Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Виконком Довгинцівської районної в місті ради звернувся в інтересах малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON], відомості про батька [PERSON] внесено відповідно до ст. 135 СК України, відомості про батька [PERSON] не зазначені в свідоцтві про народження. 15.02.2018 р. відповідачка залишила малолітнього [PERSON] в КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» ДОР», з 07.03.2018 р. дитина перебуває на первинному обліку у службі у справах дітей, рішенням виконкому від 21.03.2018 р. [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. За час перебування [PERSON] в державних закладах міста, відповідачка жодного разу не поцікавилася долею сина, зі слів сусідів з 2017 року виїхала до м. Одеси, вихованням доньки [PERSON] займається її бабуся [PERSON] Зі слів останньої, [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні з двохмісячного віку, місце проживання відповідачки їй не відоме, засоби зв'язку з нею відсутні. [PERSON] не проти позбавлення матері батьківських прав, оскільки мати з нею не спілкується. Таким чином, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує дітей до самостійного життя, тому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнувши з неї аліменти на утримання дітей в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позові наполягала з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подала. Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] вимоги підтримала з підстав, викладених в позові. Протокольною ухвалою від 16.08.2018 р. в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України, суд згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалив справу розглянути в порядку заочного розгляду справи на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з'явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши представників позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких мотивів. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Відомості про батька малолітнього [PERSON], [INFO] згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.11). Крім того, відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12), де в графі «батько» стоїть прочерк. Відповідно до свідоцтва про зміну імені, 13.09.2006 року [PERSON] змінила ім'я на [PERSON], про що в Книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис за №34. До служби у справах виконкому Довгинцівської районної в місті ради надійшов акт закладу охорони здоров'я про дитину, яку батьки відмовилися забрати з закладу охорони здоров'я, складеного 15 лютого 2018 року Комунальним закладом «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради, про те, що 15 лютого 2018 р. об 11-40 годині до приймального відділення лікарні звернулася [PERSON], зі слів бабуся [PERSON], [INFO] з причини, що мати залишила дитину стороннім особам та зникла в невідомому напрямку (а.с. 15 - копія акту). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за повідомленням Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 22 лютого 2018 року та 23 квітня 2018 р., [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS], однак зі слів сусідів не мешкає за вказаною адресою протягом тривалого часу, вела аморальний спосіб життя та у 2017 році виїхала до м. Одеса на постійне місце мешкання. У квартирі проживає [PERSON], яка має на вихованні онуку [PERSON], яку виховує з самого народження. Матір дівчинки [PERSON] останній раз бачили близько п'яти років тому, у розшуку вона не перебуває. (а.с.18, 19 - копії повідомлень). Рішенням Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 21.03.2018 р. надано [PERSON], [INFO] статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.17 - копія наказу). Наказом служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 07 березня 2018 р., взято на первинний облік [PERSON], [INFO] (а.с.16). Аналогічні дані надані Криворізьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконкому Криворізької міської ради (а.с. 21). Вказані обставини підтверджуються також побутовою характеристикою (а.с.22). За відомостями Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради, [PERSON] перебувала на обліку та отримувала допомогу при народження дитини з 01.04.2017 р. по 31.01.2018 р., з 01.02.2018 р. виплату їй припинено на підставі листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с. 23 - копія листа). Згідно характеристики Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 65 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 16.04.208 р., вихованням та утриманням [PERSON], [INFO] займається її бабуся [PERSON], місцезнаходження матері дитини невідоме (а.с. 24,25 - копії характеристик). Актом обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] встановлено, що вона проживає з бабусею та забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку, санітарно-гігієнічні умови задовільні (а.с. 26 - копія акту). З письмових пояснень [PERSON] та малолітньої [PERSON] вбачається, що відповідачка не займається вихованням та утриманням дітей, злісно ухиляючись від виконання покладених на неї законом батьківських обов'язків, зі слів [PERSON], мати нею практично не цікавилася, останній раз вона її бачила в липні 2017 року та вважає, що оскільки вони з матір'ю не спілкуються та не мають нічого спільного, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав (а.с. 27,28 - копії пояснень). Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 31.05.2018 р. № 8/22-1372, виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав грабажєй [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачки [PERSON] від належного виховання своїх дітей, свідомої зневаги своїми обов'язками, враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідачка не займається вихованням дітей, не забезпечує їх матеріально, не виявляє щодо них батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дітей, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав. Згідно частин 2,3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином виходячи з обов'язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред'явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачки [PERSON] відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved