Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] предявила позов до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 22 липня 2014 року, на: земельну ділянку площею 0,0346 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, кадастровий номер 6810800000:04:022:0059, що розташована по провулку Балашова, 1/1 м. Старокостянтинова, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХМ № 009362, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 17 червня 2003 року; ? частку домоволодіння (житлового будинку з господарськими будівлями) по провулку Балашова, 1 м. Старокостянтинова, що належала померлому згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 17 листопада 2004 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється єдиною спадкоємицею по закону до майна померлого чоловіка. Через різне зазначення адрес розташування заявлених земельної ділянки та частини домоволодіння в правовстановлюючих документах при фактичному їх розміщенні з однією і тією ж адресою їй нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових прав. Позивачка подала до суду заяву, якою підтримала обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог та просила задовольнити позов, розглянувши справу без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву аналогічного змісту. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 \~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер 22 липня 2014 року в м. Старокостянтинові, про що складено відповідний запис № 209 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 236075, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Зі змісту довідки (Ф-7) «Про сумісну реєстрацію до дня смерті» Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств 14 січня 2015 року за № 0173 [PERSON] на день смерті був зареєстрований [INFO] спільно з дружиною [PERSON] Позивачка в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, юридично прийняла спадщину, шляхом подання 14 січня 2015 року за № 28 відповідної заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. На підставі її заяви була заведена спадкова справа № 11/2015 року до майна померлого (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39349662, виданий Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 14 січня 2015 року). Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи, направлених суду Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 03 листопада 2016 року за № 4062/01-16, вбачається, що позивачка являється єдиним спадкоємцем. Факт перебування позивачки в шлюбі з спадкодавцем підтверджується даними повторного свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 131714, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 14 січня 2015 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшли: - земельна ділянка площею 0,0346 га, кадастровий номер 6810800000:04:022:0059, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі [PERSON]; від Б до В землі [PERSON]; від В до Г землі [PERSON]; від Г до Д землі [PERSON]; від Д до Ж землі [PERSON]В ; від Ж до А землі [PERSON]Н.) для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, що розташована по провулку Балашова, 1/1 м. Старокостянтинова, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХМ № 009362, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 17 червня 2003 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 30 січня 2003 року за № 30 п. 49; - ? частка житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по провулку Балашова, 1 м. Старокостянтинова на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 17 листопада 2004 року на підставі рішення від 27 жовтня 2004 року за № 422 п. 1. Право власності зареєстроване 17 листопада 2004 року Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 8485284 (витяг № 5474907 від 17 листопада 2004 року). Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 16 вересня 2016 року за № 3286/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на заявлену нерухомість в звязку з тим, що в вищевказаних правовстановлюючих документах вказані різні адреси розташування земельної ділянки та частки домоволодіння при фактичному їх розміщені за однією адресою. Відповідно до законодавства України при поділі часток житлового будинку на самостійні обєкти нерухомого майна їм надаються окремі адреси. Оскільки другий співвласник помер, тому неможливо поділити земельну ділянку, на якій знаходиться житловий будинок, у відповідності до часток співвласників даного житлового будинку. Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до розяснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~кожна\~\~особа\~\~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позивачка є її спадкоємцем за законом та прийняла спадщину,\~\~однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у звязку з різним зазначенням місця розташування заявленого нерухомого майна в правовстановлюючих документах, а також не може звернутися для проведення поділу земельної ділянки відповідно до часток співвласників житлового будинку, на якій він розташований, тому права позивачки підлягають захисту.

Outcome: approved