Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

в грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.12.2000 року між батьком позивача [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] (померла [INFO] ) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] набув у власність вищевказаний житловий будинок. Договір в цей же день було зареєстровано на Вознесенській філії Південної товарної біржі за № 0486 та в подальшому покупець зареєстрував за собою право власності на придбане майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Між тим вказаний договір потребує нотаріального посвідчення, яке на даний час неможливе з об`єктивних причин, що створює перешкоди позивачу в реалізації спадкових прав після смерті батька, отже стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 02.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по даній справі. Ухвалою суду від 17.02.2020 року неналежного відповідача - Олександрівську селищну раду Вознесенського району Миколаївської області було замінено належними - [PERSON] , [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали, не заперечували проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 29.12.2000 року [PERSON] (помер [INFO] , спадкоємцем після його смерті є позивач [PERSON] (а.с. 10-13)) придбав у [PERSON] (померла [INFO] , спадкоємцями після її смерті є відповідачі [PERSON] , [PERSON] (а.с. 30, 35-37)) житловий будинок [ADDRESS] , зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській філії Південної товарної біржі (в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис № 0486). Згідно ст. 227 ЦК України(в редакції 1963 року), договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин . Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі- продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Між тим, вказаний факт створює позивачу перешкоди в реалізації спадкових прав після смерті батька. Ч.2 ст.47 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавець передала покупцю у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а покупець передав останньому визначену грошову суму (протилежного в судовому засіданні не встановлено), але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст.47,227 ЦК України позовні вимоги позивача [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved