Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

В вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування пред'явленого позову вказав, що відповідачка по справі його колишня дружина. Шлюб між ними був розірваний . Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] [INFO]. Відповідно до рішення Обухівського районного суду від 06 червня 2008 року з нього на утримання неповнолітнього сина були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, на користь відповідачки. Коли сину виповнилося 15 років він сам визначив місце проживання з батьком, син поступив на навчання, за яке позивач сплачує кошти. Разом з тим, з нього на користь відповідачки продовжують стягувати аліменти на утримання сина, однак він бажає бути звільненим від сплати аліментів за рішенням суду. Просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, вказавши , що син з червня 2015 року проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася надавши до суду заяву в якій просить слухати справу в її відсутності та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до рішення Обухівського районного суду від 06 червня 2000 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття сина. Згідно рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради №544 від 08.09.2015 року визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] з батьком - [PERSON] (а.с.11). Із довідки про доходи [PERSON] з місця роботи вбачається, що з позивача стягуються аліменти (а.с.10). В силу ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, мають використовуватись за цільовим призначенням. Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Тобто, аліменти на дитину підлягають сплаті тому з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу положень ст. ст. 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], на утримання якого з позивача на користь відповідача стягуються аліменти за рішенням суду, проживають з позивачем, перебувають на його утриманні та вихованні. За таких обставин відпали підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, оскільки вони підлягають сплаті тому з батьків, з ким проживає дитина. Враховуючи викладене та

Outcome: approved