Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

В жовтні 2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики,який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2622. Згідно договору позивач передала відповідачу [PERSON] грошову позику в розмірі 96 200 грн., що на день підписання договору еквівалентно 6\~123 дол. США 22 центи із обов»язковим поверненням відповідачкою даної позики у строк до 12 січня 2015 року. Строк позики починається з моменту підписання договору і становить один календарний місяць. До теперішнього часу відповідач ухиляються від повернення суми боргу. Позивач неодноразово зверталась за допомогою телефонних дзвінків та на особистих зустрічах із відповідачкою з проханням повернути суму боргу за договором позики, але остання несвоєчасне повернення коштів мотивувала тимчасовими фінансовими труднощами,обіцяла повернути позику, проте так і не виконала своїх обіцянок. Сума отриманих в позику коштів 96\~200 грн. 00 коп., що в еквіваленті до дол.. США становить 6\~123 долари США 22 центи, що в розрахунку станом на 21.08.2015 р. згідно офіційного курсу НБУ становить 134\~894 грн.53 коп. Період прострочення виконання зобов»язання з 01 січня 2015 року по 21 серпня 2015 року. Кількість днів прострочення зобов»язання становить 233 дні. Загальна сума заборгованості [PERSON] становить: 96\~200 грн.00 коп. (основний борг позики) + 10\~000 грн.00 коп. (штраф)+ 1\~755 грн. 32 коп. (3% річних за користування коштами) + 31\~558 грн. 87 коп. (пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ) + 37\~806 грн. 70 коп. (інфляційні витрати) = 177\~320 грн. 89 коп. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд: стягнути з відповідача [PERSON] борг у сумі 177\~320 грн. 89 коп. та судові витрати на користь позивача. Представник позивача в судове засідання не з»явився. Звернувся до суду із клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася. Повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики,який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2622. Згідно договору позивач передала відповідачу [PERSON] грошову позику в розмірі 96 200 грн., що на день підписання договору еквівалентно 6\~123 дол. США 22 центи із обов»язковим поверненням відповідачкою даної позики у строк до 12 січня 2015 року. В силу статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як встановлено ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідач порушив взяті на себе зобовязання. Загальна сума заборгованості [PERSON] становить: 96\~200 грн.00 коп. (основний борг позики) + 10\~000 грн.00 коп. (штраф)+ 1\~755 грн. 32 коп. (3% річних за користування коштами) + 31\~558 грн. 87 коп. (пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ) + 37\~806 грн. 70 коп. (інфляційні витрати) = 177\~320 грн. 89 коп. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідачів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved