Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Відповідач [PERSON] , його представник - [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 12.09.2019р., 04.10.2019р., 07.11.2019р., будучи належним чином сповіщені, не явилися, про причину неявки суд не сповістили. Згідно запису на останньому повернутому суду поштовому конверті [PERSON] померла, у зв`язку із чим про розгляд справи був повідомлений сам відповідач, який в суд не явився, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надав. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] пред`явлені позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі-продажу від 10.03.2018р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 10.05.2017р.; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2017р. №612; копія Витягу з Державного реєстру правочинів від 20.01.2011р.; копія домової книги будинку; копія Витягу про державну реєстрацію прав на нерухомість від 23.03.2011р.; копія Витягу про державну реєстрацію прав на нерухомість від 09.12.2010р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2017р. №611; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 29.07.2011р. про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку та земельної ділянки від 28.12.2018р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] , діючий через свого представника - [PERSON] , звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідача [PERSON] , зазначивши, що 10.03.2018 р. між ним та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю належних йому: житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,0582 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - за цією ж адресою - за 55800 грн.10.03.2018р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивач передав відповідачу обумовлену суму, а відповідач передав документи на житловий будинок та земельну ділянку (які були у нього в наявності). У майбутньому відповідач пообіцяв позивачу засвідчити договір купівлі-продажу нерухомості та земельної ділянки в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивач організував догляд за будинком, по теперішній час доглядає за придбаною житлоплощею, зробив ремонт, обробляє земельну ділянку та сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до відповідача, однак [PERSON] від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивача про зустріч не реагує, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на будинок та земельну ділянку на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, продавець передав документи, нерухомість (будинок) та земельну ділянку в натурі. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження нерухомістю, після укладання правочину користується житловим будинком та земельною ділянкою за призначенням, сплачує всі комунальні платежі, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо будинку та землі та встановленні права на них у позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на нерухомість та землю за позивачем. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивач просив залишити судові витрати за ним, питання про стягнення судових витрат з відповідачки судом не розглядається.

Outcome: approved