Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

В жовтні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-6) до відповідача [PERSON], третя особа без самостійних вимог: ТзДВ «Домінанта», в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 22799,79 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору 794,8 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 27 лютого 2018р. на вул. О. Гончара, 53 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобілів: «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача та «Suzuki SX4» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності позивачці. Вказана ДТП мала місце з вини відповідача, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2018р. по справі № 761/8029/18. Внаслідок ДТП автомобіль позивачки зазнав механічні пошкодження. Згідно Акту виконаних робіт (наданих послуг) № АМ-К-01211 від 14 березня 2018р. ТОВ «Автометрополіс» вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки склала 22799,79 грн. Оскільки в досудовому порядку відповідач та третя особа, в якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача на час ДТП відмовляються сплатити розмір заподіяних, внаслідок ДТП збитків, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12 лютого 2019р. стороною відповідача було подано відзив на позов, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що на момент пригоди його цивільна відповідальність була застрахована у третьої особи, про що було відразу повідомлено позивачку, а також страхову компанію, оскільки на сьогодні діяльність третьої особи не припинена, а тому на думку сторони відповідача заявлені позовні вимоги є безпідставними, оскільки повністю покриваються лімітами відповідальності за відповідним полісом страхування. Також на думку сторони відповідача характер пошкоджень автомобіля позивачки і ремонтні роботи, які були виконані по відновленню автомобіля позивачки не відповідають механізму ДТП. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити, наголошуючи, що на теперішній час третя особа фактично не здійснює свою господарську діяльність, і позивачці не відшкодовано заподіяні збитки, при цьому сторона позивача в досудовому порядку зверталась з заявою про виплату страхового відшкодування. В судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечили, з підстав, зазначених у відзиві на позов. Відповідач зазначив, що дійсно ДТП мала місце з його вини, проте на час ДТП його цивільна відповідальність була застрахована у третьої особи, яка на теперішній час не перебуває в стані припинення та не ліквідована, а тому з вказаними вимогами позивачка повинна звертатись до вказаної страхової компанії. Третя особа ТзДВ «Домінанта», про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, свого представника до суду не направила, поважності причин неявки не повідомила, пояснення на позов не подавались. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, та не оспорювалось сторонами, 15 червня 2017р. між відповідачем [PERSON] та третьою особою ТзДВ «Домінанта» було укладено договір обов'язково страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АМ/0653541, строк дії з 16 червня 2017р. по 15 червня 2018р., у відповідності до якого відповідач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані із експлуатацією автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100000,0 грн., франшизи - 2000,0 грн. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2018р. по справі № 761/8029/18, 27 лютого 2018р. о 10:30 год. по вул. О. Гончара, 53 в м. Києві водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Suzuki SX4», д.н.з. [NUMBER], що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів, тобто порушив вимоги п. 10.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні відповідач визнав, що зазначена ДТП відбулась з його вини. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В судовому засіданні відповідач зазначив, що він повідомив третю особу про настання страхового випадку. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що внаслідок зазначеної вище ДТП, їй була спричинена шкода у вигляді пошкодження її автомобіля «Suzuki SX4» д.н. [NUMBER], та вартість відновлювального ремонту її автомобіля, згідно Акту виконаних робіт (наданих послуг) № АМ-К-01211 від 14 березня 2018р. склала 22799,79 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, висновки ВП Верховного Суду, яка в постанові від 04 липня 2018р. (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18) зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки слід стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 2000,0 грн. (розмір франшизи за Полісом № АМ/0653541). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: partial