Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат вказуючи, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008 року, зареєстрованого відділом цивільного стану по місту Бердянську та Бердянському районі Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області від 17.10.2008 року актова запис № 732, до 14.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.09.2018 року, актова запис № 303. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З 18.08.2016 року дочка навчається у Російській міжнародній академії туризму освітньої приватної установи вищої освіти, на денній формі, навчання є платним. На оплату вартості навчання дочки нею витрачаються кошти за кожні півроку навчання в розмірі 40 400 російських рублів, що еквівалентно 16 907,15 гривні за договором № 397/СО-16/к від 02.06.2016 року. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча працює і може надавати матеріальну допомогу. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Просить стягувати з [PERSON] на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі Ѕ витрат на навчання, згідно договору про надання освітних послуг до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. В судове засідання позивачка не з`явилася, просить її позовні вимоги задовольнити та розглянути справу за її відсутності, про що надала суду письмову заяву Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2002 року з нього на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] стягнути аліменти, які він не зміг сплатити і на сьогоднішній день існує заборгованість по сплаті зазначених аліментів, яка стягнута рішенням Бердянського міськрайонного суду. Крім того, у нього на утриманні знаходяться інші неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких з нього стягнути аліменти 50 % з усіх його доходів. Він не працює, оскільки не може працевлаштуватися, ніякого матеріального доходу не має, не спроможний сплачувати аліменти за виконавчими провадженнями, по яким має заборгованість, має заборгованість по аліментам на повнолітню дитину [PERSON] , яку не сплачує за відсутності матеріального доходу, тому він не спроможний надавати допомогу на навчання у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позову. Вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з нормами ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Із матеріалів справи вбачається, що дочка сторін [PERSON] є студенткою загальноосвітньої приватної установи вищої освіти «Російська міжнародна академія туризму», згідно договору про надання освітних послуг №397/СО-16/К від 02.06.2016 року з терміном закінчення 30.06.2019 року. (а.с. 7-8). Відповідно до роз`яснень, викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач [PERSON] не працює, матеріальних доходів не має. Відповідач [PERSON] має трьох дітей, а саме: - дочку [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою та навчається на денній формі навчання у Російській міжнародній академії туризму освітньої приватної установи вищої освіти, - дочку [PERSON] , [INFO] , на яку сплачує аліменти в розмірі 1\\4 частки всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на підставі виконавчого листа Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.08.2015 року ( а.с.31), - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актова запис 25, виданого Новокадацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на яку судовим наказом Ленінського районного суду м.Дніпра від 23.08.2019 року стягнути аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с.29, 115). Крім того, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.05.2019 року з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість по аліментам та неустойка на загальну суму 43006,89 грн. Таким чином, з відповідача на 2-х дітей стягнуті аліменти в розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) та стягнута заборгованість по аліментам з неустойкою на користь позивача в сумі 43006,89 грн., що підтверджує тяжке матеріальне становище відповідача і неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, оскільки сам не працює, матеріальних доходів не має, однак має інших утриманців. При цьому суд приймає до уваги, що позивачка жодних доказів суду, що донька проживає разом з нею, не надано. Натомість сама позивач зазначає, що донька навчається у навчальному закладі в Російській Федерації на денній формі навчання і мешкає за місцем навчання. Тому відсутні підстави для стягнення аліментів на користь позивача, оскільки право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Проте повнолітня дитина, яка продовжує навчання, не позбавлена права сама звернутись до суду з таким позовом. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення додаткових витрат на оплату навчання дочки [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі Ѕ витрат на навчання згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192, і 194-197 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові справа № 6-1296цс15 від 24.02.2016 року, яка є обов`язковою для суду в частині застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах. Враховуючи викладене, заявлена вимога щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на сплату навчання задоволенню не підлягає, оскільки, норми ст. 199 СК України не встановлюють окремо від аліментних зобов`язань, обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, що викликані особливими обставинами.

Outcome: dismissed