overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та з квітня 2017 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2008 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну дитину [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивачка не бажає збереження сімї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися із відповідачем не бажає та наполягає на розірвання шлюбу. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та з червня 2017 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2007 року. Шлюб перший, сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сімї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом терміну примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 05 березня 2011 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого народилася дитина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Шлюб з відповідачем розірвано за рішенням суду від 27 лютого 2017 року. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши сторони, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає разом з позивачкою (а.с.9) та знаходиться на її утриманні. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, однак за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року їх шлюб було розірвано (а.с.11), відповідач проживає окремо від сімї, сімейно-шлюбні відносини припинені. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, виплати по виконавчим листам не здійснює, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить із рівності обовязків батьків щодо утримання дитини, і визначає аліменти у розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 21 травня 2005 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого народилася дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Вислухавши сторони, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає разом з позивачкою (а.с.9) та знаходиться на її утриманні. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2005 року, однак відповідач проживає окремо від сім'ї, сімейно-шлюбні відносини припинені. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач працездатний,офіційно не працює, але працює за кордоном, інших утриманців не має, виплати по виконавчим листам не здійснює, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить із рівності обов'язків батьків щодо утримання дитини, і визначає аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 2,0001 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Майданівської сільської ради. Оскільки строк для прийняття спадщини вона пропустила із-за сімейних обставин, просила визначити їй додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач - Майданівська сільська рада Бородянського району Київської області представника в судове засідання не направила, просила слухати справу без її участі, проти позову заперечень не має. Третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила, просила розглянути справу без її участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Позивачка [PERSON] являється спадкоємицею за законом після її смерті, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про укладення шлюбу, про смерть, про шлюб (а.с.9-12). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.13) вбачається, що [PERSON] являється власницею земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 2,0001 га, для ведення особистого селянського господарства, на території Майданівської сільської ради. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, оскільки відповідач проти позову не заперечував, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

В жовтні 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 05.11.2012 між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] укладено договір №б/н від 05.11.2012, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (надалі - Договір), що підтверджується її підписом у заяві. Згідно п.1.1.7.12 Договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК свої зобовязання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Обовязки, передбачені договором, [PERSON] не виконує, тому станом на 31.08.2017 має заборгованість в розмірі 28903 грн, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 296 грн 59 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 22714 грн 27 коп., пеня в сумі 4039 грн 62 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн, штраф (процентна складова) в сумі 1352 грн 52 коп.. Відповідач на звернення позивача щодо сплати боргу не реагує, а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.11.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 16986,13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із погашення заборгованості наступним порядком: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором № б/н від\~06.11.2015 року [PERSON]\~станом на 21.09.2017 року має заборгованість\~31761,75 грн., яка складається з наступного: 15776,08 грн. - заборгованість за кредитом; 4737,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10027,68 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 1220,86 грн. Позивач просить суд стягнути з\~[PERSON]\~заборгованість у розмірі 31761,75 грн. за кредитним договором № б/н від\~06.11.2015 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача не зявився до відкритого судового засідання, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявилася, відомостей про причини неявки суду не надала, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.05.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України.\~Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку»,\~\~які\~\~викладені\~\~\~ на\~\~ банківському\~\~\~\~\~\~сайті httр://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором № б/н від\~22.5.2013 року [PERSON]\~станом на 30.09.2017 року має заборгованість\~56403,60 грн., яка складається з наступного: 2969,89 грн. - заборгованість за кредитом; 46471,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3800,00 - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2662,08 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з\~ [PERSON]\~заборгованість у розмірі 56403,60 грн. за кредитним договором № б/н від 22.05.2013 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача не зявився до відкритого судового засідання, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, у звязку з чим суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.11.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України.\~Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку»,\~\~які\~\~викладені\~\~\~ на\~\~ банківському\~\~\~\~\~\~сайті httр://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором № б/н від\~25.11.2010 року [PERSON]\~станом на 31.08.2017 року має заборгованість\~33396,07 грн., яка складається з наступного: 497,01 грн. - заборгованість за кредитом; 27549,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3283,04 - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1566,48 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з\~ [PERSON]\~заборгованість у розмірі 33396,07 грн. за кредитним договором № б/н від 25.11.2010 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача не зявився до відкритого судового засідання, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, у звязку з чим суд,

Outcome: partial