Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Відповідно до позову, позивач [PERSON] сумісно з матір`ю [PERSON] , з вересня 2011 р. мали намір побудувати базу відпочинку в смт. Кирилівка Якимівського району, Запорізької області. Та підшукували земельну ділянку придатну для зазначеної мети. У [PERSON] (орендар), на підставі Договору оренди землі від 25.09.2008 р., з Кирилівською селищною радою (орендодавцем), в оренді строком на 48 років, знаходилась земельна ділянка загальною площею 0.6296 га, кадастровий номер 2320355400:01-005:0074, розташована в [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки «Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення», категорія земель - Землі рекреаційного призначення, вид використання - для розміщення бази відпочинку. Після погодження з [PERSON] певних умов передачі в суборенду частини земельної ділянки, яка знаходиться у неї в оренді, позивач дізналась про процедуру та порядок передачі земельних ділянок, якій полягав в надані Кирилівської селищної радою погодження на передачу земельної ділянки в суборенду, шляхом прийняття Рішення на сесії депутатами селищної ради. Позивач звернулась 09 грудня 2011 р. до Кирилівського селищного голови з відповідним листом. 27.12.2011 р. Кирилівська селищна рада прийняла Рішення №14 «Про надання згоди [PERSON] на надання в суборенду частини земельної ділянки». Згідно якого надана згода Орендарю [PERSON] на передачу мені земельної ділянки площею 0.10 га, кадастровий номер 2320355400:01-005:0074, розташована в [ADDRESS] . Також визначена нормативно грошова оцінка, а відповідно і щорічна орендна плата за вказану ділянку в розмірі 5425 грн. 26.04.2012 р., [PERSON] та [PERSON] , на підставі Рішення Кирилівської селищної ради №14 від 27.11.2011 р., уклали Договір суборенди землі від 26.04.2012 р. (Перший), відповідно до якого позивачу передано в суборенду, в межах дії Договору оренди від 25.09.2008 р., строком до 23.03.2055 р. земельна ділянка площею 0.10 га, кадастровий номер 2320355400:01:005:0074, розташована в [ADDRESS] , для розташування бази відпочинку. Актом визначені межі земельної ділянки в натурі та складений Акт приймання передачі земельної ділянки від-26.04.2012 р., підписаний сторонами та Головою селищної ради. Своєчасно проведена державна реєстрація вказаного Договору. За умовами Договору позивач отримала всі права орендаря на вказану частину земельної ділянки, які визначені діючим законодавством України. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі, за взаємною згодою сторін. Мета використання земельної ділянки це будування бази відпочинку. Що позивач і здійснює до теперішнього часу. Крім того, влітку 2015 р., позивач з метою збільшення площі бази відпочинку, домовилась з [PERSON] про додаткову передачу земельної ділянки в суборенду, площею 0.1951 га, та 0.0147 га, в тому же земельному масиві. Кирилівська селищна рада прийняла Рішення №49 від 09.10.2015 р. «Про надання згоди [PERSON] на надання в суборенду частини земельної ділянки». Згідно якого надана згода Орендарю [PERSON] на передачу мені земельної ділянки площею 0.1951 га, та 0.0147 га кадастровий номер 2320355400:01-005:0074, розташована в [ADDRESS] . Також визначена нормативно грошова оцінка, а відповідно і щорічна орендна плата за вказану ділянку. 17.12.2015 р., [PERSON] та [PERSON] , на підставі Рішення Кирилівської селищної ради №49 від 09.10.2015 р., уклали Договір суборенди землі від 17.12.2015 р. (Другий), відповідно до якого позивачу передано в суборенду, в межах дії Договору оренди від 25.09.2008 р., земельна ділянка площею 0.1951 га, кадастровий номер 2320355400:01-005:0074, розташована в [ADDRESS] , для розташування бази відпочинку. Актом від 07.12.2015 р. визначені межі земельної ділянки в натурі, підписаним позивачем та головою селищної ради та складений акт приймання передачі земельної ділянки від 17.12.2015 р., підписаний сторонами. Своєчасно проведена державна реєстрація вказаного договору. Позивач зазначає, що обидві ділянки знаходяться впритул одна до другої, що підтверджується актами визначення земельних ділянок в натурі. На протязі зазначених років, з моменту укладення Договорів суборенди земельних ділянок, до березня 2020 р. позивачем побудовані корпусні приміщення бази відпочинку, проведено електропостачання, з відповідною установкою трансформатора. По центру ділянки, вздовж проходу на певній глибині в землі високовольтний провід в побудованому коробі з цегли, за погодженням та дотриманням всіх необхідних норм з ПАТ «Запоріжжяобленерго». Як позивачу стало відомо зі слів [PERSON] , на протязі останніх кілька років, вона інші земельні ділянки, які знаходились по сусідству з ділянкою позивача, передала в суборенду, за договорами суборенди, фізичним особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .В кінці квітня 2020 р., позивач стала помічати про безперешкодне пересування та проїзд автомобілями вказаних осіб в районі межі її двох ділянок, тобто по центру її бази відпочинку, саме там де вона планує побудувати житлове приміщення бази відпочинку . Позивач зауважила про неприпустимість вказаних дій, на що їй повідомили про існування договору сервітуту від 17.02.2020 р., укладеного між орендарем [PERSON] (сторона 1) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] (сторона 2), укладеного безстрокове. Вказаними особами позивачу надана можливість ознайомитись з вказаним Договором сервітуту, та сфотографувати. Суть Договору полягає в тому, що на підставі Рішення Кирилівської селищної ради №68 від 20.12.2019 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки [PERSON] на яку поширюються права сервітуту», укладена угода та встановлений земельний сервітут на частину земельної ділянки 0.0378 га, в межах земельної ділянки кадастровий номер 2320355400:01-005:0074, розташованої в [ADDRESS] , на право проходу; та право проїзду транспортним засобом. Тобто, на частину тієї площі двох земельних ділянок, які позивачу передані [PERSON] в суборенду за договорами від 26.04.2012 р., та від 17.12.2015 р., на яких позивач виконуючи умови Договору, будує базу відпочинку, за які щорічно сплачує до селищної ради орендну плату, [PERSON] уклала на центральну частину договір сервітуту, на використання землі відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] для проходу та проїзду транспортними засобами. Позивач вважає, що вказаними незаконними діями відповідачів, по прийняттю спірних рішень селищної ради та укладенню спірного Договору сервітуту, грубо порушуються її конституційні права, норми закону, які регламентують використання земельної ділянки та просила визнати недійсними та скасувати вищезазначені рішення Кирилівської селищної ради та визнати договір сервітуту недійсним. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, зазначив, що укладенням вищевказаного договору без участі позивача та без урахування її інтересів, є противоправним, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав в повному обсязі, та зазначив, що на теперішній час між [PERSON] та Кирилівською селищною радою укладено договір про припинення договору оренди, а відповідно і позивач не має прав землекористувача ( суборендаря), оспорюваний договір на теперішній час ніяк не порушує прав позивача. Вивчив матеріали справи та вислухав думку сторін, суд дійшов до наступного : 25.09.2008 р. відповідач [PERSON] уклала з Кирилівською селищною радою договір оренди земельної ділянки строком на 48 років, загальною площею 0.6296 га, кадастровий номер 2320355400:01-005:0074, яка розташована в [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки «Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення». 26.04.2012 р., [PERSON] та [PERSON] , на підставі Рішення Кирилівської селищної ради №14 від 27.11.2011 р., уклали Договір суборенди землі від 26.04.2012 р. (Перший), відповідно до якого позивачу передано в суборенду, в межах дії Договору оренди від 25.09.2008 р., строком до 23.03.2055 р. земельна ділянка площею 0.10 га, кадастровий номер 2320355400:01:005:0074, розташована в [ADDRESS] , для розташування бази відпочинку 17.12.2015 р., [PERSON] та [PERSON] , на підставі Рішення Кирилівської селищної ради №49 від 09.10.2015 р., уклали Договір суборенди землі від 17.12.2015 р. (Другий), відповідно до якого позивачу передано в суборенду, в межах дії Договору оренди від 25.09.2008 р., земельна ділянка площею 0.1951 га, кадастровий номер 2320355400:01-005:0074, розташована в [ADDRESS] , для розташування бази відпочинку. Обидві ділянки знаходяться впритул одна до другої, що підтверджується актами визначення земельних ділянок в натурі. На підставі Рішення Кирилівської селищної ради №68 від 20.12.2019 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки [PERSON] на яку поширюються права сервітуту», укладена угода та встановлений земельний сервітут на частину земельної ділянки 0.0378 га, в межах земельної ділянки кадастровий номер 2320355400:01-005:0074, розташованої в [ADDRESS] , на право проходу; та право проїзду транспортним засобом. Тобто, на частину тієї площі двох земельних ділянок, які позивачу передані [PERSON] в суборенду за договорами від 26.04.2012 р., та від 17.12.2015 р. Приймаючі вищевказані рішення щодо надання згоди на розробку проектної документації та на укладення договору сервітуту без участі позивача, Кирилівська селищна рада порушила права позивача щодо фактичного використання земельної ділянки, не врахувала її думку, щодо дозволу на розташування земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут. У відповідності до ст.100 ч.2 ЗК України, земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки. Право сервітуту розповсюджувалось на земельну ділянку, що знаходилась в суборенді позивача, однак вона не брала участь в розробці проекту землеустрою щодо цього права та не була стороною договору сервітуту, що суперечить положенням ст.. 100 ч.2 ЗК України У відповідності до ст. 98 ч.2 ЗК України Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Відповідно до матеріалів справи, відповідачі уклали строкові договори оренди ( суборенди), не дивлячись на це договір сервітуту був укладений на невизначений строк, що також суперечить ст. 98 ч.2 ЗК України. На цих підставах суд дійшов висновку задоволення позову. Щодо аргументів сторони відповідача [PERSON] , то суд зауважує, що розглядає питання щодо порушення прав позивача на момент прийняття оскаржуваних рішень та укладання оспорюваного договору, а не на теперішній час.

Outcome: approved