Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник Кельменецької районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON], які були відібрані у неї. Батько дітей [PERSON] знаходився в місцях позбавлення волі. Опікуном [PERSON] та [PERSON] призначено [PERSON] Після відібрання дітей відповідачка не змінила свою поведінку. Відповідачка не виконує свої батьківські обовязки. Опікун малолітніх позивачів [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, на протязі двох останніх років [PERSON] іноді відвідувала дітей. [PERSON] востаннє бачила [PERSON] у вересні, а потім на засіданні опікунської ради. Допитана у якості свідка [PERSON] дала суду показання про те, що [PERSON] та [PERSON] це її онуки. З січня 2016 року вони живуть у [PERSON] Іноді [PERSON] їх відвідувала. [PERSON] частко приходила в стані спяніння. [PERSON] не утримує дітей та не цікавиться ними. В даний час [PERSON] живе в с. Нагоряни. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, а саме у звязку з тим, що відповідачка не проживає за зареєстрованим місцем проживання її було викликано шляхом розміщення оголошення на сайті суду, відповідачка не зявилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, а позивачі не заперечують проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року діти [PERSON] та [PERSON] були відібрані у відповідачки. Вказані обставини стверджуються копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], копією рішення Кельменецького районного суду по цивільній справі №717/96/16 ц від 02 березня 2016 року. Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей та свідомо нехтує ними не створила належних житлово-побутових умов для їхнього проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку своїх дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дітям необхідного харчування та лікування, не піклується про належний психологічний клімат сімї, не показує власного позитивного прикладу дітям, тим самим не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Діти проживають з бабусею [PERSON] вказані обставини стверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], характеристиками [PERSON] та [PERSON] виданими Ленковецьким навчально-виховним комплексом, характеристикою [PERSON] виданою Ленковецькою сільською радою Кельменецького району Таким чином, своєю бездіяльністю відповідачка порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідачка порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Зважаючи на характер поведінки відповідачки [PERSON], суд не вважає можливим відмовляти в позові і попереджувати відповідачку про необхідність зміни ставлення до виховання дітей. Зокрема з 02 березня 2016 року, тобто з моменту прийняття рішення суду про відібрання у відповідачки дітей, [PERSON] мала достатньо часу для зміни ставлення до виховання дітей. Відповідачка не надала суду жодного доказу, який би стверджував її бажання брати участь у вихованні дітей, вчинення нею будь-яких дій з метою спілкуватись з дітьми та брати участь у їхньому вихованні та наявність перешкод у виконанні її батьківських обовязків. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, позбавивши [PERSON] батьківських прав щодо її дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачки [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України\~ відповідачка [PERSON] зобов'язана утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В судовому засіданні опікун [PERSON] не відмовлялася отримувати аліменти від відповідачки. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] при цьому суд враховує, що у даний час діти живуть з [PERSON] та знаходяться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з [PERSON], суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, відсутність на утриманні відповідачки інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка. [PERSON] не надала суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що вона на належному рівні матеріально утримує дітей та забезпечує\~ їх відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що з відповідачки на користь опікуна [PERSON] слідч стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2018 рік прожитковий\~ мінімум на дитину\~ від 6 до 18 років з 01 грудня січня 2018 року складає 1860 гривень. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували розмір заробітної плати відповідачки, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на кожну дитину. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 11 січня 2018 року. На підставі ст.12, ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165, 166,167, 171, 180,181 СК України,

Outcome: approved