Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

В жовтні 2016 року ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що 05 червня 2012 року уклав з [PERSON] кредитний договір №910.15466, відповідно до якого ПАТ «Ідея Банк» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 56733 гривень 40 копійок, а [PERSON] зобовязався повернути кредит до 05 червня 2017 року, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 34,95% річних. Для забезпечення виконання своїх зобовязань за кредитним договором [PERSON] передав у заставу ПАТ «Ідея Банк» транспортний засіб марки «ВАЗ», модель 211440, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER]. [PERSON] неналежним чином виконував зобовязання за кредитним договором. Тому станом на 27 вересня 2016 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ «Ідея Банк» у розмірі 25079 гривень 98 копійок. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки «ВАЗ», модель 211440, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо). Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, яке відбувалось 07 лютого 2017 року, пояснив, що автомобіль марки «ВАЗ», модель 211440, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER], він відчужив у 2014 році, а тому на даний час він не є власником спірного автомобіля та йому нічого не відомо про актуального власника. За вказаних обставин просив суд відмовити у задоволенні предявленого до нього позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні предявленого позову належить відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №910.15466. За даним договором ПАТ «Ідея Банк» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 56733 гривень 40 копійок, а [PERSON] зобовязався повернути кредит до 05 червня 2017 року, а також сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 34,95% річних. Крім цього, у разі порушення термінів сплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі 0,15% від простроченої суми боргу за кожен день прострочки, а у разі прострочення більше ніж на 60 днів - пеню у розмірі 0,65% від простроченої суми боргу за кожен день прострочки (а.с.114-17). ПАТ «Ідея Банк» належним чином виконав свої зобовязання за даним кредитним договором та перерахував [PERSON] грошові кошти у розмірі 55080 гривень, що підтверджується копією меморіального ордера №910.15466 від 06 червня 2012 року (а.с.18). З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» уклали договір застави транспортного засобу від 13 липня 2012 року. За яким [PERSON] передав в заставу ПАТ «Ідея Банк» належний йому транспортний засіб марки «ВАЗ», модель 211440, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] (а.с.24-27). Заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Ідея Банк» станом на 27 вересня 2016 року становить 25079 гривень 98 копійок, що складається з заборгованості по основній сумі 12907 гривень 58 копійок, прострочений борг 6731 гривень 54 копійок, прострочені проценти 1937 гривень 96 копійок, строкові проценти 277 гривень 29 копійок, пеня 3225 гривень 61 копійок, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно з ч.1 ст.590 цього Кодексу звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено в ст.572 ЦК України, ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» та п.1 Розділу 2 договору про заставу транспортного засобу від 13 липня 2012 року, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Разом з цим, судом встановлено, що на даний час власником спірного автомобіля є [PERSON], який на підставі довідки-рахунку №ВІА325388 від 03 березня 2014 року придбав його у [PERSON] Вказана обставина підтверджується витягом з бази даних Єдиного державного реєстру МВС (роздруківки реєстраційної картки ТЗ) (а.с.56). Відповідно до положень ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Разом з тим, згідно з ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст.388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна, і добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Відповідно до ст.388 ЦК України добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що продавець немає права на відчуження майна. Крім того, як встановлено ст.328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому, п.41 Порядку реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, встановлено, що забороняється зняття з обліку транспортних засобів, зокрема, що, придбані у розстрочку без надання відповідних документів про остаточний розрахунок. Відповідно до положень ч.2 ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. За правилами ч.1 та ч.2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, в матеріалах цивільної справи відсутні належні докази на підтвердження тієї обставини, що на час відчуження спірного автомобіля було встановлено заборону на його відчуження. Зважаючи на це, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності на автомобіль набуто [PERSON] на підставах, не заборонених законом. Крім цього, між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» не було договірних відносин, відповідно до яких він надавав згоду виступати майновим поручителем за кредитними зобовязаннями [PERSON] З огляду на вищезазначене, суд вважає, що на автомобіль марки «ВАЗ», модель 211440, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER], не може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З меморіального ордера від 29 вересня 2016 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ «Ідея Банк» сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень. Проте, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed