Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 листопада 2015 року по вул. Кривоноса м. Старокостянтинова її збив автомобіль «Пежо Боксер» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], власником якого являється [PERSON] В автомобілі перебувало четверо чоловіків в стані алкогольного спяніння, троє, в тому числі той, хто був за кермом, повибігали з автомобіля і почали тікати. Одразу після наїзду до неї підбіг [PERSON], пояснюючи, що це не він був за кермом, а потім сів за кермо і намагався втекти, проте йому перешкодили перехожі. Зі слів перехожих вона дізналась, що внаслідок наїзду її підкинуло на капот, з якого через певний час скинуто на дорогу. Вона лише памятає удар в лівий бік спини, а потім те, як вона сиділа на узбіччі на траві. Від отриманих тілесних ушкоджень вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Старокостянтинівській ЦРЛ протягом 13 днів, при цьому не завершила лікування, так у неї на утриманні перебуває дочка, яка являється інвалідом ІІ групи з дитинства і потребує постійного стороннього догляду. Дочка під час наїзду була разом із нею, стояла з велосипедом і від удару автомобілем впала разом з велосипедом, подряпавши ногу. Дитина пережила великий стрес, в силу свого фізичного та психічного стану стала надто збудженою від пережитого переляку. В неї самої після дорожньо-транспортної пригоди постійні головні болі, від удару їй тягне ліву ногу, внаслідок чого в неї змінився звичний спосіб життя, через погіршення здоровя, вона невзмозі працювати на дачній ділянці. Крім того для відновлення та захисту своїх прав вона змушена була неодноразово звертатися в правоохоронні органи, в суд. Тому просить стягнути з співвідповідачів 1392 грн. 40 коп. витрат на лікування в лікарні та 10000 грн. моральної шкоди. Позивачка та її представник адвокат підтримали позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Співвідповідачі в судове засідання повторно не зявились, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивачки суд протокольною ухвалою ухвалив заочний розгляд. Заслухавши пояснення позивачки, показання свідка, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що співвідповідач [PERSON] 13 листопада 2015 року біля 12 години 25 хвилин по вул. Кривоноса м. Старокостянтинова, керуючи автомобілем «Пежо Боксер» реєстраційний номер [NUMBER] в стані алкогольного спяніння, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд на пішохода, чим порушив п. 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачено адміністративна відповідальність за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дані обставини в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON], яка також зазначила, що в автомобілі перебували чотири чоловіки, які після наїзду втекти з місця дорожньо-транспортної пригоди. З їх вигляду та поведінки вона зробила висновок про перебування їх в стані алкогольного спяніння. Водій та ще два пасажири зразу втекли. А ще один спочатку підбіг до позивачки, а потім сів за кермо та також намагався втекти, в чому йому, в тому числі вона, перешкодили. Позивачка була разом з дочкою інвалідом, яка від наїзду також впала на землю і в якої був сильний нервовий стрес. Так як вона в силу фізичного та психічного стану потребує постійного стороннього догляду, тому на період лікування позивачки в лікарні, проживала в її сімї. Постановою Старокостянтинівського районного суду від 23 грудня 2015 року співвідповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, за які передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 3400 (три тисячі чотириста) грн. Згідно даних постанови про закінчення виконавчого провадження, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції від 03 березня 2016 року суму боргу (стягнення 243,60 грн. судового збору) [PERSON] сплачено в самостійному порядку, квитанція від 11 січня 2016 року № 191. За змістом вищевказаної постанови [PERSON] в суді визнав свою вину у скоєнні даних правопорушень та підтвердив, вищевказані обставини, скоєння ним адмінправопорушень, щиро розкаявся у вчиненому. З матеріалів адміністративної справи, зокрема, з постанови про закриття кримінального провадження від 04 грудня 2015 року та письмових пояснень співвідповідачів [PERSON] та [PERSON], вбачається, що на прохання останнього, як власника автомобіля, та в його присутності [PERSON] керував автомобілем «Пежо Боксер» реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Кривоноса м. Старокостянтинова під час чого вчинив наїзд на позивачку. Згідно відповіді із Старокостянтинівської ЦРЛ від 04 квітня 2016 року за № 2837 [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Старокостянтинівській ЦРЛ з 13 листопада 2015 року по 26 листопада 2015 року. Діагноз: Забій грудної клітки. Гострий больовий синдром. Забій в ділянці лівого кульшового суглобу. Під час лікування отримувала: анальгін 50% - 2,0; димедрол 1% - 1,0; інфулган 100,0; гекотон 200,0; діклоберл 3,0; 0,9% NaCI 400,0; аскорбінова кислота 10% - 2,0 магнікор; наклофен 3,0, електрофорез з новокаїном. У відповідальності до даних накладної від 06 квітня 2016 року ТОВ «Вітаком» Аптека № 4 загальна вартість вищевказаних медикаментів та медичних препаратів складає 1392,40 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрат, які особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Оскільки співвідповідач [PERSON] з дозволу співвідповідача [PERSON], як власника автомобіля, в присутності останнього керував автомобілем, суд прийшов до висновку про те, що він на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тому саме він являється належним відповідачем. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного. За положеннями частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом та іншим ушкодженням здоровя. Частиною 3 вказаної норми передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, суд врахував те, що внаслідок протиправних дій співвідповідача [PERSON] заподіяно ушкодження здоровя позивачці, в результаті чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні, що змусило її змінити свій звичайний уклад життя та своєї сімї, душевні страждання позивачки та її дочки, яка перебуває на її утриманні та потребує постійного стороннього догляду і в період стаціонарного лікування матері змушена була проживати у сусідів, яка також була очевидцем наїзду і також від наїзду зазнала фізичного болю, позивачці довелось докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, взято до уваги вчинення правопорушення в стані алкогольного спяніння, намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди, тому визначив розмір моральної шкоди в сумі 8000 грн. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню 454,41 грн. (11392,40 грн. заявлений розмір майнової та моральної шкоди: (100 % х 9392,40 грн. задоволений розмір позовних вимог) = 82,44 % задоволених позовних вимог; (551,20 грн. сплачений судовий збір х 82,44 % задоволених позовних вимог) : 100 % = 454,41 грн.

Outcome: partial