Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура здійснює представництво в суді інтересів держави або громадян, які неспроможні через фізичний чи матеріальний стан самостійно захистити свої права. «Інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає. В чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. 20.09.2011 Прокурор Каланчацького району звернувся до суду в інтересах держави в особі Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області з позовом в якому просить, стягнути з відповідача [PERSON] на користь Каланчацької районної державної адміністрації збитки у сумі 4319 грн. 88 коп., заподіяні внаслідок виплати коштів за час вимушеного прогулу незаконно звільненому працівникові - [PERSON] та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 12.11.2011 року провадження по цивільній справі № 2-552/11 зупинено до розгляду Верховним судом України скарги, поданої [PERSON] на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19 жовтня 2010 року за касаційною скаргою [PERSON] на постанову апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2006 року у справі за позовом [PERSON] до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа - голова Каланчацької районної державної адміністрації [PERSON] про поновлення на роботі на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області. 03.05.2012 року прокурором Каланчацького району Херсонської області подано заяву про уточнення позовних вимог в порядку ст. 31 ЦПК України до позовної заяви прокурора Каланчацького району в інтересах держави в особі Каланчацької районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення збитків в сумі 4319,88 грн., заподіяні внаслідок виплати коштів за час вимушеного прогулу незаконно звільненому працівникові - [PERSON]. В заяві прокурор просить збільшити розмір позову у справі №2-552/11 за позовом прокурора Каланчацького району, пред»явленого в інтересах держави в особі Каланчацької районної державної адміністрації до громадянина [PERSON] про стягнення з останнього 119769, 48 грн.. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 11.09.2012 року провадження по цивільній справі № 2-552/11 відновлено в порядку ст. 204 ЦПК України. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 26.11.2012 року провадження по цивільній справі № 2-552/11 зупинено до розгляду Вищим адміністративним судом України скарги, поданої [PERSON] на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду України від 29 серпня 2012 року по справі № 2 а-6521/10/2170. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 16.06.2014 року провадження по цивільній справі № 2-552/11 відновлено в порядку ст. 204 ЦПК України. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що постановою Каланчацького районного суду від 04.10.2006 року задоволено позов [PERSON], пред»явленого до Каланчацької районної державної адміністрації. Даною постановою скасовано розпорядження голови Каланчацької районної адміністрації [PERSON] № 78 - к від 01.06.2006. Поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації та продовжено службу з 02.06.2006 року. На користь [PERSON] з Каланчацької районної державної адміністрації стягнуто 4319, грн. 88 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням обов»язкових платежів. При постановленні вказаного рішення судом зазначено, що порядок проходження державної служби та її припинення регулюється спеціальним законом - Законом України «Про державну службу». Розпорядженням голови Каланчацької районної державної адміністрації № 78 - к від 01.06.2006 була припинена державна служба [PERSON]. [PERSON] було звільнено з посади начальника відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства райдержадміністрації з 02.06.2006 року з посиланням на ст. 7 КЗпП України та ст. 30 Закону України «Про державну службу» у зв»язку з порушенням Присяги державного службовця, що стало результатом ігнорування Загальних правил поведінки Державного службовця, що призвело до перевищення службових повноважень. У зв»язку з винесенням колишнім головою Каланчацької районної державної адміністрації [PERSON] незаконного розпорядження №78-к від 01.06.2006 року «Про звільнення [PERSON]», державою понесено збитки з Державного бюджету України в сумі 119769, 48 грн.. Прокурори Каланчацького району Херсонської області - Сальник Н.А. та Стринжа П.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Представники позивача Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області: Стринжа П.В. (діє згідно довіреності від 07.06.2011 року № 376/0201-36), Шумей О.І. (діє згідно довіреності від 26.11.2012 року № 955/02.01-36) на початку розгляду даної справи в судових засіданнях підтримували позовні вимоги. Представник позивача Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області Шерник П.О. (діє згідно довіреності від 30.09.2014 року №618/03 -35) позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з підстав викладених в позові та уточненні до позову. Відповідач [PERSON] - на початку розгляду справи в 2011-2012 роках був присутнім в судових засідання та позовні вимоги, заявлені позивачем не визнавав, про що подав до суду 18.10.2011 року заперечення на позов та 14.11.2011 року клопотання про зупинення розгляду справи. В послідуючі судові засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, а також через засоби масової інформації, а саме: оголошеннями в газеті «Наддніпрянська Правда» від 03.10.2012 року № 79 та від 02 липня 2014 року № 51. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, прокурора, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до розпорядження голови Каланчацької районної державної адміністрації [PERSON] № 78 - к від 01.06.2006 припинено державну службу [PERSON], оскільки він звільнений з посади начальника відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства райдержадміністрації з 02.06.2006 року з посиланням на ст. 7 КЗпП України та ст. 30 Закону України «Про державну службу» у зв»язку з порушенням Присяги державного службовця, що стало результатом ігнорування Загальних правил поведінки Державного службовця, що призвело до перевищення службових повноважень. Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов»язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв»язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов»язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Згідно рішення Конституційного суду України № 3- рп/99 від 08.04.99 визначено, що Каланчацька районна державна адміністрацією, державним органом, який підзвітний та підконтрольний в частині здійснення державного контролю Херсонській обласній державній адміністрації, оскільки адміністрація утримується за рахунок Державного бюджету України у межах коштів, передбачених на утримання місцевої державної адміністрації. Згідно ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що [PERSON] -колишнім головою Каланчацької районної державної адміністрації винесено незаконне розпорядження № 78 - к від 01.06.2006 «Про звільнення [PERSON]» в зв»язку з чим державою понесено збитки в розмірі 119769,48 грн.. Статтею 134 частиною 1 пунктом 8 КЗпП України визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадках, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом також встановлено, що згідно: - постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року з Каланчацької районної державної адміністрації стягнуто на користь [PERSON] 87449,47 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням обов»язкових платежів за період з 12 січня 2007 року по 22 лютого 2011 року; - постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2011 року по справі 2-а-343/11/2170 на користь [PERSON] з Каланчацької районної державної адміністрації стягнуто 575,85 грн.. Згідно ст. 1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 20 ППВС України №14 від 29.12.1992 «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям чи їх працівникам» право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Прокурора Каланчацького району в інтересах держави в особі Каланчацької районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення збитків в сумі 119769,48 грн., заподіяні внаслідок виплати коштів за час вимушеного прогулу незаконно звільненому працівникові - [PERSON], - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд стягує судовий збір з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved