Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

В грудні 2015р. позивач Моторне (транспортне) страхового бюро України звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про відшкодування в порядку регресу майнової шкоди у розмірі 9334,25 грн., завданої дорожньо-транспортною пригодою (ДТП) та судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 грудня 2012р. в м. Києві на пр. Правди, 98, сталася ДТП з участю автомобілів: [NUMBER], під керуванням відповідачки та «Subaru Forester», д.н. [NUMBER]. Дане ДТП відбулося з вини відповідачки, що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 14 січня 2013р. Згідно із Звітом № 6250 про оцінку колісного транспортного засобу від 26 грудня 2012р. розмір матеріального збитку, який був спричинений власнику автомобілю [NUMBER], становить 11201,1 грн. Оскільки відповідачка відмовилась в добровільному порядку відшкодувати спричинені збитки, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до позивача про відшкодування збитків, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п. 41.1 ст. 41), позивачем 27 лютого 2013р. було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9334,25 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив суд стягнути в порядку регресу з відповідачки суму страхового відшкодування. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності свого представника, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалась у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилась, про поважність причин неявки суд не повідомила та не просила розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направила, заперечення проти позову не подавала. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2012р. в м. Києві на пр. Правди, 98, сталася ДТП з участю автомобілів: [NUMBER], під керуванням відповідачки та «Subaru Forester», д.н. [NUMBER]. Дане ДТП відбулося з вини відповідача, що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 14 січня 2013р. Автомобіль «Subaru Forester», д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] отримав механічні пошкодження. Розмір завданих збитків становить, згідно із Звітом № 6250 про оцінку колісного транспортного засобу від 26 грудня 2012р., який був спричинений власнику автомобілю [NUMBER] - 11201,1 грн. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на час ДТП мав поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2726945. У відповідності з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом достовірно встановлено, що відповідачка не здійснив відшкодування завданої шкоди власнику автомобіля [NUMBER], на час ДТП не мав договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв'язку з чим власник цього автомобіля [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. У відповідності з п.п. а) 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі вищенаведеної норми позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 9334,25 грн., що підтверджується відповідним Наказом позивача за № 556 від 26 лютого 2013р. та платіжним дорученням № ?-19635 від 26 лютого 2013р. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки в межах фактичних витрат. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи те, що вина відповідачки [PERSON] у вчиненні зазначеного вище ДТП встановлена постановою Подільського районного суду м. Києва від 14 січня 2013р., позивачем було здійснено відшкодування шкоди за відповідачку власнику автомобіля [NUMBER], [PERSON], відповідно до вищенаведених вимог ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 9334,25 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218,0 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 2000,0 грн. та витрати на аварійного комісара у розмірі 668,0 грн.

Outcome: approved