Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернувся в суд із означеним позовом до відповідача, вказавши, що згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 03.07.2013 року на його користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на відповідну дитину щомісячно, починаючи з 08.05.2013 року до досягнення донькою [PERSON] повноліття. На даний час донька є повнолітньою та навчається на денній формі навчання у Барському гуманітарно-педагогічному коледжі імені [PERSON], у звязку з чим позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати заробіток. Фактично донька перебуває на утриманні позивача, проте він не може самостійно забезпечувати її усім необхідним, оскільки сам виховує та навчає двох дітей. Позивач стверджує, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, оскільки вона має хоч і нерегулярний, проте дохід, працюючи за кордоном, інших утриманців не має, а тому позивач просив стягнути з неї аліменти у розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на відповідну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто з 19.12.2018 року, до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою судді від 18.01.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Ухвалою суду від 06.02.2019 року до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON], [INFO]. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала частково, погодившись сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі 1000 грн. щомісячно. При цьому, вона вважає, що підстави для стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на відповідну дитину в даному випадку відсутні, оскільки такі дві одночасно подані позивачем вимоги суперечать сімейному законодавству. Відповідач також вказала, що аліменти необхідно стягувати не з дня предявлення позову до суду, як це просить позивач, а з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, відповідач просить врахувати, що вона проживає одиноко, не утримує підсобного господарства, на даний час не працює, не має будь-якого постійного доходу, а також сплачує аліменти на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з ухвалою суду від 06.02.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задоволити їх у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечила щодо стягнення з неї аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно. При цьому, вона підтримала доводи, наведені у відзиві на позов, та просить врахувати їх при вирішенні даної справи судом. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просить їх задоволити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що у сторін є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області 10.01.2013 року. Довідкою Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №460 від 12.12.2018 року підтверджується, що [PERSON] проживає в [INFO] разом з її батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Згідно з довідкою Барського гуманітарно-педагогічного коледжу імені [PERSON] №1312 від 11.12.2018 року [PERSON] навчається на четвертому курсі на денній формі навчання у вказаному навчальному закладі, термін закінчення навчання в якому 30.06.2019 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз'ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час донька сторін [PERSON] є повнолітньою, оскільки на час розгляду справи судом їй виповнилося повних 18 років, вона продовжує навчання та потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, оскільки, навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються доводи відповідача, наведені нею у відзиві на позов та в її усних поясненнях, наданих безпосередньо в судовому засіданні. Так, судом приймається до уваги, що відповідач проживає одиноко за адресою с. Згарок Деражнянського району Хмельницької області, вул. Кармалюка, 22, не утримує підсобного господарства та на даний час не працює, що підтверджується довідками Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області за номерами 21, 85, 86 від 04.02.2019 року, а також відомостями трудової книжки [PERSON] Крім того,\~суд враховує,\~що з\~відповідача стягуються\~аліменти на\~користь позивача\~на утримання\~їхнього сина [PERSON], [INFO], що визнали обидві сторони, а також те, що відповідач частково визнала позовні вимоги та не заперечує щодо стягнення з неї аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1000 грн. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці [PERSON], оскільки з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоровя відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали їй у виконанні батьківських обовязків щодо її повнолітньої дитини. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність у\~ відповідача,\~як матері\~дитини,\~можливості надавати\~матеріальну допомогу на утримання її повнолітньої доньки. Разом із цим, визначаючи розмір стягуваних аліментів, судом враховується, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на відповідну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто з 19.12.2018 року, до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Зясовуючи обґрунтованість таких доводів позивача, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.3 ст.181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу вказаної статті вбачається, що аліменти можуть бути присуджені судом у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Крім того, \~Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, дітей віком від 6 до 18 років, для працездатних осіб та для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, при обранні вказаного способу захисту поза увагою позивача залишилось те, що дочка на даний час є повнолітньою. З огляду на це прожитковий мінімум для дитини відповідного віку не має бути визначальним при стягненні аліментів на повнолітню дитину. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1000 грн. щомісячно. Вирішуючи час, з якого слід стягувати присуджені аліменти, суд керується положенням ч.1 ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оскільки даний позов позивачем предявлено до суду 19.12.2018 року, аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що аліменти необхідно стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» з дня набрання рішенням законної сили аліменти сплачуються лише у разі зміни розміру аліментів, у відповідності до ст. 192 СК України. Враховуючи те, що в даному випадку судом вирішувалося питання не про зміну розміру аліментів, а про стягнення аліментів на повнолітню дитину, вищевказані положення законодавства при розгляді даної справи не підлягають застосуванню. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підсумовуючи вищевикладене, вимоги позивача в частині стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягають задоволенню. Згідно із ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved