Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Виконавчий комітет Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області у листопаді 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, з кожного відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та не приймають ніякої участі у вихованні дітей, не приділяють уваги, не утримують їх, не забезпечують належне лікування дітей, а також належні умови для їх проживання. Ухвалою суду від 05.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 06.12.2019 року від [PERSON] , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо спору, надійшов позов до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Оріхівської райдержадміністрації, Служба у справах дітей Каховської районної державної адміністрації Херсонської області, про визнання дітей такими, що позбавлені батьківського піклування, встановлення опіки та призначення опікуна. В позові [PERSON] просить призначити її опікуном неповнолітніх дітей, які позбавлені батьківського піклування, вказуючи, що вона є тіткою дітей. Ухвалою суду від 09.12.2019 року позов третьої особи прийнятий та залучено [PERSON] до участі в розгляді справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають та просять винести рішення в підготовчому судовому засіданні. [PERSON] та її представник надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Представник Служби у справах дітей Оріхівської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Каховської районної державної адміністрації Херсонської області надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в частині встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном. Згідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в підготовчому засіданні. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що первісний позов та позов третьої особи є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідачі є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно до акту обстеження житлових умов сім`ї [PERSON] від 11.02.2019 року, в будинку для дітей не створено належні умови проживання, діти та їх одяг брудні, запас продуктів харчування відсутній, житлово-побутові умови не задовільні. Згідно до акту обстеження житлових умов сім`ї [PERSON] від 13.05.2019 року, в будинку для дітей не створено належні умови проживання, діти брудні та голодні, дитяча кімната відсутня, старша дитина спить в шафі, постільна білизна відсутня, запас продуктів харчування відсутній, мати знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, житлово-побутові умови не задовільні. Рішенням виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №35 від 20.05.2019 року, у зв`язку зі злісним ухиленням від виконання батьківських обов`язків та з складними життєвими обставинами, вилучено малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та влаштовано [PERSON] до КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації» ЗОР, а [PERSON] - до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок «Сонечко». Згідно до відомостей, наданих КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації» ЗОР, в період часу з 01.07.2019 року батьки жодного разу не відвідували в закладі дитину [PERSON] . Відповідно до довідки № 1393, виданої 22.11.2019 року Таврійською сільською радою, відповідачі проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Дорадчий орган виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області як орган опіки та піклування надав висновок від 21.11.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей. Вказаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 81 від 22.11.2019 року. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що батьки малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ухилилися від виконання своїх обов`язків, оскільки відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечують харчування, медичний догляд, лікування дітей, не спілкуються з ними, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для їх нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не надають матеріальної допомоги на утримання дітей. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачів від виховання дітей, що є винною поведінкою батьків в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про встановлення опіки над малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та призначення [PERSON] опікуном, суд виходить з наступного. Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. У статті 58 Цивільного кодексу України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно до ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною 4 ст.167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. [PERSON] є рідною тіткою малолітніх дітей, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та укладення шлюбу. З висновку служби у справах дітей Каховської районної державної адміністрації Херсонської області від 14.11.2019 року № 07-12-25/370 вбачається, що [PERSON] може бути кандидатом в опікуни. Дорадчий орган виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області як орган опіки та піклування надав висновок від 12.12.2019 року про доцільність призначення [PERSON] опікуном малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Вказаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 92 від 12.12.2019 року. Виходячи з того, що суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, вимоги про встановлення опіки та призначення дітям опікуна ( [PERSON] ) ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов`язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.2, ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст.193 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд, враховуючи досліджені письмові докази, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з кожного відповідача, зі стягненням їх на користь опікуна. На підставі викладеного та

Outcome: approved