Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «умовами та правилами надання банківських послуг», « правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до кредитного договору - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість в розмірі 8440 грн. 91 коп., яка складається з наступного: - 746 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом; - 4524 грн. 40 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2530 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією. - 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 390 грн. 04 коп. - штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 8440 грн. 91 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, суду пояснив, що він звернувся до відділення Банку з проханням розірвати договір та попросив щоб йому порахували борг. Після підрахунку боргу 11.10.2012 року за пропозицією представника банку він сплатив 400 грн. і йому повідомили, що більше ніяких коштів він банку не винен та із зазначеного періоду він не користувався платіжною карткою. Також просив суд застосувати строки позовної давності. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 19.01.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до довідки - розрахунку підготовленої позивачем станом на 31.07.2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 8440 грн. 91 коп., яка складається з наступного: - 746 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом; - 4524 грн. 40 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2530 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією. - 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 390 грн. 04 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.9.12. умов та правил надання банківських послуг (а.с.14) договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання . Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же термін. Позивачем в судововому засіданні не надано доказів стосовно того на який період передано відповідачу кредитну картку та яка кінцева дата її дії указана на кредитній картці. Як пояснював відповідач в судовому засіданні він звернувся до відділення Банку з проханням розірвати договір та попросив щоб йому порахували борг. Після підрахунку боргу 11.10.2012 року за пропозицією представника банку він сплатив 400 грн. і йому повідомили, що більше ніяких коштів він банку не винен . Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. Оскільки після закінчення строку дії договору банк не видавав позивачу грошових коштів , як і не встановлено видачу нової платіжної картки, а тому пролонгація договору не відбулася, правовідносини сторін за договором припинилися з закінчення строку його дії і відповідно будь-які нарахування можливі лише з межах строку дії договору. Такий висновок відповідає положенням ст. ст. ст.631, 526, 599 ЦК України. Позивачем в судовому засіданні доводи відповідача не спростовано та не доведено, що договір є пролонгованим, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed