Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

В вересні 2017 року [PERSON] звернулась до суду \~з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з квартири, котра розташована за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 грудня 2015 року їй належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Окрім власника квартири в зазначеній вище квартирі мешкають [PERSON], [INFO], та онука позивачки. [PERSON] зловживає спиртними напоями, постійно ображає позивачку, кричить та бє, непристойно поводиться. Враховуючи зазначену поведінку [PERSON], позивачка попросила її залишити зазначену квартиру, однак відповідачка відмовилась добровільно залишити помешкання. Окрім того, [PERSON] не займається вихованням онуки та навпаки заважає робити уроки, кричить та негативно впливає на її розвиток та виховання з приводу чого [PERSON] звернулась в органи опіки та піклування з заявою про позбавлення батьківських прав відповідача. [PERSON] зверталась до Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області з приводу протиправної поведінки відповідачки та їй було розяснено її право на звернення до суду для вирішення зазначеного питання в порядку цивільного судочинства. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, причин неявки суду не сповістив. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Вислухав представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 грудня 2015 року їй належить на праві власності квартира [ADDRESS]. (а.с. 4). [PERSON] зловживає спиртними напоями, постійно ображає позивачку, кричить та бє, непристойно поводиться. Враховуючи зазначену поведінку [PERSON], позивачка попросила її залишити зазначену квартиру, однак відповідачка відмовилась добровільно залишити помешкання. Окрім того, [PERSON] не займається вихованням онуки та навпаки заважає робити уроки, кричить та негативно впливає на її розвиток та виховання з приводу чого [PERSON] звернулась в органи опіки та піклування з заявою про позбавлення батьківських прав відповідача. [PERSON] зверталась до Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області з приводу протиправної поведінки відповідачки та їй було розяснено її право на звернення до суду для вирішення зазначеного питання в порядку цивільного судочинства. Статтею 319 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 109 ЖК Українивстановлено, що виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Згідно\~статті 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Власник майна, як зазначено у\~ст. 391 ЦК, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого\~протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Отже, враховуючи ту обставину, що відповідач перешкоджає позивачу користуватись власною квартирою та порушує права [PERSON], як власника, котра позбавлена можливості в повній мірі володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд та в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved