Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . На виконанні у Києво-Святошинському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавчий лист виданий Святошинським районним судом м. Києва від 16.12.2010 р. по справі № 2-3650 про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини, починаючи з 17.09.2010 р. до досягнення повноліття у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах,згідно з виконавчим листом № 2-3650 від 16.12.2010 року загальна заборгованість боржника згідно виконавчого листа станом на листопад 2019 року становить 111\~950, 26 грн. Відповідач ухиляється від сплати аліментів. Відповідно до розрахунку пені заборгованість становить 1\~040\~806,67 грн., однак сума неустойки пені по сплаті аліментів не може перевищувати розміру заборгованості, тому сума неустойки (пені) становить 111\~950,26 грн. Ураховуючи наведене, просила позов задовольнити. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.12.2019 року відкрито провадження у справі. Призначене підготовче судове засідання на 03 лютого 2020 року о 14.30 годин. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.08.2020 року заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі на дії та бездіяльність державного виконавця у справі № 759/23800/19, що перебуває в провадженні Святошинського районного суду м.Києва. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.07.2021 року провадження по справі поновлено та призначено підготовчий розгляд на 11.30 годин 29.07.2021 року. В березні 2021 року позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення виплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 132326,39 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2021 року закрито підготовче провадження справі. Призначено справу до судового розгляду на 22.11 2021 року на 10.00 годин. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з посиланням на обставини, які викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 20.12.2021 з`явився. Позов не визнав. Пояснив, що згідно розрахунку заборгованості старшим державним виконавцем Пацуріною О.В. здійснено розрахунок заборгованості, у розмірі 132\~326,39 грн. за період з 17.09.2010 р. по 01.02.2021 р. та виходячи із відомостей , зазначеним державним виконавцем, у таблиці станом на 01.02.2020 р. заборгованість становить 82\~850,39 грн., а не 132\~326,39 грн. Таким чином, відомості таблиці та відомості зазначені під таблицею прямо суперечать один одному, тому на підставі ст.ст. 77,79 ЦПК України розрахунок заборгованості по аліментам від 17.02.2021 року не є належним та достовірним доказом. Дослідивши обставини справи, оцінивши надані\~і добуті\~докази,\~перевіривши матеріали\~справи суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно із частинами першою, другою\~статті 196 СК України\~уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19.10.2010 року у справі № 2-3649/2010 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 17.09.2010 року в до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки розрахунку заборгованості Києво-Святошинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Київ) від 17.02.2021 року загальна заборгованість відповідача становить 132326,39 грн. Відповідач [PERSON] не надав доказів на спростування розрахунку заборгованості та інфляційних втрат, тому суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 14 січня\~\~\~\~\~\~2021 року у справі «Гусєв проти України», заява № 25531/12, нагадав, що принципи змагальності та рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.\~Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять його в явно гірше становище порівняно з його опонентом. До того ж, право на змагальний судовий процес, в принципі, означає надання сторонам можливості ознайомлюватися та коментувати всі надані докази або подані зауваження з метою впливу на рішення суду. Крім того, сторони повинні мати можливість подати будь-які докази, необхідні для того, аби їхні, вимоги задовольнили. До того ж, суд, який розглядає справу, повинен сам дотримуватися принципу змагальності, наприклад, якщо він розглядає справу на підставі обґрунтування або заперечення, висловленого ним за власною ініціативою.

Outcome: approved