Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] яка діє особисто та в інтересах малолітньої [PERSON] про вселення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на ті обставини, що він постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. В зазначеній квартирі разом з ним зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] З 2009 року по травень 2013 року відповідачі в квартирі не проживали, і взагалі в кватиру не приходили. 15 травня 2013 року він поїхав на заробітки, а коли повернувся через тиждень, 22 травня 2013 року, в квартирі було замінено вхідні двері разом з замком та встановлено металеві решітки на лоджії, у зв'язку з чим він вимушений був проникнути в квартиру через вікно. Відповідачка [PERSON] вигнала його з квартири, ключі від вхідної двері відмовилася надати, у зв'язку з чим з 22 травня 2013 року йому взагалі нема де жити і він вимушений ночувати у знайомих. Оскільки квартира [ADDRESS] є його єдиним місцем проживання, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою та вселити його, [PERSON], в зазначену квартиру. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що після пожежі в 2009 році його бувша дружина [PERSON] з донькою [PERSON] виїхали з квартири та проживали десь в іншому місці. Йому не було де жити а тому він продовжував жити в обгорілій квартирі. Оскільки квартира належить відповідачам, а він в ній лише зареєстрований, то ремонт в цій квартирі він не робив. 15 травня 2013 року він поїхав на заробітки і повернувся до дому лише 22 травня 2013 року, але в квартиру попасти він не зміг, оскільки відповідачі замінили вхідні двері та замок, а на його прохання впустити його в квартиру він отримав відмову у зв'язку з чим він вимушений був проникати в квартиру через вікно. Відповідачі викликали міліцію і тільки після втручання працівників міліції він зміг попасти в квартиру. Після того як працівники міліції пішли, відповідачка [PERSON] знов вигнала його з квартири і не надала ключів від вхідної двері. На даний час відповідачі продовжують не пускати його до квартири в якій він зареєстрований, у зв'язку з чим він вимушений проживати у знайомих. Також в квартирі у нього залишилися його речі які він не має можливості забрати а тому змушений одягати речі які йому дають чужі люди. Просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити його в зазначену квартиру. Представник позивача - адвокат [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги позивача [PERSON] та пояснила, що позивача незаконно позбавили можливості проживати в [ADDRESS], оскільки він не втратив права проживання в квартирі, іншого житла у нього не має. У зв'язку з незаконними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON], позивач [PERSON] вимушений кожного дня шукати собі місце щоб переночувати. Просить суд вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] та пояснили, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] не є власником вказаної квартири а є лише зареєстрованою особою. В 2009 році саме позивач [PERSON] підпалив квартиру, після чого вона стала не придатна для проживання. Оскільки у них не було грошей для ремонту зазначеної квартири вони вимушені були знімати іншу квартиру для проживання, при цьому вони продовжували сплачувати за комунальні послуги в спірній квартирі. Позивач [PERSON] в спірній квартирі не проживав постійно, навідувався час від часу а з листопада 2012 року він взагалі в квартирі не з'являвся. В травні 2013 року вони вирішили зробити ремонт, та переїхати проживати в свою квартиру, оскільки знімати інше житло та оплачувати комунальні послуги за свою квартиру не було матеріальної можливості. Оскільки все в квартирі було погорілим, квартира не мала придатного для проживання вигляду, то вони завезли будівельні матеріали та замінили вхідні двері. 22 травня 2013 року до квартири прийшов позивач, та почав вимагати щоб вони впустили його в квартиру та надали йому ключі від вхідної двері, так як він намагається там проживати, але вони ключі не надали та вигнали його з квартири, оскільки позивач постійно зловживає алкогольними напоями, приводить друзів, які ведуть антигромадський образ життя. Коли позивач знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, то він кидається на свою доньку [PERSON] з ножем та погрожує їй фізичною розправою. На даний час у [PERSON] народилася донка [PERSON], [INFO], і позивач проживаючи з ними в одній квартирі несе загрозу не тільки для дорослих членів родини а і для малолітньої дитини. Враховуючи вищенаведене, той факт, що позивач не є власником квартири [ADDRESS], а також враховуючи той факт, що позивач веде антигромадський образ життя та не проживав в квартирі з січня 2013 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] діюча на підставі довіреності заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що позивач не проживаючи постійно в квартирі [ADDRESS] з січня 2013 року втратив право користування квартирою, а враховуючи той факт, що позивач постійно зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський образ життя, постійно погрожує відповідачам фізичною розправою, він взагалі не має права на вселення. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи служби по справам дітей Органа опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради - Халайджан К.