Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В вересні 2017 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивував тим, що 26 січня 2005 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверждується свідоцтвом про смерть серія 1-ВК № 527809 виданим 26 січня 2005 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки площею 0,1061 та, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться по вулиці Миру, 5 та площею 0,0714 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вулиці 40-р Перемоги, що розташовані в селі Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області. [PERSON], дружина померлого - мати позивачів прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (діти відмовились від спадщини на користь матері), але не встигнувши оформити спадщину належним чином померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серія 1-ОК № 252786 виданим 30 липня 2012 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. В установлений законом строк позивачі - [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлої матері [PERSON], шляхом подачі заяви до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, з приводу чого заведено спадкову справу за № 223 за 2012 рік до майна померлої. Померла при житті склала заповіт, яким залишила все своє майно, яке належало їй на день смерті в рівних долях своїм дочкам, - [PERSON] та [PERSON]. З питань належного оформлення спадщини позивачі звернулись до нотаріуса, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом стало те, що померла при житті отримала вказані вище земельні ділянки у спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], проте не зареєструвала перехід права власності на земельну ділянку в органах державного земельного кадастру. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивачі просили суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] [INFO], що зареєстрована за адресою: вулиця Мира, будинок №, село Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1061 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер: 3222484401:01:006:0039, що розташована по вулиці Мира, 5 в селі Дмитрівка Києво- Святошинського району Київської області;?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0714 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3222484401:01:006:0041, що розташована по вулиці 40-р.Перемоги, селі Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування. Визнати за [PERSON] [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1061 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер: 3222484401:01:006:0039, що розташована по вулиці Мира, 5 в селі Дмитрівка Києво- Святошинського району Київської області; на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0714 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3222484401:01:006:0041, що розташована по вулиці 40-р. Перемоги, в селі Дмитрівка Києво- Святошинського району Київської області в порядку спадкування. В судове засідання позивачі не з»явилися, представник позивачів звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з»явився, звернувся до суду із заявою про визнання цивільного позову та розгляд справи за відсутності представника [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 26 січня 2005 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверждується свідоцтвом про смерть серія 1-ВК № 527809 виданим 26 січня 2005 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки площею 0,1061 та, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться по вулиці Миру, 5 та площею 0,0714 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вулиці 40-р Перемоги, що розташовані в селі Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області. [PERSON], дружина померлого - мати позивачів прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (діти відмовились від спадщини на користь матері), але не встигнувши оформити спадщину належним чином померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серія 1-ОК № 252786 виданим 30 липня 2012 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. В установлений законом строк позивачі - [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлої матері [PERSON], шляхом подачі заяви до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, з приводу чого заведено спадкову справу за № 223 за 2012 рік до майна померлої. Померла при житті склала заповіт, яким залишила все своє майно, яке належало їй на день смерті в рівних долях своїм дочкам, - [PERSON] та [PERSON]. З питань належного оформлення спадщини позивачі звернулись до нотаріуса, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом стало те, що померла при житті отримала вказані вище земельні ділянки у спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], проте не зареєструвала перехід права власності на земельну ділянку в органах державного земельного кадастру. Належність земельних ділянок [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що земельна ділянка, площею 0,1061 га, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться по вулиці Миру, 5, належноить померлому [PERSON], на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 309036, кадастровий номер 3222484401:01:006:0039 та земельна ділянка, площею 0,0714 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вулиці 40-р. Перемоги, належної померлому [PERSON], на підставі, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 309037, кадастровий номер 3222484401:01:006:0041, обидві розташовані в се. Дмитрівка, Києво-Святошинського району Київської області, виданим Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою від 01.03.2006 року за реєстровим № 2-470. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до\~ст. 66 Закону України «Про нотаріат»\~на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно з ч. 1\~ст. 68 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність\~\~ підстав\~\~ для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2\~ст.1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкування за законом). Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верхового Суду України в п.23\~постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до пункту другого частини першої\~ст. 3 Цивільного кодексу України\~визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2\~ст. 321 Цивільного кодексу України).\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно, підлягає задоволенню, оскільки позивачі, як спадкоємеці має право на спадкове майно в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 27 липня 20126 року та враховуючи те, що в інший спосіб, позивачі не мають можливості оформити право власності на спадкове майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved