Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат на ремонт житлового будинку в сумі 72992,00 грн., моральної шкоди в сумі 15000,00 грн., судових витрат в сумі 1369,92 грн. та витрат на проведення експертизи в сумі 750,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що вони зареєстровані в домоволодінні [ADDRESS] з 1994 року, чоловік з 1986 року. Будинок раніше належав батьку чоловіка, [PERSON] , після смерті якого в будинку стала мешкати [PERSON] . З моменту її вселення будинок був розділений на два окремих житлових приміщення. За усною домовленістю з родиною відповідачки був розпочатий ремонт домоволодіння для приведення його до задовільного стану та поліпшення умов життя на умовах розподілу витрат по Ѕ частині з кожної з родин. Ремонтні роботи проводились зі згоди [PERSON] , яка допомагала в їх проведенні. Водопостачання будинку було проведено за рахунок коштів позивачів, які також провели роботи по благоустрою прибудинкової території та зовнішніх робіт по ремонту стін будинку. Також самостійно позивачами було замінено вікна та вхідні двері через незадовільний стан старих. Діями відповідача [PERSON] також було нанесено моральну шкоду, яка виразилась в тому, що [PERSON] вимикала опалення, створювала умови життя, які погіршували емоційний стан родини відповідачів, внаслідок її дій дитина, [PERSON] став страждати психічним розладом та 12.03.2013 року отримав першу групу інвалідності безстроково. [PERSON] була змушена докладати додаткових зусиль для створення нормальних життєвих умов, знаходилась в постійному стресі. Просила суд стягнути з стягнути на її користь витрати на ремонт житлового будинку в сумі 72992,00 грн., моральну шкоду в сумі 15000,00 грн., судові витрати в сумі 1369,92 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 750,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що дійсно дозвіл на проведення ремонтних робіт в будинку був в усній формі отриманий від [PERSON] в присутності свідків. Під час робіт з поліпшення якостей будинку [PERSON] бачила їх проведення, результати та не висувала претензій. З [PERSON] була конфліктна ситуація з приводу проведення газифікації будинку, який був вирішений в судовому порядку. Після 2013 року конфліктів з приводу проведення ремонтних робіт не виникало. Додатково обґрунтувала моральну шкоду тим, що відповідач вчиняли сварки через газ, який вона вимкнула в належній їй частині будинку в 2013 році, оскільки вентиль стоїть в частині будинку [PERSON] Заперечувала факт мешкання інших осіб тривалий час в будинку. Конфліктних ситуацій з приводу поховання чоловіка з [PERSON] не виникало. Після звернення до неї про необхідність ремонту будівлі отримала відповідь, що за наявності потреби може робити його за свої кошти. Після поховання чоловіка віддала [PERSON] 1000,00 грн. в рахунок комунальних платежів. Документально все на себе оформлювала [PERSON] , однак сплачували роботи позивач та члени її родини. Комунальні платежі сплачували навпіл, однак розписок не брали, після початку судових засідань комунальні платежі сплачує поштовими переводами. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності, в присутності представника позивача [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що позивачами для встановлення нових вікон та заміни електричної проводки в будинку було взято кредит в банківській установі. Також за ініціативи відповідача [PERSON] було проведено роботи по газифікації будинку. Після того, як якості будинку було поліпшено, в 2015 році, відбувся конфлікт між [PERSON] та [PERSON] . В випадку конфліктної ситуації позивачем гроші на поліпшення будинку не вкладалися би зовсім. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти заперечення позову заперечувала. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що систему опалення в будинку була встановлена за рахунок відповідача [PERSON] , ремонтні роботи проводились без дозволу [PERSON] , заміна дверей та вікон зроблена також самовільно. Система газового опалення була встановлена в будинку в 2008 році. Позовні вимоги вважає необґрунтованими, оскільки позивачами не доведено факт поліпшення саме будинку [ADDRESS] , не надано доказів, що роботи було сплачено ними та не надано доказів відсутності участі [PERSON] в проведенні робіт. Просила в позові відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що бачила проведення ремонтних робіт в буд. [ADDRESS] ззовні, в будинок ніколи не заходила. Відносини між [PERSON] та [PERSON] до смерті чоловіка [PERSON] були нормальними, вони вели спільне господарство у вигляді городу, тримали курей. В будинку було пічне опалення, однак за ініціативи [PERSON] було встановлено газове опалення, кошти на його встановлення брав чоловік [PERSON] Воду до будинку проводив її співробітник, також [PERSON] надавала свою згоду на встановлення вікон в будинку. З дзвінка від [PERSON] їй стало відомо про відключення газу [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий з [PERSON] , був колегою [PERSON] , чоловіка [PERSON] , разом з яким працював в ПАТ МК «Азовсталь», знайомий був також з всією родиною [PERSON] , відносини були дружні, особисто знав про хворобу [PERSON] До буд. [ADDRESS] приїздив допомагати з веденням господарства. Вода в будинку була з колодязя на дворі, опалення було пічне. В 2008 році [PERSON] запропонувала встановити в будинку газове опалення в зв`язку із подорожчанням вугілля, запропонувавши [PERSON] взяти кредит в зв`язку із відсутністю в неї грошей на встановлення опалення. Не був присутній при проведенні води в будинок. Заміна старих вікон в будинку проводилась чоловіком, з яким укладав усну угоду [PERSON] . На момент встановлення газового опалення [PERSON] не працювала, її посаду скоротили, але вона ще не досягла пенсійного віку, не мала доходів. [PERSON] вирішив їй допомогти, встановити газове опалення, а з залишків грошей - замінити вікна та двері в будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою [PERSON] В буд. [ADDRESS] Маріуполя спочатку мешкав її дідусь, після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] вони стали мешкати в будинку постійно. Після смерті її дідуся, [PERSON] в 1999 році в будинку залишались мешкати [PERSON] та [PERSON] . В 2000-2001 роках в будинок переїхала разом з [PERSON] , де мешкала до 2013 року. Будинок розділений на дві половини разом з подвір`ям. На належній ним половині подвір`я зробили поліпшення. Їй відомо, що будинок належить [PERSON] Поліпшення половини будинку Нижниковських були зроблені після смерті [PERSON] , було встановлено нові вікна та двері, про це [PERSON] дізналась під час їх заміни. Лічильник води знаходиться в половині будинку [PERSON] , водопровід прокладала [PERSON] за власний рахунок, труби для нього пластикові до лічильника. В будинку було пічне опалення, [PERSON] оформила проект газового опалення, яке було встановлено за життя [PERSON] в 2008 році. Роботи проводились за рахунок [PERSON] , система опалення встановлена на весь будинок в цілому. Рахунок споживача газу один, всі витрати за користування газом сплачує [PERSON] Їй не відомо про ремонтні роботи, які проводила [PERSON] . Про пожежу, в якій постраждала належна [PERSON] частина будинку їй відомо зі слів, в будинку на той момент не мешкала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] з 2000 року. Бачила різні входи в будинок, оскільки сусідня ділянка належить члену його родини. Знає про конфлікт між [PERSON] та [PERSON] , який триває з 2011 року, який розпочався після смерті брата [PERSON] та чоловіка [PERSON] , [PERSON] [PERSON] відмовилась допомогти в сплаті витрат на поховання [PERSON] та сплачувати борги за комунальні послуги. В зв`язку із чим [PERSON] звернулась з позовом до суду. Газифікація будинку була зроблена [PERSON] за власні кошти, витрати за користування газом також сплачувала повністю. Восени 2011 року в половині будинку [PERSON] відбулась пожежа, фактично [PERSON] взимку залишалась без житла. Спочатку [PERSON] мешкала в неї, потім переїхала до сина. [PERSON] не надавала згоди на проведення ремонтних робіт. [PERSON] мала бажання газифікувати будинок ще за життя свого чоловіка, обладнання будинку проводилось частинами, за наявності коштів. В 2014 році була свідком конфлікту між [PERSON] та [PERSON] , який був спровокований демонтажними роботами старого вікна, під час якого випало декілька цеглин з стіни будинку. Під час конфлікту [PERSON] зробила заяву про те, що має право власності на будинок в рівних частках з [PERSON] Її батько допомагав [PERSON] в ремонті старого даху, який протікав, тому довелось демонтувати старий шифер. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 01.08.1995 року (а. с. 126-127) Вказане домоволодіння розділене на дві окремі частини, які мають окремі входи та в яких мешкають [PERSON] та [PERSON] спільно з [PERSON] , [PERSON] (а. с. 139-144, 179-185) [PERSON] згідно висновку про час настання інвалідності від 12.03.2013 року є інвалідом дитинства першої групи безстроково (а. с. 49) На замовлення [PERSON] було проведено оцінку нерухомого майна, встановлено поліпшення житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 10-47) З договору про надання послуг по газопостачанню №69842 від 27.08.2004 року встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг газопостачання в б. [ADDRESS] (а. с. 128-129) 22.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір підряду на встановлення системи опалення, газового котла та встановлення радіаторів опалення (а. с. 130-135) Проект газифікації будинку, виконані роботи по встановленню системи опалення, газового котла та радіаторів опалення сплачено [PERSON] (а. с. 136-138) [PERSON] за рахунок власних коштів сплачує в повному обсязі послуги по газопостачанню в будинку [ADDRESS] (а. с. 147-155) Прилад обліку було прийнято в експлуатацію 15.09.2008 року (а. с. 156-157) В актах про приймання газифікації об`єкта та приймання в експлуатацію робіт по встановленню газового лічильника в якості абонента вказано [PERSON] 26.02.2013 року між [PERSON] та КП «МВУ ВКГ» укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (а. с. 65) Прилад обліку було прийнято в експлуатацію, абонентом вказано [PERSON] (а. с. 67) Сплата послуг за користування послугами водопостачання та водовідведення в червні - липні 2015 року, серпні 2015 року та травні 2016 року здійснена [PERSON] (а. с. 69, 72) З вказаних квитанцій неможливо встановити фактичного платника за користування послугами електропостачання, оскільки вони сплачені на ім`я власника рахунка після його смерті. Право власності [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] встановлено також ухвалою ВССУ в справі №266/4713/13-ц (а. с. 118-121) У вказаній ухвалі також встановлено відсутність встановленого порядку користування житловим будинком між [PERSON] та [PERSON] 04.07.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на придбання вхідних дверей вартістю 8420,00 грн. (а. с. 56-58) 23.02.2016 року між [PERSON] та КС «Кредитсталь» було укладено договір споживчого кредиту №137 на суму 5000 грн. (а. с. 62-64) 27.03.2017 року між [PERSON] та КС «АКК» було укладено договір споживчого кредиту №913/17-Ф2 на суму 1500 грн. (а. с. 59) З тексту вказаних договорів не можливо встановити, на які саме цілі було взято вказані в них кошти, формулювання «споживчий кредит» не надає можливості точно визначити, що саме вказані кредитні кошти були витрачені саме на проведення ремонтних робіт в будинку. Вказані відомості не можливо перевірити показами свідків, оскільки вони не були очевидцями укладення вказаних кредитних договорів та не мали можливість знати, ким та з якою метою брались вказані кошти. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.3, 4 ст. 156 ЖК України, передбачено, що члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до житлового будинку(квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членом його сім`ї про розмір участі у витратах вирішуються у судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих правовідносин застосовуються правила, встановленні ст. 162 ЖК України. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до п.23. Постанови ПВС України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли у застосуванні житлового кодексу» при вирішенні спорів, пов`язаних з користуванням наймачами жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду, суди повинні мати на увазі, що: укладений з власником будинку (квартири) на певний строк договір найму жилого приміщення може бути достроково розірваний за вимогою наймодавця лише у випадках, коли наймач або спільно проживаючі з ним особи систематично руйнують, псують жиле приміщення чи використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, або наймач систематично (не менше трьох місяців підряд) не вносить квартирної плати і плати за комунальні послуги (ст.168 ЖК) Відповідно до вимог ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає, або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Статтею 811 ЦК України передбачено, що договір найму укладається у письмовій формі. Аналізуючи вказані норми закону та судову практику суд приходить до висновку що для стягнення квартирної плати, оплати комунальних послуг , витрат на утримання будинку, проведення ремонтних робіт у випадку спору між власником будинку та членами його сім`ї, повинні встановлюватись між ними відповідною угодою з дотриманням її форми, що передбачена ст. 811 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, що визначений даною статтею. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених даним Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Матеріалами справи, зокрема договором дарування, ухвалою ВССУ від 06.04.2016 року встановлено, що [PERSON] є єдиним власником домоволодіння [ADDRESS] . З нею, як з власником домоволодіння, будь-яких договорів найму між сторонами у спосіб, що передбачений Законодавством України, укладено не було, а відтак позивачем, а відтак позивачем [PERSON] не доведено, що вона є наймачем домоволодіння та має право на відшкодування половини вартості на проведення робіт по ремонту житлового будинку. Витрати коштів позивачем саме на проведення ремонтних робіт домоволодіння [ADDRESS] не доведено належними та допустимими доказами, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Згідно із частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 за № 4 передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 9 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 за № 4 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не доведено належним чином, посилання на те, що [PERSON] отримав статус інваліда першої групи безстроково в зв`язку із протиправною поведінкою [PERSON] спростовується показами свідків, які підтвердили, що він мав захворювання ще до виникнення конфліктних ситуацій між сторонами по справі. Так само вказані доводи спростовано висновком про час настання інвалідності, в якому зазначено, що [PERSON] є інвалідом дитинства. Крім недоведеності фактичних обставин, на які посилається позивач в частині стягнення моральної шкоди, судом також встановлено, що вказаний розмір моральної шкоди в розмірі 15000 грн. не підтверджено жодним розрахунком та не надано пояснень, чому вказаний розмір моральної шкоди є достатнім та розумним на думку позивача, тому в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, суд у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України відмовляє позивачу в відшкодуванні витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Outcome: dismissed