В. діюча на підставі довіреності просить суд під час прийняття рішення врахувати інтереси малолітньої дитини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву с проханням розглядати справу у його відсутність, просить суд у задоволенні позову [PERSON] про вселення - відмовити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] знаходиться над її квартирою, а тому їй чутно хто, коли приходить до вказаної квартири. Після пожежі, яку влаштував [PERSON] в 2009 році, постійно в квартирі ніхто не проживав, оскільки проживати в ній було не можливо. Час від часу до квартири навідувався [PERSON], але постійно в стані алкогольного сп'яніння та з такими же друзями. Їй це відомо тому, що в її квартирі добре чутно як вони себе поводять, а також оскільки вся сантехніка в квартирі [PERSON] має не придатний для користування стан, то після відвідування квартири [PERSON] її квартиру заливає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він постійно проживає в [ADDRESS] на протязі 18 років. [PERSON] бачив в будинку до літа 2013 року, після того як в квартирі розпочався ремонт, позивача [PERSON] в будинку не бачив. Суд вислухав пояснення сторін, свідків, розглянув матеріали справи надійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно особистого рахунку [NUMBER], [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 5 квітня 1988 року як чоловік квартиронаймача - [PERSON] ( а.с.6) Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 червня 2011 року, яке набрало чинності 3 липня 2011 року, прийнятим за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності на житло [PERSON]. [PERSON], [PERSON] ( а.с. 28-30) Ухвалою від 16 жовтня 2012 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя було розподілено в рівних частках та передано у власність [PERSON] та [PERSON] 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] ( а.с.32-33) Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 36933954 виданого Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 24 грудня 2012 року, [PERSON] належить 1/6 частина квартири [ADDRESS]. ( а.с.25) Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 36934207 виданого Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 24 грудня 2012 року, [PERSON] належить 1/6 частина квартири [ADDRESS]. ( а.с.26) Згідно ст. 64 ЖК України члени родини наймача, які проживають спільно з ним, користуються на рівних з наймачем всіма правами та несуть всі обов'язки, які витікають з договору найму жилого приміщення. До членів родини наймача відносяться один з подружжя наймача, їх діти та батьки. Членами родини наймача можуть бути визнані і інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з наймачем та ведуть з ним спільне господарство. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 4 січня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 4 січня 2010 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1 ( а.с.30) Відповідно до вимог ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків а також інших осіб. Як було встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] вселився та був зареєстрований в [ADDRESS] на законних підставах, як член родини наймача. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту ККП «КК»Східна» від 2 листопада 2013 року, [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з січня 2013 року, до квартири лише навідувався, особистих речей в квартирі не має. ( а.с.31) Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений в праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі та в порядку передбаченим законом. Як було встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] замінили вхідні двері та замок, при цьому не поставив до відома позивача [PERSON], і не надавши йому ключі від вхідної двері, тим самим самовільно позбавив його права користування квартирою. Також в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження твердження відповідачів [PERSON] та [PERSON] що позивач [PERSON] втратив право користування квартирою не проживаючи в цій квартирі більш ніж пів року, оскільки правові підстави для визнання особи такою що втратила право користування квартирою яка є спільною власністю відповідачів регулюються Цивільним Кодексом України. Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що позивач [PERSON] незаконно був позбавлений права на користування квартирою [ADDRESS], суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] щодо вселення підлягають задоволенню. Також однією з позовних вимог [PERSON] є стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судових витрат по справі, а саме витрати на надання юридичної допомоги в сумі 1000,00 гривень, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 114,70 гривень. Відповідно до вимог ст. 69 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать: витрати на правову допомогу; ……….. Як вбачається з матеріалів справи правова допомога надавалася позивачу [PERSON], - адвокатом, [PERSON], що підтверджується договором про надання правової допомоги від 15 серпня 2013 року та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. ( а.с.14-16). Послуги про надання правової допомоги оплачені позивачем в сумі 1000 гривень, що підтверджується довідкою адвоката [PERSON] ( а.с.7) До судових витрат відповідно до ст.. 79,84 ЦПК України відносяться витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, а тому позовні вимоги [PERSON], щодо стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] коштів за оплату правової допомоги в розмірі 1000 гривень підлягають задоволенню Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 114,70 гривень, сплачені ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved