Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Відповідач ТОВ «Тюльпан-сервіс» є правонаступником прав та зобов`язань ТОВ «Смартбізнес». 26.02.2018 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Смартбізнес» було укладено попередній договір № 0105 купівлі-продажу транспортного засобу (далі - договір), відповідно до якого відповідач зобов`язався придбати у третіх осіб для його відчуження позивачеві за основним договором транспортний засіб марки Geely, модель Emgrand, 2014 року випуску. Відповідно до п.1.1 договору сторони зобов`язалися у встановлений строк укласти Договір купівлі-продажу транспортного засобу (Основний договір) на умовах, встановлених у цьому Попередньому договорі. Відповідно до п.1.5 договору сторони зобов`язалися укласти основний договір 07.03.2018 року за умови повного виконання п. 2.1 цього Попереднього договору. На виконання п.п.2.1, 2.2. договору на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення цього договору покупець [PERSON] перерахував на поточний рахунок продавця ТОВ «Смартбізнес» грошові кошти в розмірі 23500грн., що підтверджується копією квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» від 28.02.2018, а продавець своїм підписом під цим договором підтвердив отримання таких коштів. Зазначена сума розцінювалася сторонами як аванс за основним договором, а при оформленні основного договору вартість майна, що підлягає сплаті покупцем, зменшувалася б на суму, сплачену за цим договором. Відповідно до ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.635\~ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Суд, аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», дійшов висновку, що для визнання умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірвання або невиконанням ним договору. Судом встановлено, що в Попередньому договорі, укладеному між сторонами по справі, виключені та обмежені права Покупця, як споживача, стосовно продавця у разі неналежного виконання ним обов`язків, передбачених договором та законом, звужені обов`язки продавця, які передбачені в положеннях ЦК України, повністю виключена відповідальність продавця за невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо укладення основного договору, одночасно значно розширені права продавця, які суперечать вимогам чинного законодавства. Згідно з ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 ЦК України. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст.635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. В частині 3 ст.635 ЦК України істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства Згідно вимог ст.530 ЦК України, відповідач протягом 7 днів з моменту отримання листа вимоги, яка є пропозиція укласти договір, не придбав майно, що є предметом попереднього договору та не повідомив про це та про конкретну календарну дату, місце та час укладання Основного договору. Відповідно до\~ст.651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У положеннях ст.2\~ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмета спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, у ході судового розгляду, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial