Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

В грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 11 вересня 2013 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано по вул. Головна, № 76 в с. Черленівка Новоселицького району. Як спадкоємець за заповітом вона у встановлений Новоселицьким районним судом додатковий строк своєчасно прийняла спадщину. Однак, оскільки спадкодавець не отримав при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, вона не може оформити на себе право власності на спадщину. Просив суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Черленівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Черленівської сільської ради Новоселицького району № 517 від 03 грудня 2015 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Головна, № 76 в с. Черленівка Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому був зареєстрований та проживав тільки [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, він був власником всього колгоспного двору. Житловий будинок вказаного домоволодіння був побудований в 1960 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Черленівській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок побудований відповідно до діючого на час його будівництва законодавства, належним чином був зареєстрований органом місцевого самоврядування і належав зареєстрованій та проживаючій в ньому станом на 1991 рік особі на праві власності. Після смерті 11 вересня 2013 року [PERSON] відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту, який був складений 28 травня 2013 року та посвідчений секретарем Черелнівської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповів позивачці [PERSON] все своє майно. Як вбачається з рішення Новоселицького районного суду від 19 серпня 2015 року позивачці був наданий додатковий строк у межах трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON]. Спадщину після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємець за заповітом прийняла своєчасно у встановлений судом додатковий строк для прийняття спадщини, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у звязку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], своєчасно прийняла спадщину, інших спадкоємців не має, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved