Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позові позивач вказує, що 01 лютого 2007 року він, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за попередньою домовленістю та добровільною згодою домовились про те, що позивач позичає відповідачеві грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень для власних потреб останнього. Вказану суму відповідач зобов'язується повернути до 01 лютого 2014 року позивачеві. Факт передачі грошових коштів та підтвердження дійсності умов вказаного договору позики підтверджується розпискою від 01.02.2007 року написаною власноруч відповідачем. До зазначеного в розписці строку повернення коштів позивачу, відповідач зазначену в розписці суму не повернув. На пропозиції позивача про добровільну сплату боргу відповідач відповідає лише обіцянками, тому позивач змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на зазначені в ньому обставини та просив суд стягнути з [PERSON] на його користь кошти в сумі 100 000 грн. та (сто тисяч) гривень та судові витрати в сумі 1000 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Він підтвердив факт отримання ним 01 лютого 2007 року від [PERSON] грошових коштів в сумі 100 000 грн. Термін повернення позики згідно з умовами укладеного договору був до 01 лютого 2014 року. На даний час повернути кошти він не має можливості. Також відповідач в судовому засіданні підтвердив факт написання ним письмової розписки 01 лютого 2007 року, яка долучена до матеріалів цивільної справи позивачем. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно розписки від 01 лютого 2007 року [PERSON], 1970 року народження,(паспорт [NUMBER], виданий Уманським РВ УМВС України в Черкаській області 02 листопада 2006р., ід. код. [NUMBER]) взяв в борг грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень у [PERSON], 1965 року народження,( паспорт [NUMBER], виданий Лисянським РВ УМВС України в Черкаській області 11 грудня 2002 р., ін. код. [NUMBER]) для власних цілей. В розписці вказано, що позика є безвідсотковою. Також в розписці зазначено, що [PERSON] для власних цілей отримав кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень від [PERSON] 01 лютого 2007 року і взяв на себе зобов'язання повернути отримані кошти в строк до 01 лютого 2014 року. (а.с.4). Сторони в судовому засіданні підтвердили факт неповернення коштів [PERSON],б відповідно до умов укладеного договору позики. Згідно вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно вимогам ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved