Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій ставить питання про повернення відповідачем щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 6501,68 грн. Позов обґрунтовує тим, що згідно заяви від 29.07.2015 року та відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплачу житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505, [PERSON], який фактично проживав за адресою: [INFO], отримував в Управлінні соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області грошову допомогу внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 29 липня 2015 року по 28 січня 2016 року в розмірі 1768,00 грн. 09.08.2016 року під час проведення Державною фінансовою інспекцією у Донецькій області ревізії в Управлінні соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області виявлено, що під час призначення допомоги [PERSON] мав на депозитному рахунку у банківському рахунку у банківській установі «ПриватБанк» кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до пункту 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Тобто бюджетні кошти він отримав незаконно в порушення вимог п.6 Порядку. Відповідно до пункту 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги, вони стягуються у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволені. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно. Ухвалою суду від 18 січня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. У відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вважає можливим вирішити справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 505 (на далі - Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку. Судом встановлено, що 29.07.2015 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів ведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. При складанні вказаної заяви відповідач зазначив, що ні у нього, ні у членів його сім'ї немає у володінні в регіонах інших ніж тимчасово окупованих та районах проведення АТО житлових приміщень, транспортних засобів чи грошових коштів на депозитних рахунках, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. (а.с.8-10) На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» [PERSON], який фактично проживав за адресою: [INFO], отримував в Управлінні соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області грошову допомогу внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 29 липня 2015 по 28 січня 2016 року. (а.с.11) Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Пунктом 12 вказаного Порядку передбачено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Як зазначено у позовній заяві 09.08.2016 року під час проведення Державною фінансовою інспекцією у Донецькій області ревізії в Управлінні соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області виявлено, що під час призначення допомоги [PERSON] мав на депозитному рахунку у банківському рахунку у банківській установі «ПриватБанк» кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до розрахунку переплати [PERSON] у період з часу з 29 липня 2015 по 28 січня 2016 року незаконно отримав грошові кошти у сумі 6501 грн. 68 коп. Однак, в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що відповідач має на рахунку в банківській установі «ПриватБанк» депозит який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Також відсутні дані, що відповідач був належним чином повідомлений працівниками Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, про те що у останнього є переплата грошових коштів та про необхідність повернути надмірно отримані кошти в сумі 6501,68 грн. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин того, що 09.08.2016 року під час проведення Державною фінансовою інспекцією у Донецькій області ревізії в Управлінні соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області виявлено, що під час призначення допомоги [PERSON] мав на депозитному рахунку у банківському рахунку у банківській установі «ПриватБанк» кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч.2 цієї статті, положення глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України, глави 13 ЦК України, зокрема ст.с.179, 181, 190, 192\~ЦК України, випливає, що норми ст.1212 ЦК України\~повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Згідно ч. 1\~ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як на недобросовісність [PERSON] позивач посилається на те, що останній не повідомив позивача про наявність на депозитному банківському рахунку коштів, у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому суд враховує, що п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплачу житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 передбачено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому слід зазначити, що у своїй позовній заяві Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області не посилається на жодні обставини, які б свідчили про зловживання з боку відповідача або подання ним недостовірних даних чи про будь-яку іншу форму недобросовісності з його боку. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Оскільки позивача в силу п. 19 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору та в звязку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed