Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області, третя особа Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області про визнання правочинів купівлі-продажу автомобіля недійсними, визнання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу незаконним, визнання права власності на автомобіль. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували, пояснивши, що позивач є власником автомобіля марки Renault Kangoo, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER]. 21.06.2013 року відповідач [PERSON] шахрайським способом заволодів вказаним автомобілем, відомості про що було внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. 04.07.2013 року, на підставі довіреності, яку позивач не підписувала, вказаний автомобіль було продано та зареєстровано за [PERSON], який вже 05.07.2013 року зняв вказаний транспортний засіб з обліку та на підставі правочину, оформленого довідкою-рахунком, продав його [PERSON], за яким і було зареєстровано названий автомобіль. 25.11.2013 року автомобіль марки Renault Kangoo, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], було знайдено та вилучено, а постановою слідчого Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві - визнано в якості речового доказу по кримінальному провадженню та залишено на зберігання його власнику - позивачу. Оскільки автомобіль марки Renault Kangoo, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], який фактично належить позивачу, знаходиться в неї, а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власником значиться [PERSON], що позбавляє позивача права належного користування власним майном, [PERSON] звернулась до суду з відповідними вимогами. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с.102-104), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались. Відповідач Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.100), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду у відсутність свого представника не звертався. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час місце розгляду був повідомлений належним чином (а.с.101). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Житомирським ВРЕР УДАІ УМВС України в Житомирській області 19.04.2013 року, [PERSON] є власником автомобілю Renault Kangoo, білого кольору, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] (а.с.87-88). 01.07.2013 року в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №12013180190008439 на підстав того, що 21.06.2013 року [PERSON], приблизно о 18 год. за адресою м. Київ, вул. Г.Юри, 20 шахрайським шляхом заволодів автомобілем марки «Рено-Кенго», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с.9). 03.07.2013 року у відділ РЕР ДАІ з обслуговування м. Рівне, Здолбунівського та Рівненського районів, підпорядкованого УМВС України в Рівненській області із заявою про зняття з обліку автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], звернувся по дорученню серії [NUMBER] від 03.07.2013 року [PERSON] (а.с.83-86). 04.07.2013 року на підставі правочину, оформленого довідкою - рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «МВЛ Груп» серія ААВ № 070619, автомобіль Renault Kangoo, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], був зареєстрований за [PERSON] (а.с.91). 05.07.2013 року [PERSON] було знято вказаний транспортний засіб з обліку та на підставі правочину, оформленого довідкою - рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «СДС Авто» серія ААВ від 05.07.2013 року № 305868, продано [PERSON] (а.с.93-95, 98). 06.07.2013 року Відділ державної автомобільної інспекції Управління міністерства внутрішніх справ в Рівненській області зареєстрував вищезазначений транспортний засіб за [PERSON] з новим державним реєстраційним номером [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.17). Як вбачається з постанови старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції [PERSON] про визнання і прилучення до справи речових доказів від 27.12.2013 року, вилучений в ході огляду місця події автомобіль Renault Kangoo визнано в якості речового доказу по кримінальному провадженню №12013180190008439 та залишено на зберігання його власнику [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з висновку експерта №1071 від 21.11.2013 року підпис у графі «ПІДПИС» та рукописний запис «[PERSON]» в наданій на дослідження довіреності серії №ВТІ №430374 від 03.07.2013 року, виконані не [PERSON], зразки якої були надані для порівняльного дослідження, а іншою особою (а.с.18-20). За приписами ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Таким чином, оскільки [PERSON] в судовому засіданні стверджувала, що не уповноважувала [PERSON] на представлення її інтересів у відповідних установах та організаціях, зокрема зняття та постановки на облік її автомобіля, тобто довіреність [NUMBER] від 03.07.2013 року вона не підписувала, що також підтверджується висновком експерта №1071 від 21.11.2013 року та не було спростовано у судовому засіданні, тому суд вважає необхідним визнати правочин, оформлений довіреністю серії [NUMBER] від 03.07.2013 року, недійсним. Оскільки правочин, оформлений довідкою-рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «МВЛ Груп» від 04.07.2013 року серія ААВ №070619, за яким автомобіль Renault Kangoo, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], купив [PERSON], був здійснений на підставі правочину, оформленого довіреністю серії [NUMBER] від 03.07.2013 року, який визнано судом недійним, тому його також необхідно визнати недійсним. Таким чином, правочин, оформлений довідкою-рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «СДС Авто» від 05.07.2013 року серія ААВ №305868, за яким автомобіль марки Renault Kangoo, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] купив [PERSON], також необхідно визнати недійсним, оскільки він є похідним від правочину, визнаного судом недійним. Ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України передбачає, що правий акт органу державної влади, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника визнається судом незаконним і скасовується. Оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане 06.07.2013 року Відділом державної автомобільної інспекції Управління міністерства внутрішніх справ в Рівненській області про реєстрацію автомобіля марки Renault Kangoo, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] на ім`я [PERSON], видано на підставі правочину, визнаного судом недійсним, крім того вказане свідоцтво порушує права позивача, як власника автомобіля Renault Kangoo, тому вказане свідоцтво необхідно визнати незаконним та скасувати. За приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки автомобіль Renault Kangoo 19.04.2013 року було зареєстровано на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (а.с.81), що підтвердила сама позивач та не було спростовано у судовому засіданні, крім того, вказаний автомобіль було визнано як речовий доказ по кримінальному провадженню та передано позивачу як власнику, тому суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на вказаний автомобіль, тим самим задовольнивши її вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved