Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей у загальному розмірі 387220,00 грн. та стягнення заборгованості по аліментах на утримання дітей в розмірі 16870,30 грн. (а.с. 2-10). Під час судового розгляду даної справи позивач зменшила свої позовні вимоги, про що подала адресовану суду свою письмову заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої остаточно просить стягнути з відповідача [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей у загальному розмірі 387220,00 грн. (а.с. 136). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.1995 року у справі № 2-308 за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та виданого на підставі цього судового рішення виконавчого листа, з [PERSON] на її користь стягувались аліменти на утримання їх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 ч. з усіх видів його заробітку, починаючи з 10.04.1995 року і до досягнення дітьми повноліття, але на протязі багатьох років відповідач, з метою ухилення від сплати аліментів, скривав своє місце проживання, в звязку з чим у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2001 року у розмірі 457,95 грн., а станом на 16.03.2013 року - у розмірі 16870,30 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позов, а відповідач не визнав позов, посилаючись, що він сплачував аліменти позивачу на утримання дітей, в тому числі після досягнення ними повноліття, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], та що він не має можливості сплатити пеню у розмірі 387220,00 грн. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. 23 вересня 1997 року шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-ЖД № 062613, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Балтського району Одеської області 06.08.1998 р. На підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.1995 р. у справі № 2-308, та виданого на підставі цього судового рішення Котовським міскрайонним судом Одеської області 17.04.1995 р. виконавчого листа № 2-308, з відповідача [PERSON] стягувались аліменти на користь позивача [PERSON] (колишнє прізвище «Савченко») А.О. на утримання дочок [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 ч. з усіх видів заробітку, починаючи з 10.04.1995 року і до досягнення дочками повноліття, й станом на дату судового розгляду даної справи виконавче провадження з примусового виконання згаданого виконавчого листа № 2-308 від 17.04.1995 року не закінчено та знаходиться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Балтського районного управління юстиції (далі - ВДВС Балтського РУЮ), що підтверджується постановою державного виконавця ВДВС Балтського РУЮ про відновлення виконавчого провадження ВП № 36658278 від 02.05.2015 р. (а.с.50). Як вбачається з листа начальника ВДВС Балтського РУЮ від 24.07.2015 р. № 3416/03-10/4 та зробленого державним виконавцем Сивун В.М. ВДВС Балтського РУЮ розрахунку від 02.10.2015 р. при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа № 2-308 від 17.04.1995 р., початком виникнення заборгованості [PERSON] по аліментах є 01.12.2001 р., яка станом на цю дату становила 457,95 грн., й станом на 16.03.2013 р., тобто на дату досягнення повноліття молодшою дочкою [PERSON], [INFO], заборгованість [PERSON] по аліментах становить 16870,30 грн., (а.с.41, 51) Відповідач не спростував в суді вищевказаний розрахунок його заборгованості по аліментах, зроблений державним виконавцем Сивун В.М. ВДВС Балтського РУЮ 02.10.2015 р. Відповідно до частини першої статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд погоджується із зробленим позивачем розрахунком пені відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, згідно з яким пеня за час прострочення аліментів за період з 01.12.2001 року по 28.12.2015 року становить 387390,00 грн. Крім того, відповідач не спростував в суді зроблений позивачем розрахунок пені за прострочку сплати аліментів. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3872,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved