Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження № 27/0/38-14 від 02.09.2014 року голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено, що розгляд цивільних справ, підсудних Первомайському районному суду Луганської області здійснюється Рубіжанським міським судом Луганської області. 17.10.2014 року Рубіжанським міським судом Луганської області було відкрито провадження по даній цивільній справі. 17 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 16.11.2011 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 6210,88 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між позичальником і Банком договір, про що свідчить підпис позичальника на заяві. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов'язань за договором не виконала, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 10.09.2014 року у сумі 8903,68 гривень, які й просить стягнути позивач з відповідача, також просить стягнути судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутності суду не надала, заперечень на позов не надала. Виклик відповідача в судове засідання було було опубліковано у засобах масової інформації «Урядовий кур'єр» № 236 від 18.12.2014 року та розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Рубіжанського міського суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду» та «Виклик до суду учасників по справі». Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2011 року [PERSON] було підписано заяву позичальника № LGXRF723780158 про надання строкового кредиту в сумі 6210,88 гривень на придбання товару строком на 25 місяців з 16.11.2011 року по 15.12.2013 року включно, відсоткова ставка 0,01% річних, щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту 0,00 гривні; щомісячний платіж у сумі 248,76 гривень, період сплати з 16 по 20 число кожного місяця (а.с. 7). Відповідно до п. 1.1.44 Умов надання кредиту кредит - розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначених в договорі, на умовах платності та повернення. Згідно до п. 1.1.32 Умов, заява - звернення клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку та/або надання йому інших банківських послуг відповідно до цих Умов та правил (а.с. 7-18). Відповідач ознайомилася та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується його підписом на заяві від 16.11.2011 року. Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до статей 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] шляхом підписання та надання банкові ПАТ КБ «Приватбанк» відповідної заяви позичальника було укладено кредитний договір (а.с. 7-18). Факт надання кредиту позивачем відповідачу підтверджується видатковою накладною від 10.11.2011 року (а.с. 8 зворот). З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на 10.09.2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 8903,68 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 6210,88 гривень, з заборгованості за відсотками у сумі 6,42 гривень, пені 1786,20 гривень та штрафу - 500,00 гривень фіксована частина та 400,18 гривень процентна складова (а.с. 2 зворот, 6 зворот). У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Згідно розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить у загальній сумі 6217,30 гривень, яка складається з: - 6210,88 гривень заборгованість за кредитом; - 6,42 гривень заборгованість за відсотками. Доказів погашення заборгованості відповідачем до суду не надано. Отже, вказана заборгованість за кредитом та за відсотками у сумі 6217,30 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно п. 2.4.5.1 Умов і правил у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення (а.с. 15 зворот). З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем позивачу нарахована пеня у сумі 1786,20 гривень за період з 16.01.2012 року по 10.09.2014 року, при цьому в розрахунку зазначений розмір пені станом на 15.04.2014 року складає 1515,06 гривень. Представником позивача не було надано суду розрахунку розміру пені станом на 13.04.2014 року. Як вбачається з позовної заяви, відповідач зареєстрований у місті Первомайськ Луганської області, яке розташоване в зоні проведення антитерористичної операції. Отже, суд приходить до висновку, що оскільки встановлено мораторій на нарахування пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року, тому вимоги про стягнення пені слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача пеню за період з 16.01.2012 року по 13.04.2014 року у розмірі 1515,06 гривень, в решті пені у розмірі 271,14 гривень слід відмовити в зв'язку з встановленим Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» мораторієм. Відповідно до п. 2.4.5.5 Умов і правил при порушенні позичальником строків платежу по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості (а.с. 15 зворот). Згідно п. 1.1.30 Умов і правил заборгованість - грошові зобов'язання позичальника перед банком по договору, строк оплати яких настав. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем відповідачу нарахований штраф у розмірі 500 гривень та 400,18 гривень. Оскільки штраф, нарахований за невиконання відповідачем зобов'язань з січня 2012 року, фіксована частина штрафу у розмірі 500,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, суд частково не погоджується з частиною штрафу (процентна складова) у розмірі 400,18 гривень, оскільки ця частина штрафу нарахована не тільки на заборгованість за кредитом, відсоткам та комісії, а ще й на суму пені, що не передбачено п. 2.4.5.5 Умов і правил. Отже, процентна частина штрафу підлягає стягненню у розмірі 310,87 гривні з розрахунку 5% від суми заборгованості (6210,88 + 6,42 = 6217,30 гривень х 5% = 310,87 гривень). За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом 6210,88 гривень, заборгованості за відсотками 6,42 гривень, пені 1515,06 гривень, штрафу 500,00 та 310,87 гривень такими, що підлягають задоволенню, в решті позовних вимог про стягнення пені у розмірі 271,14 гривень та штрафу у розмірі 89,31 гривень слід відмовити. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема й витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано суду докази, понесених ним витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 420,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у сумі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial