Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

В жовтні 2020 року Бориспільська міська рада звернулась до суду з позовом та посилалась на те, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,16 га з кадастровим номером 3210500000:07:008:0017 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташовану по [ADDRESS] . Однак Бориспільська міська рада не приймала рішення про передачу цієї земельної ділянки у власність громадян. Ця обставина свідчить про те, що набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку суперечить ст.118 ЗК України. Крім того, цей об`єкт нерухомого майна вибув з володіння позивача поза його волевиявлення. Тому Бориспільська міська рада просила суд скасувати рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,16 га з кадастровим номером 3210500000:07:008:0017 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташовану по [ADDRESS] , а також скасувати запис у Державному земельному кадастрі, яким визначено [PERSON] власником земельної ділянки з кадастровим номером 3210500000:07:008:0017, що розташована по [ADDRESS] та зобовязати Головне Управління Держгеокадастру у Київській області виконати всі передбачені чинним законодавством дії для відновлення стану вказаної земельної ділянки, який існував до порушення прав Бориспільської міської ради. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року (а.с.31) було відкрито провадження у цивільній справі, а також призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 12 листопада 2020 року (а.с.36-37), заяву Бориспільської міської ради Київської області про забезпечення задоволено та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,16 га, кадастровий номер 3210500000:07:008:0017, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 08 лютого 2020 року (а.с.55), витребувано з Реєстраційної служби Бориспільської міської ради копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна №91295783105 земельну ділянку з кадастровим номером 3210500000:07:008:0017, площею 0,16га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та закрито підготовче провадження і призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. У судовому засіданні представник позивача Яцько В.О. підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] у судове засідання не з`явився. Водночас, він неодноразово у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Третя особа [PERSON] та представник Головного управління Держегеокадастру у Київській області у судове засідання не з`явились та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії КВ №005367, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,160 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Землю передано для комерційного використання. Акт зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №253 (а.с.86-87). Рішенням Бориспільської міської ради про перейменування окремих вулиць, провулків, площі та водного об`єкту міста Борисполя від 17 грудня 2015 року № 42-2-VII, [ADDRESS] (а.с.88-91). 26 жовтня 2018 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. та зареєстрований в реєстрі за №1020 (а.с.93-95). За цим договором [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1600 га з кадастровим номером 3210500000:07:008:0017, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Рішенням державного реєстратора №43717470 від 26 жовтня 2018 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку. Ця обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №142950230 від 26 жовтня 2018 року (а.с.70). Спірні правовідносини є комплексними та регулюються одночасно земельним та цивільним законодавством: главою 19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами» ЗК України, а також главою 16 «Правочини» та главою 29 «Захист права власності» ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками і земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно з ч.6, ч.7 та ч.9 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Вказані органи розглядають клопотання у місячний строк і дають дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Щодо підстав набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку слід зазначити наступне. Зі змісту державного акту на право приватної власності на землю серії КВ №005367 (а.с.86-87) вбачається, [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0,160 га, розташовану на території [ADDRESS] на підставі рішення №213 Бориспільської міської ради від 16 квітня 1997 року. Однак зі змісті повідомлення архівного відділу Виконавчого комітету Бориспільської міської ради №24-06-56/217 від 26.09.2019 року (а.с.12) вбачається, що 16.04.1997 року Бориспільська міська рада не проводила засідання сесії Бориспільської міської ради та засідання виконавчого комітету. Рішення під №213 прийняте на засіданні виконавчого комітету від 02.04.1997 «Про реєстрацію міського осередку Соціал-демократичної партії України / об`єднаної/», з вище викладеного прізвище [PERSON] в рішенні №213 не виявлено. Ця обставина переконливо свідчить про те, що підстави для отримання права власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку були відсутні, оскільки це суперечить ч.1 ст.116, ч.6, ч.7 та ч.9 ст.118 ЗК України. З приводу підстав набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку слід зазначити. У зв`язку з тим, що підстави для набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку були відсутні, вона не мала права розпоряджатись цим об`єктом нерухомого майна та відчужувати його у власність [PERSON] . Ця обставина свідчить про те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 26 жовтня 2018 року між відповідачами, суперечить ч.1 ст.319 ЦК України, що згідно з ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним. [PERSON] придбав земельну ділянку за відплатним договором. Крім того, на момент укладення оспорюваного договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містились відомості про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку. Тому [PERSON] не міг знати про те, що [PERSON] не мала права розпоряджатись цим об`єктом нерухомого майна. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] є добросовісним набувачем в розумінні ст.388 ЦК України. Однак відсутність рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] свідчить про те, що вказаний об`єкт нерухомого майна вибув з володіння Бориспільської міської ради поза волевиявлення Бориспільської міської ради. В такому випадку за правилом п.3 ч.1 ст.388 ЦК України спірна земельна ділянка підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння навіть добросовісного набувача. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності належить скасувати запис у Державному земельному кадастрі, яким визначено [PERSON] власником земельної ділянки з кадастровим номером 3210500000:07:008:0017, що розташована в [ADDRESS] та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3210500000:07:008:0017. З приводу вимоги позивача зобов`язати Головне Управління Держгеокадастру у Київській області виконати всі передбачені чинним законодавством дії для відновлення стану вказаної земельної ділянки, який існував до порушення прав Бориспільської міської ради слід зауважити, що у даному випадку судом прийнято рішення про скасувати запис у Державному земельному кадастрі та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, це є підставою для поновлення порушеного право позивача у повному обсязі, у зв`язку з цим, у додаткових зобов`язаннях ГУ Держгеокадастру у Київській області вчиняти певні дії не має потреби. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Бориспільська міська рада сплатила судовий збір в загальному розмірі 3153 гривень (2102 + 1051). Ця обставина підтверджується платіжними дорученнями №54 від 04 лютого 2020 року та №55 від 04 лютого 2020 року (а.с.20, 21). Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь Бориспільської міської ради належить стягнути судовий збір в розмірі 3153 гривні.

Outcome: partial