до відповідачів [PERSON], [PERSON], зазначивши що неповнолітній [PERSON] 29.11.2003 р. н. проживає разом із батьком [PERSON] Мати неповноілтнього [PERSON] [PERSON] померла 30.01.2008 р. Матері [PERSON] [PERSON] під час життя належало 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Після смерті матері, неповнолітній [PERSON] прийняв спадщину, у вигляді 1/3 частини квартири № 39 по вул. А. карташова буд. 35 в м. Рені, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Ця обставина підверджується рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 24.09.2015 року № 510/118/15-ц, згідно якого за [PERSON] (третя особа), було визнано право власності на нерухоме майно - на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Таким чином право власності на 1/3 частину вказаної квартири фактично перейшло до неповнолітнього [PERSON], який успадкував її вступом в управління та володіння спадковим майном, після смерті матері [PERSON], померлої 30.01.2008 року. Третя особа [PERSON] прийняла рішення на відчуження своєї частки квартири, у вигляді 2/3 частини квартири [ADDRESS], однак це неможливо зробити, оскільки 1/3 частини квартири, право власності на яку успадкував неповнолітній [PERSON], не оформлена належним чином у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, [PERSON] домовилась з [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], надавши гроші на купівлю дитині іншого нерухомого майна: ? частини житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по вул. Садова № 97 в м. Рені, а саме: квартири № 1, загальною площею 31,60 кв. м., житловою площею 13,60 кв. м., допоміжна (підсобна) площею 18,00 кв. м., яка складається з приміщення 1 веранда, площею 9,30 кв. м., приміщення 2 житлова, площею 13,60 кв. м., приміщення 3 кухня, площею 8,70 кв. м., гараж літ. «Е»., яка належала відповідачеві [PERSON] Таки чином, [PERSON] та відповідач [PERSON] домовились про купівлю, на користь неповнолітнього [PERSON], належної відповідачеві ? частини житлового будинку (квартири № 1) з надвірними спорудами та будівлями по вул. Садова № 97 в м. Рені, після чого сторони домовлись, що посвідчують укладений договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Враховуючи ці обставини, сторони домовились про усі суттєві умови договору та відбулося повне його виконання. Так, відповідачі передали [PERSON] ключі та документи на будинок, фактично передавши у власність обумовлене їх домовленістю нерухоме майно з метою подальшого оформлення права власності на ? частину вказаного житлового будинку за неповнолітнім [PERSON], а [PERSON] передала відповідачеві [PERSON] обумовлену суму відкупу нерухомого майна. Фактично неповнолітній [PERSON] вступив в управління та володіння цим майном. Пізніше [PERSON] запропонувала відповідачеві [PERSON] оформити вищевказану домовленість про купівлю-продаж нерухомого майна у нотаріальному порядку, проте відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору. Крім того [PERSON] стало відомо, що відповідач [PERSON] на момент укладання договору про купівлю-продаж нерухомого майна, не був власником усього нерухомого майна, йому належала ? частина вказаного житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по вул. Садова № 97 в м. Рені. Ще ? частина житлового будинку (квартира № 2) з надвірними спорудами та будівлями по вул. Садова № 97 в м. Рені, належало відповідачці [PERSON] Право власності на вищевказану нерухомість відповідачам [PERSON], [PERSON] підтверджується технічним паспортом на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями по вул. Садова № 97 в м. Рені, складений РБТІ та виданий 24.09.2007 р. Таким чином [PERSON] відчужив майно [PERSON], з метою подальшого оформлення права власності на вказане майно за неповнолітнім [PERSON], на яке йому належало право власності частково. Враховуючи вищенаведене, позивач, діючий в інтересах неповнолітнього [PERSON], вимушений був звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. [PERSON] ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках. Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі позивач, діючий в інтерсах неповнолітнього [PERSON], є добросовісним набувачем, оскільки на момент здійснення правочину про купівлю-продаж житлового будинку із надвірними спорудами та будівлями по вул. Садова № 97 в м. Рені, він не знав і не міг знати про те, що [PERSON] не мав права на відчуження ? частин об`єкта нерухомого майна. Отже, вбачаються правові підстави для набуття неповнолітнім [PERSON] права власності на ? частину вищевказаного нерухомого майна, як добросовісним набувачем, оскільки випадків, передбачених ст. 388 ЦК України, для витребування майна від набувача немає. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, продавець передав покупцю нерухомість в натурі. [PERSON] фактично вступив у володіння і розпорядження нерухомістю, тобто правочин між сторонами фактично відбувся, однак нотаріального посвідчення угоди про купівлю-продаж нерухомості не відбулося. Враховуючи вищенаведене, позивач, як законний представник неповнолітнього [PERSON]вимушений був звернутися із позовом до суду. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки відповідача [PERSON] щодо долі у житлового будинку, а саме: ? частини житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по вул. Садова № 97 в м. Рені (або квартири № 1), (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у неповнолітнього [PERSON], в інтересах якого вчинявся правочин, як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на ? частини житлового будинку із надвірними спорудами та будівлями, розташований по вул. Садова, № 97 в м. Рені Одеської області за [PERSON] як добросовісним набувачем.

Outcome: approved