Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

В грудні 2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] з березня 1981 року по день його смерті - [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що більше 20 років вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та була зареєстрована з ним за однією адресою: [ADDRESS] . Під час проживання вони вели спільне господарство та мали спільний побут, мали спільний бюджет, спільних друзів, спільний відпочинок, придбавали разом майно, фактично мали права та обов`язки, притаманні подружжю, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) із земель колгоспу ім. Мічуріна Новопсковського району Луганської області розмір 7,19 в умовних кадастрових гектарах. Інших спадкоємців попередніх черг немає. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має для заявника юридичне значення для реалізації своїх спадкових прав. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 27.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 26.02.2020 року. 26.02.2020 року судове засідання відкладено до 27.03.2020 року за клопотанням представника заявника. В судовому засіданні 27.03.2020 року заявник та представник заявника надали пояснення згідно обставин, викладених у заяві, просили суд задовольнити вимоги, встановивши факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] з [PERSON] з березня 1981 року по 14.12.2011 року. 27.03.2020 року по справі оголошена перерва до 22.04.2020 року, у зв`язку з витребуванням доказів по справі. В судове засідання 22.04.2020 року заявник та її представник не з`явились надали суду клопотання про подальший розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та свідків, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 14.12.2011 року Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З довідки №1285 від 16.09.2019 року, виданою Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області вбачається, що до 14.12.2011 року постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO]; знятий з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю. На час смерті разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , співмешканка. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.05.2002 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] з 11.01.1993 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після померлого14. [INFO] [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №59946781 від 02.04.2020 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин першої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З метою підтвердження обставин, викладених у заяві, в судовому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] пояснила, що за адресою: [ADDRESS] вона проживає з 1987 року. Їй відомо, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] як чоловік та дружина з 1981 року за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] . Разом з ними проживали батьки [PERSON] , будинок належав його батьку. Похованням [PERSON] займалась [PERSON] , після його смерті залишилась проживати в цьому будинку. Свідок зазначила, що у [PERSON] дітей не було, оскільки їй про це нічого невідомо. Крім того, [PERSON] пояснила, що [PERSON] доглядала батьків [PERSON] до дня їх смерті. Свідок стверджує, що сумнівів того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю ніколи не викликало, оскільки вони жили разом, вели спільне господарство, держали худобу, разом доглядали за нею. Свідок [PERSON] підтвердив факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , оскільки він є сусідом [PERSON] Свідок пояснив, що йому відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] разом проживали з 03.03.1981 року. Іншої сім`ї та дітей у [PERSON] не було. [PERSON] та [PERSON] проживали разом з його батьками по [ADDRESS] , будинок належав батьку [PERSON] . За час сумісного проживання вони вели спільне господарство, жили однією сім`єю як чоловік та дружина. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Досліджені в судовому засіданні матеріали справи, пояснення заявника та свідків переконують суд в тому, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO], у період з березня 1981 року по [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права отримати свідоцтво про смерть українського державного зразка та реалізувати право на спадщину, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона обґрунтована та підтверджена доказами по справі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved