Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з 2006 року вона з відповідачем почала проживати у цивільному шлюбі, від якого у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним та знаходяться на його повному матеріальному утриманні. Матеріальну допомогу відповідач не надає, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей на його користь у розмірі 1/2 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується Реєстром на відправлення поштових повідомлень за 28.12.2018 року (а.с.22), а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.10), [PERSON], [INFO] (а.с.11), та [PERSON], [INFO] (а.с.12), які проживають разом з позивачем [PERSON] (а.с.13) та знаходяться на його повному матеріальному утриманні. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, проживає окремо від сім'ї. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка працездатна, має можливість надавати матеріальну допомогу дітям, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, а також, те що відповідачка не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивач, стягнувши аліменти з відповідачки на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 22 жовтня 2018 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 768,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved