Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Виробничий кооператив «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , як власника квартири [ADDRESS] , заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.10.2017 по 01.08.2020 у розмірі 11 682 грн 19 коп. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.10.2020, яка набрала законної сили 05.11.2020, цивільну справу передано за підсудністю до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03.12.2020 справу прийнято до провадження та призначено для розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 26.01.2021 в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи. У судове засідання представник Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» Марченко Д.Ю. не з`явився, направивши на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 03.12.2020 відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду [PERSON] за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. На підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 84967904 від 13.04.2017 встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі договору про сплату пайових внесків від 10.04.2017 на праві власності належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-17). 01.10.2017 між виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт-Новобуд» (код ЄДРПОУ 40319452) (надалі виконавець) та співвласниками житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за [ADDRESS] в особі уповноваженої особи [PERSON] , який діє на підставі Протоколу б/н загальних зборів співвласників, укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудами, житлового комплексу, відповідно до умов якого виконавцю доручено функції з управління надання житлово-комунальних послуг, зокрема : послуги з експлуатації та утримання будинку і споруд та прибудинкової території (а.с.5-7). Таким чином, Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» безпосередньо займається управлінням житлового фонду, який переданий балансоутримувачем відповідно до умов вищезазначеного договору про управління від 01 жовтня 2017 року. Головою кооперативу ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» затверджено структуру внесків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по [ADDRESS] , вартість яких визначена у розмірі 4,14 грн за 1 кв. м. загальної площі(а.с.11-12). Крім того, 20.03.2019 між ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» та [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] , укладено договір про сплату внесків з утримання будинків і споруд у житловому будинку [ADDRESS] . Розмір щомісячної плати за надані послуги визначено у розмірі 300,42 грн. Відповідно до п. 1 розділу 11 цього договору відповідач зобов`язався оплачувати послуги у встановлений договором строк, тобто щомісяця не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим(а.с.8-10). Згідно з розрахунком заборгованість [PERSON] по особовому рахунку [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2017 по 01.08.2020 складає : 9836, 39 грн. - заборгованість по квартплаті та 258,17 грн. - заборгованість за вивезення побутових відходів (а.с. 13-15). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частиною четвертої ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, але й нести відповідальність за належне використання цих прав. Отже, всі свої дії щодо реалізації свого права він має співвідносити з загальними правилами, тобто ним не можуть порушуватися права інших осіб. Реалізуючи право власності на майно, власник має діяти в певному правовому режимі, одержуватися певних механізмів здійснення прав, наприклад правил користування електричною енергією, правил добросусідства тощо). Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тягар утримання майна полягає в тому, що за загальним правилом саме власник як господар свого майна - об`єкту нерухомості зобов`язаний утримувати його, підтримувати в належному стані, дотримуватися встановлених правил користування житлово-комунальними послугами. Таке зобов`язання щодо належного утримання майна виникає з моменту набуття цього майна у власність. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України (справа № 6-59цс13) від 30 жовтня 2013 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Таким чином, [PERSON] , будучи власником квартири [ADDRESS] , зобов`язаний сплати послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.10.2017 по 01.08.2020. Крім того, позивачем нарахований розмір інфляційних витрат за час прострочення боргу за період з 01.10.2017 по 01.05.2020, що складає 1092,86 грн та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 494,77 грн. (а.с.3-4). За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п.3 ст.549 ЦК України). Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання. Водночас формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, проценти, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями, нарахування та стягнення яких заборонено на період дії карантину, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення нарахованих інфляційних втрат та 3% річних також підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved