Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 25.11.2014 р., 23.12.2014р., 18.02.2015р., будучи належним чином сповіщений, не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Позивач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, вважає примирення з відповідачем неможливим, справу просила розглянути без її участі, не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду були досліджені наступні докази: - свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER], згідно якого між [PERSON] та [PERSON] 06.01.2002р. був укладений шлюб, який був зареєстрований Плавнінською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 1, після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині були присвоєні прізвища «[PERSON] та [PERSON]»; - копія паспорту на ім`я позивача [PERSON], серії [NUMBER], виданого 12.03.2002 року Ренійським РВ УМВС України в Одеській області, з поміткою про реєстрацію шлюбу з відповідачем [PERSON]; - копія свідоцтва про народження доньки сторін [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], в якому батьками дитини вказані позивач та відповідач; - квитанція про сплату судового збору. Також в ході розгляду справи судом було встановлено наступні обставини: позивач [PERSON] звернулася до Ренійського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 06.01.2002р. Плавнінською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 1, мотивуючи заявлені вимоги тим, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося. На протязі спільного життя часто виникали сварки, немає взаєморозуміння. Позивач має сина від іншого шлюбу, який на теперішній час є вже повнолітнім. Крім сина, від спільного шлюбу сторони мають також неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], діти проживають сумісно з подружжям. Під час попереднього слухання справи позивач також наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на те, що поведінка відповідача у сім`ї не змінилася, він продовжує вчиняти скандали, не ладить та знущається над дітьми, вживає спиртні напої. Після розірвання шлюбу позивач просить неповнолітню доньку залишити проживати разом з нею. Також, після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]», подальше сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. В силу ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім`ї. Добровільність укладеного шлюбу це одна з його засад. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши обставини припинення шлюбних відносин сторін, фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім`я сторін фактично розпалася. Як випливає із ситуації, яка склалася, між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу, причини розірвання шлюбу наведені позивачем обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило інтересам позивача та їхньої неповнолітньої доньки. За таких обставин шлюб сторін підлягає розірванню. Застосування заходів щодо примирення подружжя при даних обставинах, суд вважає недоцільним, оскільки ні позивач, ні відповідач, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявили, якихось заходів щодо примирення та збереження сім`ї не приймали. Згідно з положеннями ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки заявлена вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища не суперечить діючому законодавству, суд задовольняє її та вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи ситуацію, що склалася на момент розірвання шлюбу, суд визначає, що неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], треба залишити проживати разом із матір'ю [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved