Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

В жовтні 2014 року Житомирська міська рада (надалі також - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), в якому просила зобов'язати останнього звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0496 га по [ADDRESS], з приведенням її в придатний для використання стан; стягнути на користь Житомирської міської ради розмір розрахованої та затвердженої шкоди в сумі 4006,57 грн. та понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що в ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеної Управлінням контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції в Житомирській області встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку загальною площею 0,0496 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] у постійному користуванні Житомирського обласного педагогічного ліцею без правовстановлюючих документів та не за цільовим призначенням, внаслідок чого заподіяно майнову шкоду у розмірі 4006,57 грн. Протокольною ухвалою суду від 11.12.2014 до участі в розгляді справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача залучено: Державну інспекцію сільського господарства в Житомирській області та Житомирський обласний педагогічний ліцей. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, з наведених у позові підстав та просила позов задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що Житомирська міська рада передала спірну земельну ділянку у постійне володіння та користування Житомирському обласному педагогічному ліцею, а тому вважає, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з даним позовом. Представники третіх осіб в судовому засіданні позов Житомирської міської ради підтримали повністю та просили його задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, що мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що Управлінням контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції в Житомирській області відповідно до вимог ст.ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] при використанні земельної ділянки по [ADDRESS]. З наявного в матеріалах справи акту обстеження земельної ділянки №8/05 від 12.06.2013 р. та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №13077 від 17.05.2013 р. вбачається, що [PERSON] використовує земельні ділянки загальною площею 0,0496 га (для розміщення господарчої будівлі 0,026 га, гараж 0,015 га, огород 0,0455 га) на території, яка згідно державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 15.06.2007 знаходиться в постійному користуванні Житомирського обласного педагогічного ліцею (а.с. 11, 19). Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність та користування громадян відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України документами, що посвідчують право на земельну ділянку є: державний акт на право власності на земельну ділянку; цивільно-правова угода щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтво про право на спадщину (щодо земельної ділянки, набутої у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення); державний акт на право постійного користування земельною ділянкою; договір оренди землі, зареєстрований відповідно до закону. Таким чином набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У відповідності до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, виданого на підставі рішення 10 сесії Житомирської міської ради 5 скликання від 27.04.2007 року №233 та зареєстровано 15.06.2007 року в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договору оренди землі за №03072090012, спірна земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні «Житомирська обласна державна адміністрація управління освіти та науки (Житомирський обласний педагогічний ліцей) (а.с. 47). Судом встановлено, що Житомирською міською радою рішення про передачу відповідачу [PERSON] у власність чи користування спірної земельної ділянки не приймалося. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. За самовільне зайняття земельної ділянки [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, про що свідчить постанова державного інспектора сільського господарства Житомирської області від 12.06.2013 року (а.с.18). Суд вважає безпідставними доводи представників відповідача про те, що Житомирська міська рада не наділена правом звернення до суду з даним позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, яке на їх думку належить Житомирському обласному педагогічному ліцею, оскільки відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України наявність у Житомирського обласного педагогічного ліцею державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 15.06.2007 року засвідчує лише відповідну правову підставу користування ним спірної земельною ділянкою, однак не робить його власником такої ділянки, що належить територіальні громаді міста Житомир. У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до розрахунку Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 12 червня 2013 року №66 розмір шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок самовільного зайняття спірної земельної ділянки складає 4006 грн. 57 коп. (а.с. 15). Поданий розрахунок проведено у відповідності до п. 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяною внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 963 від 25 липня 2007 року. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (ст. 212 ЗК України). З огляду на викладене, суд вважає, що позов Житомирської міської ради є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення, зобов'язавши [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0496 га по [ADDRESS] з приведенням її у придатний для використання стан та стягнувши з відповідача на користь Житомирської міської ради 4006 грн. 57 коп. на відшкодування шкоди спричиненої самовільним зайняттям земельної ділянки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесений і документально підтверджений судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved