Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що вона є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON], помер [INFO]. Відповідачка належної уваги сину не приділяла, вела асоціальний спосіб життя. У хлопця було виявлено цукровий діабет І типу. Дитині визначено добову дозу та режим введення препаратів інсуліну, регулярне дієтичне харчування. Однак, мати рекомендації лікарів не виконувала, чим ставила під загрозу життя та здоров'я дитини. Не слідкувала за навчанням сина, на зауваження педагогів також не реагувала. Житлові умови дитини були незадовільні, а саме: житло перебувало у занедбаному стані, за борги вимкнено світло та газ, із-за великої кількості домашніх тварин був сморід. У зв'язку з чим, на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2013 року за позовною заявою органу опіки та піклування виконкому Красногвардійської районної у місті ради, дитину було відібрано у матері та стягнуто аліменти. Відповідно до рішення виконкому Красногвардійської районної у місті ради від 22.03.2013 року № 53 «Про надання неповнолітньому [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» дитині було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі рішення виконкому Красногвардійської районної у місті ради від 21.06.2013 року № 111/2 «Про влаштування неповнолітнього [PERSON], [INFO], до державного закладу» хлопця було влаштовано до КЗО «Міський дитячий будинок № 1» Дніпропетровської обласної ради». З 2014 року [PERSON] навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти. У червні 2015 року від навчального закладу надійшло повідомлення про те, що [PERSON] долею сина не цікавиться. За час навчання жодного разу його не відвідала. Здоров'ям не цікавилася. Аліменти не сплачує. У 2013 році [PERSON] продала квартиру за адресою: [ADDRESS], взамін чого у 2014 році придбала домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Однак, до цього часу не оформила право власності, не зареєструвалася сама та не зареєструвала сина. Голова та секретар Горьківської сільської ради неодноразово виходили за місцем мешкання матері, однак вдома її не було. Після рішення суду про відібрання дитини, [PERSON] не зробила ніяких дій для того щоб повернути сина. Багато часу вона взагалі його не бачила та не допомагала матеріально. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідачка своїх батьківських обов'язків не виконує. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити йому в повному обсязі. При цьому, вказала, що вона любить свого сина, а він любить її. За першої можливості вона йому допомагає, надає гроші, приїздить до нього. Привести житло в придатний стан та оформити домоволодіння вона не може у зв'язку з відсутністю коштів. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та наполягала на задоволенні позовної заяви. Вислухавши сторони та прокурора, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків та саму дитину, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], є матір'ю неповнолітнього: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим повторно 19.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 116 від 18.06.1999 року (а.с.5). Батько дитини - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданим повторно 19.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 317 від 25.10.2002 року (а.с.6). У зв'язку з тим, що мати дитини свідомо нехтувала своїми батьківськими обов'язками, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2013 року по справі № 419/9060/2012, яке скасоване не було та набрало законної сили 25 лютого 2015 року, в неї був відібраний її неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.8-11). На підставі вищевказаного рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2013 року, рішення виконкому Красногвардійської районної у місті ради від 22 березня 2013 року № 53 «Про надання неповнолітньому [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» дитині було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.12). А рішенням виконкому Красногвардійської районної у місті ради від 21 червня 2013 року № 111/2 «Про влаштування неповнолітнього [PERSON], [INFO], до державного закладу» дитину було влаштовано до Комунального закладу освіти «Міський дитячий будинок № 1» Дніпропетровської обласної ради (а.с.12). З 2014 року неповнолітній [PERSON], [INFO], навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти. Вищевказані обставини визнавалися та не заперечувалися сторонами у справі, а тому, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Представник позивача в судовому засіданні стверджувала, що після рішення суду про відібрання дитини, [PERSON] не зробила ніяких дій для того, щоб повернути сина. Матері не цікаво, де і як навчається її син, чи отримує він необхідне лікування. Багато часу вона взагалі його не бачила та не допомагала матеріально, у зв'язку з чим, просила позбавити її батьківських прав. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Твердження представника позивача підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є соціальним педагогом, і яка вказала, що за час перебування дитини у навчальному закладі мати його не відвідувала, жодного разу не цікавилася станом його здоров'я. Зазначила, що при бесіді з дитиною, останній вказав, що проживати з матір'ю в її будинку він бажає, оскільки житло занедбане та в ньому жити неможливо. Згідно висновку органа опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], виходячи з інтересів дитини, враховуючи те, що поведінка [PERSON] є винною, вона злісно ухиляється від виховання дитини,

Outcome: dismissed