Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в якому вказувала, що з 21 вересня 2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на утриманні останньої. [PERSON] є працездатною особою, проте постійної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх, а тому позивачка просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь на утримання дітей кошти (аліменти) в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20 грудня 2013 року і до їх повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Додатково пояснила, що вона не працює, отримує лише соціальну допомогу на дитину, інших доходів ні вона ні діти не мають. Також пояснила, що стан здоров`я [PERSON] та [PERSON] є задовільним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи вважається належним чином повідомленим за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлена та обставина, що сторони є батьками малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Останні проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. В той же час в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні тощо (ч. 1 ст.182 СК України). За таких обставин, враховуючи стан здоров`я дітей, їх матеріальне становище, відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів щодо особи відповідача, що б вказували на неможливість виконання ним свого обов'язку щодо утримання малолітніх або могли б вплинути на розмір аліментів в сторону їх зменшення, суд дійшов висновку, що останній може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved