Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи у її відсутності. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про шлюб сторін; копія свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], згідно якої батьком неповнолітнього є відповідач; довідка № 667 від 08.06.2015 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], з відповідача [PERSON], який є батьком дитини, та з яким починаючи з 04.04.2012 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі, зазначивши, що вже тривалий час сторони будь-яких стосунків не підтримують, починаючи з 2015 р. мешкають окремо. Відповідач матеріально свого сина не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов'язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тим самим обмежуючи можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку його обдарувань. Таким чином, неповнолітній син [PERSON] потребує матеріальної допомоги від відповідача, яку позивачка і просить стягнути на її користь, на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.09.2015 року і до [INFO] року, тобто до досягнення сином [PERSON] повноліття. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення позивачки, інтереси неповнолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved