overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Відповідачка [PERSON] звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] судових витрат, пов*язаних з оплатою правової допомоги, з тих підстав, що за рішенням Сумського районного суду Сумської області від 20 вересня 2013 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. При винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з позивачки на її користь судових витрат, пов*язаних з оплатою правової допомоги, які відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України повинні були стягнуті прапорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачці було відмовлено. Заявниця [PERSON] та інші особи, які брали участь в розгляді справи, в судове засідання не з*явились, хоч про час розгляду справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. За рішенням Сумського районного суду від 20 вересня 2013 року було визнано недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку та визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0, 0721 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд вартістю 37 950 гривень 82 копійки, яка розташована при домоволодінні в [ADDRESS], сумського району, і відмовлено позивачці в останній частині позову за його необгрунтованістю ( а.с. 141-143, 144, 145-148). При винесенні даного рішення судом не було вирішене питання про стягнення з позивачки на користь відповідачки судових витрат, пов*язаних з оплатою правової допомоги, тому необхідно винести додаткове рішення. Згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України - судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно актів виконаних робіт загальна сума судових витрат, пов*язаних з оплатою правової допомоги, становить 1743 гривні 44 копійки ( а.с.130, 131). Вартість земельної ділянки площею 0, 0721 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд становить 37 950 гривень 82 копійки ( а.с.33). Вартість земельної ділянки площею 0, 0780 га для ведення особистого селянського господарства становить 1926 гривень 12 копійок, у визнанні на яку права власності позивачці було відмовлено за її необгрунтованістю ( а.с.124). Таким чином виходячи з загальної ціни позову, яка становить 39 876 гривень 94 копійки, ступінь задоволення позовних вимог [PERSON] ( 37 950 гривень 82 копійки) становить 95, 17 %, а ступінь відмови їй в задоволенні позову становить 4, 83 % ( 1 926 гривень 12 копійок). В зв*язку з цим з позивачки на користь відповідачки необхідно стягнути 84 гривні 21 копійку судових витрат, пов*язаних з оплатою правової допомоги ( 1743 гривні 44 копійки* 0, 0483).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Відповідачка [PERSON] , позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Позивач на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та і/н; копії свідоцтв про народження дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] ; копія посвідчення [NUMBER] ; свідоцтво про шлюб сторін. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просила розірвати шлюб із відповідачем [PERSON] , зареєстрований 08.11.2016р., зазначивши, що подружнє життя не склалося. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Шлюб між сторонами фактично розпався, втратили почуття кохання та поваги між ними. Фактично сторони давно припинили шлюбні відносини, тобто тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають із позивачем. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Відповідачка [PERSON] , позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та і/н; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; свідоцтво про шлюб сторін. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просив розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 11.11.2015р., зазначивши, що подружнє життя не склалося. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Шлюб між сторонами фактично розпався, втратили почуття кохання та поваги між ними. Фактично сторони давно припинили шлюбні відносини, тобто тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , 2016 р.н., який за усною домовленістю сторін проживає разом із відповідачкою. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Відповідачка [PERSON] , позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та і/н; свідоцтво про шлюб сторін; копія довідки Орлівської сільської ради Ренійського району від 26.12.2019р. про склад сім`ї; копія свідоцтва про народження [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просив розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 05.07.2017р., зазначивши, що подружнє життя не склалося. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Шлюб між сторонами фактично розпався, втратили почуття кохання та поваги між ними. Фактично сторони давно припинили шлюбні відносини, тобто тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає разом із позивачем. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Відповідачка [PERSON] , позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та і/н; свідоцтво про шлюб сторін. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просив розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 24.04.1993р., зазначивши, що подружнє життя не склалося. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Шлюб між сторонами фактично розпався, втратили почуття кохання та поваги між ними. Фактично сторони давно припинили шлюбні відносини, тобто тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ними неодноразово робилися спроби щодо примирення, однак, вони позитивних результатів не надали. Позивачу не відомо де зараз находиться відповідачка, тому шлюб розірвати через органи реєстрації актів цивільного стану неможливо. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Відповідачка [PERSON] , позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. \~ \~ \~ \~Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК за\~результатами підготовчого\~провадження суд\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем.\~ Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача; копії свідоцтва про народження дітей; свідоцтво про шлюб сторін. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просив розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 07.12.1993р., зазначивши, що подружнє життя не склалося. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Шлюб між сторонами фактично розпався, втратили почуття кохання та поваги між ними. Фактично сторони давно припинили шлюбні відносини у вересні 2017р., тобто тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ними неодноразово робилися спроби щодо примирення, однак, вони позитивних результатів не надали. Від спільного шлюбу у сторін народились двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які на час розгляду справи є повнолітніми. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Відповідачка [PERSON] , позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. \~ \~ \~ \~Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК за\~результатами підготовчого\~провадження суд\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем.\~ Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача та його і/н; свідоцтво про шлюб сторін. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просив розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 22.11.2007 р., зазначивши, що подружнє життя не склалося. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Шлюб між сторонами фактично розпався, втратили почуття кохання та поваги між ними. Фактично сторони з січня 2018 р. припинили шлюбні відносини, тобто тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного шлюбу у сторін народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які за усною домовленістю сторін проживають разом із відповідачкою. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Відповідачка [PERSON] , позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. \~ \~ \~ \~Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту та і/н позивача; повторне свідоцтво про шлюб сторін. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просив розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 24.11.1984 р., зазначивши, що подружнє життя не склалося. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Шлюб між сторонами фактично розпався, втратили почуття кохання та поваги між ними. Фактично сторони давно припинили шлюбні відносини, тобто тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved