Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Позивач просить суд постановити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно нього - [PERSON] , [INFO] . ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позивач [PERSON] , народився [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] з 20 червня 2019 року знаходиться на повному державному утриманні в Знам`янському психоневрологічному інтернаті, потребує постійного догляду, є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання. [PERSON] , [INFO] , проживає з рідною бабусею - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , яка несе витрати на придбання продуктів харчування, предметів побуту, оплачує комунальні послуги, створює всі необхідні умови для його навчання та повноцінного фізичного та психологічного розвитку, підтримує онука. Відповідач сином не цікавиться, самоусунувся від його виховання, не бере участі у її житті, має заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23.10.2020 року, було визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із викладеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином, представник позивача подала до суду заяву, у якій просила суд провести розгляд справи за їх відсутності, та просила задоволити позовні вимоги, не заперечила проти заочного розгляду справи. ПОЗИЦІЯ ТРЕТІХ ОСІБ У судове засідання представники третіх осіб - Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області та Виконавчого комітету Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, - не з`явилися, надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 22 червня 2021 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28 липня 2021 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 27 жовтня 2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданої міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції. Рішенням Джержинського районного суду м. Харків від 14 листопада 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. щомісячно. Рішенням Джержинського районного суду м. Харків від 16 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з довідкою, виданою державним виконавцем заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 01 серпня 202 року складає 74 083 грн. 50 коп. Відповідно до довідок Знам`янського психоневрологічного інтернату Департаменту соціального захисту Кіровоградської обласної державної адміністрації, [PERSON] знаходиться в даному закладі на повному державному утриманні з 20 червня 2019 року, є інвалідом ІІ групи загального захворювання, потребує соціально-побутового та медичного догляду щоденно. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05 лютого 2021 року, проведеного Попельнастівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] з 2008 року здійснює догляд та матеріально забезпечує онука [PERSON] . Згідно з довідкою Червонокам`янкого закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - позашкільний центр Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області №57 від 02 лютого 2021 року про те, що [PERSON] , [INFO] , є учнем 8 класу, навчається з 1 вересня 2013 року на індивідуальній формі на підставі висновку про психолого - педагогічну оцінку розвитку дитини, здійсненого КУ «Інклюзивно - ресурсний центр» Олександрійської районної ради Кіровоградської області, згідно навчального плану для дітей із затримкою психічного розвитку з використанням програми для дітей з порушенням опорно-рухвого апарату. Вихованням дитини, турботами про стан здоров`я, супроводом до місця навчання та в зворотному напрямку, створенням належних умов для учня вдома постійно займається бабуся - [PERSON] . Батько дитини участі у вихованні сина не бере, до школи ніколи не з`являвся. Відповідно до медичного висновку №21 [PERSON] , [INFO] ,має вроджену аномалію розвитку шийного і верхнього грудного відділів хребта, стійке порушення функцій опорно- рухового апарату. Згідно з індивідуальною програмою реабілітації дитини - інваліда №15/205 [PERSON] є дитиною з інвалідністю, удруге, потребує санаторно-курортного лікування 2 рази на рік. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 23 жовтня 2020 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . ОЦІНКА СУДУ На підтвердження фактів викладених у позовній заяві щодо батьківства відповідача позивач надав свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] . Таким чином, наявні докази, того, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та має обов`язки піклуватися про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити дитину, готувати її до самостійного життя. Факти відсутності взагалі будь-якого спілкування між дитиною та її батьком (відповідач) ніким не спростовано, тому суд дійшов висновку про необхідність застосування такого заходу, як позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON] . Рішенням Джержинського районного суду м. Харків від 14 листопада 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. щомісячно. НОРМИ ПРАВА У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, я ким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Стаття 5 ЦПК України вказує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад, або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до ч. 3 ст. 179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 143 цс 13, відповідно до якою з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно ч. 3 ст. 179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та оскільки факти викладені позивачем, зокрема те, що відповідач не цікавиться власним сином, не забезпечує дитину матеріально, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Враховуючи те, що матір дитини [PERSON] за станом здоров`я позбавлена можливості займися утриманням дитини, враховуючи інтереси дитини та вік, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача та припинити стягнення аліментів за рішенням Джержинського районного суду м. Харків від 14 листопада 2011 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідно ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог, за двома позовними вимогами: про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів в розмірі 908,00 грн. за кожну вимогу, а всього в розмірі 1816 грн. 00 коп.

Outcome: approved