Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

В вересні 2016 року кредитна спілка «СуперКредит» м. Київ звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1826,91 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 02 жовтня 2014 року був укладений кредитний договір № СК-5/0230/14/5/06, за умовами якого, в той же день останньому було надано кредит у розмірі 2\~000 грн. Відповідно до п. 3.2 даного договору сторонами визначена процентна ставка 72 % річних та п. 3.4 у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених у таблиці 1 цього договору, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1 % від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Згідно п.п. 9 п. 2.4 даного договору позичальник зобовязувався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, п. 3.3 договору. Відповідач належним чином не виконує зобовязання з повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 18 липня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 1826,91 грн., з них 630,38 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту, 638,06 грн. сума несплачених процентів станом на 18 липня 2016 року, та 558,47 нарахована пеня за період з 26 квітня 2015 року по 25 вересня 2015 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі в порядку заочного розгляду. Відповідач, який про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 04 листопада 2016 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що 02 жовтня 2014 року між кредитною спілкою «СуперКредит» м. Київ та [PERSON] був укладений кредитний договір № СК-5/0230/14/5/06, за умовами якого, в той же день останньому було надано кредит у розмірі 2000 грн. Відповідно до п. 3.2 даного договору сторонами визначена процентна ставка 72 % річних та п. 3.4 у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених у Таблиці 1 цього договору, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1 % від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Згідно п.п. 9 п. 2.4 даного договору позичальник зобовязувався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, п. 3.3 договору. В п. 3.4 сторони визначили, що при порушенні терміну розрахунку позичальник сплачує пеню в розмірі 1 % за кожний день прострочки, а також до нього застосовуються вимоги ст. 549 ЦК України. Відповідач [PERSON], належним чином не виконує взяті на себе кредитні зобовязання, внаслідок чого станом на 18 липня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 1826,91 грн., з них 630,38 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту, 638,06 грн. сума несплачених процентів станом на 18 липня 2016 року, та 558,47 нарахована пеня за період з 26 квітня 2015 року по 25 вересня 2015 року. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором від 02 жовтня 2014 року за № СК-5/0230/14/5/06 між кредитною спілкою «СуперКредит» м. Київ та [PERSON]; видатковим касовим ордером від 02 жовтня 2014 року про виплату [PERSON] 2000 грн. кредиту; розрахунком заборгованості; статутом кредитної спілки « СуперКредит» від 24 вересня 2015 року; випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 500787. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу положень ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Сплата відповідачем неустойки у вигляді пені за порушення зобов»язання, яким є договір, передбачена п.3.4 у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених у Таблиці 1 цього договору, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1 % від заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожний день прострочення платежів. Таким чином, з огляду на порушення термінів платежів, що були погоджені позивачем і відповідачем, позивач здійснив нарахування відповідачу за прострочення виконання зобов»язань за договором в період з 26 квітня 2015 року по 25 вересня 2015 року пеню в сумі 558,47. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені строки зобовязання з повернення грошових коштів позивачу, який відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти за користування ним та пеню за порушення кредитних зобов»язань. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 88 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved