Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу у його відсутності. Позивачі, [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явились, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позов. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], паспорт складений 04.11.2009р.; копія договору купівлі - продажу від 09.10.2002р.; копія будинкової книги прописки громадян у квартирі [ADDRESS]; копія свідоцтва про укладання шлюбу, серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON]; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; лист - відповідь Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області від 25.12.2013р. за вх. № 9750; заява № 111 від 13.01.2014р. представника відповідача [PERSON] з довіреністю від [PERSON], заява № 67 від 11.01.2014р. [PERSON] та [PERSON]; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу від 08.10.2002р. на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS]. З моменту придбання квартири і до теперішнього часу позивачі проживають у вищезазначеній квартирі, а відповідач (батько [PERSON]), проживає в іншому населеному пункті. Тобто, позивачі повністю утримують квартиру, сплачують комунальні платежі, зробили капітальний ремонт. Крім того, на протязі усього часу володіння майном, відповідач жодного разу не пред'явив вимог, щодо повернення йому майна. Тому, позивачі вважають, що вони правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіють чужим нерухомим майном, у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], на протязі більше 11 років, тому право власності на 1/3 частину цього нерухомого майна на підставі ст.397 ЦК України може бути визнано за ними. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ст.397 ЦК України «володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе….Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду» Володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Отже, як було встановлено, позивачі фактично відкрито та безперервно володіють 1/3 частиною квартири [ADDRESS], протягом 11 років. Враховуючи вищевикладене, позивачі правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіють чужим нерухомим майном, а саме: 1/3 частиною квартири [ADDRESS], майже 11 років, тому право власності на це нерухоме майно на підставі ст.397 ЦК України може бути визнано за позивачами.

Outcome: partial