Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

В жовні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтування якого зазначено, що 02.11.2017 року між Головним управлінням ДСНС України у Донецькій області та [PERSON] укладено контракт №408/17 терміном на три роки з присвоєнням першого спеціального звання «лейтенант служби цивільного захисту» та призначено на посаду провідного фахівця відділу комплектування та проходження служби управління персоналу Головного управління ДСНС України в Донецькій області. Наказом Головного управління ДСНС України в Донецькій області від 28.08.2018 року №221к «Про порушення службової дисципліни та покарання винного» на лейтенанта служби цивільного захисту [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту. При звільненні відповідачу повідомлено, що чергову відпустку за 2018 рік ним використано та відповідно до ст.153 Положення про прядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу він повинен повернути грошове забезпечення за 12 календарних днів щорічної відпустки, що були використані в рахунок частини календарного року, яка залишалася після звільнення. Однак станом на дату звернення до суду заборгованість в розмірі 3888,44грн. у добровільному порядку не погашена, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість по грошовому забезпеченню в розмірі 3888,44грн. Представники позивача Проценко П.Ю., Долецький В.І., які діють на підставі довіреностей, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Додатково надана відповідь на відзив, згідно якої посилання відповідача на п.151 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ №593 від 11.07.2013 року є помилковою, оскільки контракт був укладений у 2017 році, в якому відповідачу надавалась відповідна відпустка, тривалість якої, у році початку служби, обчислюється з розрахунку 1/12 тривалості відпустки, на яку мають право особи рядового і начальницького складу, за кожний повний місяць служби до кінця календарного року. Крім того, відповідно до п.13 розділ І Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 23.04.2015 року №475, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення, виплачене за правилами і нормами, що діяли в момент виплати, поверненню не підлягають, якщо право на нього особами рядового і начальницького складу повністю або частково надалі втрачене, а враховуючи, що відповідач фактично припинив виходити на службу 31.07.2018 року, він втратив право на отримані виплати і повинен повернути їх. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав відзив, в якому вказав, що кількість днів «зайвої» відпустки повинна складати 10 календарних днів, а сума відшкодування 3240,37грн. Підтвердив, що ним була використана відпустка за 2018 рік за яку виплачене грошове забезпечення, однак зважаючи на те, що грошове забезпечення він отримав не у зв`язку з переведенням по службі, відповідно до п.13 Розділу І Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, повертати суму зазначену в позові не повинен. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.11.2017 року між Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області та відповідачем [PERSON] укладено Контракт за № 408/17 про проходження служби цивільного захисту терміном на три роки, [PERSON] присвоєне перше спеціальне звання «лейтенант служби цивільного захисту» та призначено на посаду провідного фахівця відділу комплектування та проходження служби управління персоналу Головного управління ДСНС України у Донецькій області, що підтверджується засвідченою належним чином копією вказаного контракту. Згідно витягу з наказу ГУ ДСНС України в Донецькій області №13к від 16.01.2018 року, [PERSON] надано щорічну основну відпустку за 2018 рік з 01.02.2018 року по 05.03.2018 року, тобто тривалістю 33 календарні дні, з них 30 календарних днів- щорічна основна відпустка за 2018 рік, 3 календарних дні- щорічна основна відпустка за 2017 рік. Наказом ГУ ДСНС України в Донецькій області №238 від 31.07.2018 року призначено комісію з проведення службового розслідування за фактом відсутності [PERSON] на службі без поважних причин з 31.07.2018 року. Як вбачається з рапорту [PERSON] від 31.07.2018 року, останній повідомив, що не має наміру продовжувати службу цивільного захисту та припиняє виходи на службу, очікує звільнення, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту. Згідно висновку службового розслідування встановлено, що 31.07.2018 року на ім`я т.в.о. начальника Головного управління - полковника служби цивільного захисту Гусинського В.В. надійшов рапорт від т.в.о. начальника управління персоналу Головного управління- капітана служби цивільного захисту Кулініча С.М., про те, що 31.07.2018 року після обідньої перерви не з`явився на службу провідний фахівець відділу комплектування та проходження служби управління персоналу Головного управління лейтенант служби цивільного захисту [PERSON] . Як з`ясувалося з матеріалів розслідування [PERSON] намір продовжувати проходження служби в ДСНС України не мав. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] скоїв грубе порушення службової дисципліни, а саме грубий дисциплінарний проступок, який виразився у самовільному залишенні місця несення служби 31.08.2018 року з подальшим невиходом на службу з 01.08.2018 року по теперішній час, чим порушив вимоги пункту 31 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 та пункту 1 контракту про проходження служби цивільного захисту від 02.11.2017 року №408/17. Наказом Головного управління ДСНС України у Донецькій області від 28.08.2018 року №22/к, на [PERSON] накладене дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту. Згідно витягу із наказу Головного управління ДСНС України у Донецькій області від 06.09.2018 року №320 о/с, [PERSON] виключено з кадрів ДСНС України за пунктами 182, 173, 176 підпунктом 6, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу та направлено до Кальміксько- Нікольського ОРВК Донецької області для постановки на військовий облік. Відповідно до ст.153 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, провести відрахування із грошового забезпечення за 12 календарних днів відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення особи начальницького складу. У відповідності до пункту 153 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року №593, у разі звільнення особи рядового і начальницького складу до закінчення календарного року, за який вона уже використала щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, крім осіб, які звільняються із служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або скороченням штатів, або проведенням організаційно-штатних заходів, на підставі наказу керівника (начальника) органу чи підрозділу цивільного захисту проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового і начальницького складу. Як вбачається з довідки Головного управління ДСНС України у Донецькій області №б/н від 07.09.2018 року, сума відшкодування коштів з місячного грошового забезпечення [PERSON] , за дні відпустки, що були використані за рахунок частини календарного року, яка залишається після його звільнення складає 3888,44грн. Про наявну заборгованість перед Головним управлінням ДСНС України у Донецькій області [PERSON] повідомлялось при ознайомленні з наказом Головного управління ДСНС України у Донецькій області від 06 вересня 2018 року за № 320 о/с, однак добровільно відповідачем заборгованість не погашена. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилається на невірний розрахунок днів відпустки, які підлягають відшкодуванню, та на п.13 Розділу І Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту. З вказаними посиланнями погодитись не можна, враховуючи наступне. Так, контракт між сторонами був укладений у 2017 році, в якому [PERSON] надавалась щорічна відпустка, тривалість якої обчислюється з розрахунку 1/12 тривалості відпустки, на яку мають право особи рядового і начальницького складу, за кожний повний місяць служби до кінця календарного року. Крім того, наказом Головного управління ДСНС України у Донецькій області №238 від 31.07.2018 року, покладено обов`язок на начальника управління економіки і фінансів Головного управління Ашон Т.П. призупинити виплату грошового забезпечення [PERSON] на період відсутності на службі без поважних причин, починаючи з 01.08.2018 року. За змістом п.13 розділу І Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 23.04.2015 року №475, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення, виплачене за правилами і нормами, що діяли в момент виплати, поверненню не підлягають, якщо право на нього особами рядового і начальницького складу повністю або частково надалі втрачене. Оскільки відповідач фактично припинив виходити на службу 31.07.2018 року, у відповідності до норм діючого законодавства та вимог наказу Головного управління ДСНС України у Донецькій області №238 від 31.07.2018 року він втратив право на отримані виплати та відповідно на оплачувану відпустку, у зв`язку з чим позивачем вірно розрахована кількість днів відпустки, які підлягають відшкодуванню. Пунктом 153 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року №593, чітко встановлений обов`язок відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового і начальницького складу. Подібні норми містять і вимоги п.6 розділу XХVІІ Наказу МВС України від 20.07.2018 року №623 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового начальницького складу служби цивільного захисту», згідно яких у разі звільнення особи рядового чи начальницького складу до закінчення календарного року, за який вона уже використала щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, крім осіб, які звільняються із служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або скороченням штатів, або проведенням організаційно-штатних заходів, проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового і начальницького складу. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі, а ч. 2 цієї статті визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Врахувавши всі обставини справи суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, як на підставу своїх вимог до відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1762,00грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved