Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

В жовтні 2016 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернулась позивачка з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в якої зазначила, що після смерті її батька [PERSON], який помер 19 квітня 2006 року, відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який складає «А.А1» житловий будинок загальною площею 104,1 кв.м., житлова 67,5 кв.м.; літ. «Б» - літня кухня; літ. «В» - гараж; літ. «Г»- літня кухня; літ «Д» - вбиральня; літ. «Е» літній душ; літ «Ж,З,И,К,Л» - сараї; літ «ж»-підвал, №1-7,1 споруди, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно Бугаз, вулиця Приморська, 93 (далії по тексту спірний житловий будинок) та перебуває на земельній ділянці площею 0,250 га, яка є приватною власністю. Інші спадкоємці першої черги після смерті померлого з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звертались, позивачка фактично прийняла спадщину, а тому вона просить визнати право власності на даний житловий будинок. Позивачка до суду зявилась позов підтримала. Відповідачка до суду зявилася позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO] була донькою [PERSON] який помер 19 квітня 2006 року (а.с. 40), що підтверджується Свідоцтвом про народження серія ЯЛ № 923445 від 22.08.1956 року актовий запис № 21 від 22.08.1956 р. та Свідоцтвом про укладення шлюбу серія 1-ЖД № 361677 від 30.10.1976 року між позивачкою та [PERSON] актовий запис № 306 від 30.10.1976 року (а.с.44,45 ). 06 липня 1977 року згідно рішення № 256 [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво господарсько-побутових приміщень в сільської місцевості (житлового будинку ) та 20 січня 1985 року був прийом в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку яке було належним чином зареєстровано в компетентних установах, тобто у сільської раді з 1978 року. (а.с.43). У відповідності до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», житлові будинки, які побудовані до 05.08.1992 р. не потребують введення в експлуатацію. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У відповідності до п. 491 цього Порядку, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., заінтересованою особою може бути особа, за якою закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад. Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; виписку з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради, сільським головою (у разі, коли виконавчий орган не створений) або відповідною архівною установою; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна (у разі, коли у виписці з погосподарської книги відсутні відомості про технічні характеристики обєкта нерухомого майна). Відповідно до Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1966 р., затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., яка діяла до 13.12.1995 р., реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. У випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: а) при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто у відповідності до діючого на той час законодавства (станом на 05.08.1992 р.) записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки, які розташовані у сільській місцевості. Таким чином, за життя (станом на 19 квітня 2006 р.) [PERSON] набув право власності на житловий будинок, який розташований у сільській місцевості і це право підтверджено документами, які були встановлені діючим на той час законодавством. Але за життя він не оформив право власності на будинок у відповідності до законодавства, яке діяло на момент його смерті. При цьому суд вважає, що відповідно до діючого на теперішній час законодавства, а саме, відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 491 цього Порядку,на прізвище [PERSON] оформлені всі необхідні документи, на підставі яких проводиться реєстрація права власності з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме, наявні: правовстановлюючі документи на ділянку; відомості з погосподарської книги; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна. Таким чином після смерті [PERSON], який помер 19 квітня 2006 року відкрилось спадщина на нерухоме майно у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який складається з літ «А.А1» житловий будинок загальною площею 104,1 кв.м., житлова 67,5 кв.м.; літ. «Б» - літня кухня ; літ. «В» - гараж; літ. «Г»- літня кухня; літ «Д» - вбиральня; літ. «Е» літній душ; літ «Ж,З,И,К,Л» - сараї; літ «ж» -підвал, №1-7,1 споруди, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно Бугаз, вулиця Приморська, 93 яка знаходиться на земельній ділянці площею 0.250 га. та є приватною власністю. 19 квітня 2006 року [PERSON] помер. Після його смерті до нотаріальних установ звернулась донька померлого позивачка [PERSON] Спадкоємцем першої черги є дружина померлого - [PERSON], [INFO], спадкоємці першої черги дружина померлого відповідачка [PERSON], які фактично відмовились від прийняття спадщини. Інших спадкоємців під час судового розгляду не було. Заборон або арештів з боку третіх осіб не встановлено, що підтверджується спадковою справою № 8/2014 від 03.07.2014 року, яка була відкрита Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою ГТУЮ в Одеської області №322/2006 та інформаційною довідкою від 24.11.2016 року. Вартість житлового будинку на час розгляду справи була встановлена в розмірі 55120 грн., сторонами не оскарджується. З урахуванням того, що позивачка фактично прийняла спадкове майно, інших спадкоємців, які прийняли спадкове майно не має, а тому суд вважає необхідним визнати право приватної власності на нерухоме майно за позивачкою. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в повному обсягу, вина відповідача в поданні позову відсутня, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved