overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Волочиської міської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. На обгрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], якому належав вказаний вище будинок. Після смерті чоловіка вона, позивачка, прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства. Однак державний нотаріус Волочиської державної нотаріальної контори відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зав'язку з тим, що на спадковий житловий будинок і господарські будівлі відсутні правовстановлюючі документи, первинна реєстрація права власності не проводилася. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, зазначила, що спадковий будинок був особистою власністю її чоловіка. Представник відповідача Волочиської міської ради в судове засідання не з'явився. Волочиська міська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також підтверджується: даними паспорта позивачки та свідоцтва про її одруження з [PERSON] [INFO] року; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO] року; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 978294, виданим 12.09.2005 року [PERSON] для обслуговування жилого будинку по [ADDRESS]; довідкою, виданою виконавчим комітетом Волочиської міської ради від 03.06.2014 року № 450 про те, що на день смерті [PERSON] разом з ним в [ADDRESS] проживала його дружина [PERSON]; відмовою державного нотаріуса Волочиської державної нотаріальної контори у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вказаний вище житловий будинок; будівельним та технічним паспортами на даний житловий будинок та висновком КП Волочиське РБТІ про його технічний стан; матеріалами спадкової справи № 232/2014, заведеної після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Пиковецької сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її діда [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала в позовній заяві, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустила через юридичну необізнаність. В судове засідання позивач не з'явилася, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Пиковецький сільський голова надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у відсутності представника сільської ради, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів, вимоги позивача ґрунтуються на матеріалах справи і положеннях ч.1 ст. 550 ЦК України (1963 року), а Пиковецький сільський голова не обмежений в повноваженнях на визнання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме належності [PERSON], який помер [INFO], свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що по [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті діда [PERSON], який помер [INFO]. Однак, перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок є те, що у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок в графі власник вказаний «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть померлий вказаний як «[PERSON]». Протокольною ухвалою суду від 14 січня 2015 року заінтересовану особу - Старокостянтинівську державну нотаріальну контору замінено на Старокостянтинівську міську раду. До суду заявницею було подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівської міської ради, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявницею є [PERSON], 1974 року народження. [INFO] помер її дід [PERSON]. На день смерті діда заявниця [PERSON] проживала разом з ним в будинку по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно і заявниця прийняла спадщину у встановленому законом порядку, проте перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину стало те, що у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок в графі власник вказаний «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть померлий вказаний як «[PERSON]». Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4677/02-31 від 03.12.2014 року, копією спадкової справи №516/2014 від 01 серпня 2014 р. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності [PERSON], який помер [INFO], правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що по [ADDRESS], виданого Старокостянтинівським відділом комунального господарства від 20 серпня 1966 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості через відсутність доказів родинних відносин з батьком та матір'ю. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], [PERSON], а саме, що вони є її батьками. В судове засідання заявниця та заінтересована особа - Миколаївська міська рада, не з'явилися. Заявниця подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. 21 травня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції видано свідоцтво про його смерть. [INFO] померла [PERSON]. 9 квітня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції видано свідоцтво про її смерть. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявниці, через відмінності у написанні прізвищ її матері та батька у свідоцтві про смерть спадкодавиців та у свідоцтві про її народження, вона не має можливості підтвердити родинні стосунки зі своїми батьками. 3 жовтня 2014 року Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа № 476/2014 після смерті [PERSON], який помер [INFO]. 3 жовтня 2014 року Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа № 478/2014 після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 1 жовтня 1958 року російською мовою, зареєстровано шлюб між «[PERSON]» та «[PERSON]», після реєстрації шлюбу прізвище якої «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 9 березня 1963 року російською мовою, [INFO] народилася «[PERSON]», батьками якої зазначені російською мовою: «[PERSON]», «[PERSON]». Як вбачається з матеріалів справи, 18 січня 1986 року заявниця змінила прізвище на «[PERSON]», зареєструвавши шлюб з [PERSON] З наданих заявницею документів: копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, акту прийняття до експлуатації індивідуального житлового будинку, прізвище батька заявниці зазначене як «[PERSON]» російською мовою. Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON], який помер 2009 року, є батьком [PERSON], [PERSON], яка померла [INFO], є матір'ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості через відсутність доказів родинних відносин з батьком. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], а саме, що останній є її батьком. В судове засідання заявниця та заінтересована особа - [PERSON], залучена до участі у справі ухвалою суду від 3 лютого 2015 року, не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявниця заявлені вимоги підтримала, заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечувала. В судовому засіданні 3 лютого 2015 року заявниця та її представник підтримали вимоги заяви. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. 12 лютого 1992 року Корабельним районним відділом ЗАГС м. Миколаєва видано свідоцтво про його смерть. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявниці в судовому засіданні 3 лютого 2015 року, через відмінності у написанні прізвища батька у свідоцтві про смерть спадкодавця та у свідоцтві про народження заявниці, вона не має можливості підтвердити родинні стосунки зі своїм батьком. 26 лютого 1992 року П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа № 56/92 після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно паспорта громадянина України Серії [NUMBER], виданого 10 листопада 1998 року Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, [PERSON] народилася [INFO] року. Як вбачається з матеріалів справи, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб від 17 січня 2015 року, заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON]. Її дівоче прізвище «[PERSON]» Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 серпня 1966 року, заповненого російською мовою, дівоче прізвище заявниці зазначене як «[PERSON]». Батьком заявниці зазначений російською мовою: «[PERSON]». З наданих заявницею документів: копії свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 24 вересня 1971, копії технічного паспорту на житловий будинок прізвище батька заявниці зазначене як «[PERSON]». Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що заявниця є донькою померлого [PERSON] Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON], який помер [INFO] року, є батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 09 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON] Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим та просить суд розірвати шлюб. Сторони не з'явились у судове засідання. Позивач надала до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності та позов підтримує. [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.20). Про своє ставлення до пред'явленого позову він суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON] Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про народження (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сім'єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сім'ю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 13 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, між ними виникають постійні сварки та суперечки, спільне господарство вони не ведуть. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача є неможливим та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сім'єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, маєнамір в подальшому створити окрему сім'ю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 21 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття поваги один до одного, між ними виникають постійні сварки та суперечки. [PERSON] переконана, що спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам їхньої малолітньої дочки. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони не з'явились у судове засідання, надали до суду заяви, в яких просили суд слухати справу за їх відсутності, а також [PERSON] просила суд задовольнити позов, а [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про народження (а.с.3,4). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сім'ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 23 грудня 2001 року Гірською сільською радою Бориспільського району Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають трьох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття поваги один до одного, між ними виникають постійні сварки та суперечки. Внаслідок цього, шлюбні відносини між ними припинені. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи у її відсутності, на позові наполягає та просить його задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2001 року Гірською сільською радою Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу вони мають трьох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сім'ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved