Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку ухвалою судді від 04 жовтня 2019 року було направлено за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. В обґрунтування своєї заяви, з урахуванням уточнення, заявник зазначила, що у травні 2019 року вона звернулась до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з прохання надати певний перелік документів, який необхідний для отримання житлової площі у гуртожитку комунальної власності територіальної громади м. Дніпра, у зв`язку з тим, що вона являється багатодітною матір`ю та не має постійного особистого місця проживання, окрім орендованого. Отримавши перелік документів, відповідно о Рішення виконкому міської ради від 15.03.2016 року № 108, з`ясувалось, що необхідно надати довідки з усіх місць реєстрації та проживання про склад родини і житлову площу заявника та членів його сім`ї, які включаються до ордеру, з 1991 року і до цього часі. Заявником було зібрано майже усі зазначені довідки, окрім періоду часу з 01.01.1991 року до 10.07.1992 року та з 01.10.2000 року по 2003 року, оскільки у цей період часу, батьки заявника - [PERSON] та [PERSON] , разом з заявником, не були зареєстровані та прожила ви у орендованому житлі. У зв`язку з наведеним заявник вимушена звернутися до суду, для встановлення фактів її проживання в орендованому житлі без реєстрації з 1987 по 10.07.1992 року р за адресою: [ADDRESS] та з 28.10.2000 року до 22.06.2003 року за адресою [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 27 листопада 2019 року заяву залишено без руху та надно [PERSON] строк для усунення недоліків. 03 грудня 2019 року [PERSON] було усунуто зазначені в ухвалі судді недоліки та ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 05 грудня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник заявника - адвокат Бабаєв Е.Г. та [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити, зазначивши, що [PERSON] дійсно з народження та до 1992 року проживала без реєстрації в орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] та з 28.10.2000 року до 22.06.2003 року за адресою [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що сім`я [PERSON] з осені 2000 року, більш точної дати вона не пам`ятає, та до 2006 року орендувала у неї будинок за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні [PERSON] , допитаний в якості свідка пояснив, що проживав за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з народження та приблизно до шкільного віку, проживала разом з батьками в будинку [ADDRESS] . Заслухавши думку заявника, її представника, допитавши свідків та дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання заявника у в будинку [ADDRESS] з 1988 року по 10 липня 1992 року, а також в будинку [ADDRESS] з 28.10.2000 до 22.06.2003 року необхідно для підготовки усіх документів для подальшого отримання житлової площі у гуртожитку комунальної власності територіальної громадим. Дніпра. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Так, відповідно до рішення виконкому міської ради № 108 від 15.03.2016 року, надання житлової площі здійснюється на підставі повного пакета документів, зокрема й довідки з усіх попередніх місць реєстрації та проживання про склад рожини і житлову площу заявника та членів його сім`ї, які включаються до ордера, з 1991 року та до цього часу. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Факт проживання [PERSON] , [INFO] , без реєстрації в орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] , з 1988 року по 10 липня 1992 року та за адресою: [ADDRESS] , з 28.10.2000 до 22.06.2003 року, підтверджено показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] ; належним чином завіреною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , а також випискою про місця реєстрації [PERSON] . При цьому, суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать іншим доказам, дослідженим і перевіреним судом. Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання [PERSON] без реєстрації в орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] , з 1988 року по 10 липня 1992 року та за адресою: [ADDRESS] , з 28.10.2000 до 22.06.2003 року. Враховуючи, що встановлення вищезазначених юридичних фактів, які відповідають вимогам закону, інтересам заявника та повністю доведені дослідженими доказами, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved