Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

В грудні 2019р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь вартість судових витрат за надання правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивача подану заяву підтримав та просив задовольнити, представник відповідача проти заяви заперечувала та просила відмовити в її задоволенні зауважуючи, що на момент розгляду справи представник позивача був фахівцем в галузі права, а не адвокатом, у зв`язку з чим, не підлягають стягненню витрати правничої допомоги, наданні фахівцем в галузі права, решта учасників справи в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду даного питання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019р. позов [PERSON] до КП «Київтранспарксервіс», третя особа: виконуючий обов`язки директора КП «Київтранспарксервіс» Касапчук В.А. про скасування наказу; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Визнано незаконним наказ Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» № 153-К про припинення трудового договору від 20 березня 2017р. Поновлено [PERSON] на роботі на посаді заступника начальника відділу паркування в Печерському районі служби паркування Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» з 20 березня 2017р. Стягнуто з КП «Київтранспарксервіс» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 276371,0 грн. без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів; у відшкодування моральної шкоди 2000,0 грн.; судовий збір у розмірі 640,0 грн. Стягнуто з КП «Київтранспарксервіс» на користь держави судовий збір у розмірі 4043,71 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді заступника начальника відділу паркування в Печерському районі служби паркування КП «Київтранспарксервіс» та виплати йому суми середньомісячної заробітної плати у розмірі 9416,0 грн. без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів. В решті позову відмовити. Звертаючись до суду з вказаною заявою, сторона позивача зазначала, що нею додатково були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,0 грн. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Судом встановлено, що 15 грудня 2017р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 66-68 т.1), відповідно до якого клієнт доручає, а представник приймає на себе зобов`язання надавати правничу та юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим даним Договором щодо розгляду Подільським районним судом м. Києва справи №758/7333/17. За правничу допомогу та послуги, що надаються представником, позивач зобов`язувався сплатити кошти у розмірі 10 000,0 грн., по закінченню розгляду справи. 12 грудня 2019р. позивачем було сплачено на виконання зазначеного договору 10 000,0 грн. (а.с. 32 т. 3). Згідно розрахунку судові витрати у розмірі 10 000,0 грн. складаються з: підготовки позовної заяви, участь у судових засіданнях, збір доказів, підготовка заяв, клопотань, листі та інших документів (а.с. 44 т. 1). За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,0 грн. за договором про надання правової допомоги від 15 грудня 2017р., підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір про надання правничої допомоги від 15 грудня 2017р., розрахунок судових витрат та квитанція про понесення витрат на правничу допомогу. Судом встановлено, що стороною позивача не було надано розрахунку суми зазначених витрат та її складових, як і відсутній час, який було витрачено на надання професійної правничої допомоги. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до розміру 4000,0 грн., при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97), при цьому судом враховано складність справи та виконаних представником робіт (наданих послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони позивача.

Outcome: partial