Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що у 2012-2013 роках Центральним районним судом м. Миколаєва в порядку цивільного судочинства розглянуто справу, у якій до нього було пред’явлено вимоги з боку відповідача про відшкодування моральної шкоди та які виявилися безпідставними. У зв’язку з поданням відповідачем безпідставного позову, він за час розгляду справи зазнав моральної шкоди та поніс витрати, пов’язані з оплатою правової допомоги адвоката. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просив визнати дії [PERSON] незаконними, встановити факт наявності делікту та стягнути з відповідача витрати по оплаті правової допомоги адвоката в сумі 2500 гривень, а також 10000 гривень на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Під час судового розгляду [PERSON] та його представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Представник позивача, крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивач 1400 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу у даній справі. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення відповідача, дослідивши надані докази, дослідивши матеріали цивільної справи 32/1423/4963/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, матеріали адміністративної справи відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП, суд приходить до висновку, що позов Ста мата В.А. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що мало місце за участю сторін 05 квітня 2012 року. Рішенням суду першої інстанції від 21 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційної інстанції від 23 травня 2013 року, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. При цьому, при розгляді зазначеної цивільної справи, [PERSON] поніс витрати, пов’язані з оплатою правової допомоги адвоката на суму 2500 гривень. Як вбачається зі змісту постановленого рішення, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ст.16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується у випадках, визначених договором, або на підставі закону, зокрема ст. 1167 ЦК України. Звернувшись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, [PERSON] реалізував своє право. Такі дії [PERSON] не є незаконними, а відносини, що виникли між [PERSON] та [PERSON] в зв’язку з розглядом цивільної справи в Центральному суді м. Миколаєва не є деліктними та носять процесуальний характер. Таким чином, вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в сумі 10000 гривень, заподіяної йому в зв’язку зі зверненням до суду з позовом, є безпідставними та не підлягають задоволенню. Види судових витрат (до яких віднесено витрати на правову допомогу (ст.84 ЦПК України)) визначені у ст.79 ЦПК України, а їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, встановлених ст.ст.88,89 ЦПК України. Суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема , питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині (п.6 ч.1 ст.214, п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України). У разі не вирішення питання про судові витрати судом, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове рішення (п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України). Ухвали суду щодо визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку відповідно п.9 ч.1 ст.293 ЦПК України. Таким чином, види, зміст судових витрат, порядок їх розподілу та оскарження ухвал суду з цього питання у цивільному судочинстві регулюється та підпорядкований нормам ЦПК України. Згідно зі змістом зазначених положень ЦПК України вирішення судом питання про судові витрати відбувається лише в порядку, визначеному відповідними нормами вказаних процесуальних законів. Отже витрати, пов’язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 2500 гривень, [PERSON] понесені у зв’язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справи Центральним районним судом м. Миколаєва за позовом [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат. Вони можуть бути відшкодовані в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом в межах цивільної справи за позовом [PERSON], не є шкодою в розумінні ст.1166 ЦК України та не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди. Враховуючи, що позов [PERSON] є безпідставним та не підлягає задоволенню, а також положення ст.ст.84,88 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню судові витрати [PERSON] у даній справі і зокрема витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1400 гривень.

Outcome: dismissed