Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

В грудні 2012 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частину майна, - В обґрунтування позову зазначив, що йому та відповідачці у справі на праві приватної власності належать по ? частини квартири [ADDRESS]. До виникнення спору квартира належала його діду [PERSON], та після його смерті свідоцтва про право на спадщину в рівних частинах отримала його матір та тітка - відповідачка у справі. В подальшому на підставі договору дарування він став власником ? частини спірної квартири де і має адресну реєстрацію. Він в квартиру заселився ще за життя діда за його згодою. До цього часу самостійно несе витрати пов'язані з утриманням квартири. Відповідачка квартирою не піклується, на його пропозиції прийняти участь в утриманні житла - відмовляється. 16 червня 2011 року відповідачка сокирою вибила двері та пограбувала його співмешканку [PERSON], за такі свої дії судовим рішенням визнана винною. Така агресивна поведінка відповідачки робить неможливим та вкрай небезпечним для життя сумісне проживання в одній квартирі. Істотної шкоди припинення права власності [PERSON] не завдасть, оскільки відповідачка має інше житло квартиру [ADDRESS], крім того розподіл квартири у натурі неможливий. У нього іншого житла не має. Позивач у судовому засіданні позов підтримав на його задоволенні наполягав, надав суду квитанцію про внесення 178547,5 грн. вартості ? частини квартири у забезпечення виконання рішення суду. Крім того пояснив, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення, яка на цей час зупинена до вирішення його спору. Також пояснив, що змінив замки та не пускає відповідачку у квартиру, оскільки разом мешкати у одній квартирі вони не можуть, якщо вона вселиться, він змушений буде покинути квартиру, а іншим житлом він не забезпечений. Відповідачка позов не визнала проти його задоволення заперечувала, зазначивши, що між сторонами склались неприязні стосунки. З моменту смерті її батька відповідач перестав пускати її до квартири, чинить перешкоди у користуванні належною їй власністю. Вона є власником ще й квартири [ADDRESS], не зареєстрована разом з чоловіком та повнолітнім сином. Заслухавши сторони, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити частково, виходячи з наступного: Згідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 09 жовтня 2012 року державним нотаріусом четвертої Харківської державної нотаріальної контори Нікуліною О.М. за реєстром 2-1448 посвідчено договір дарування за яким [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй ? частину двокімнатну ізольованої квартири [ADDRESS]. (а.с. 17) 27 квітня 2012 року [PERSON] державним нотаріусом четвертої Харківської державної нотаріальної контори Зоріною Н.М. за реєстром 4-493 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS].(а.с. 24) Згідно до фотокопії паспорта [PERSON] у квартирі [ADDRESS] він зареєстрований з 14.11.2012 року. 12 вересня 2012 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, вселення та встановлення порядку користування жилим приміщенням, яку провадженням зупинено 17.01.2013 р. (а.с. 26, 53) Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.06.2012 р. [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Як зазначено у вироку 16.06.2011 р. [PERSON] прийшла до квартири [ADDRESS], яка належала їй та її сестрі [PERSON], і оскільки не мала ключів, так як в квартирі без її згоди мешкали [PERSON] та його співмешканка [PERSON], сокирою вирубала отвір у вхідних дверях, проникла до квартири та викрала майно [PERSON] (а.с. 67-70). В судовому засіданні сторонами не заперечувались ті обставини, що відповідачці належить на праві власності однокімнатна квартира [ADDRESS], де вона мешкає разом з чоловіком та 19-ти річним сином. Згідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 12468/2782 від 05.03.2014 р. поділити в натурі квартиру [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] згідно належних їм часток власності неможливо. Ринкова вартість квартири [ADDRESS] на час проведення експертизи, на березень 2014 р. складає 357095 грн. У відповідності до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Отже, хоча квартира і є неподільною, однак в судовому засіданні встановлено, що припинення права власності завдасть істотної шкоди інтересам сім'ї [PERSON], оскільки її сім'я потребує поліпшення житлових умов, а неприязні стосунки на які посилається позивач як на причину неможливості спільного користування житлом, виникли з його вини на час коли він не будучи власником квартири змінив замки. З цих підстав суд відмовляє [PERSON] у задоволенні позову.

Outcome: approved