Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

В грудні 2012 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень (від 31.07.2014 р.), просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та застави майна № 1101610600 від 05.07.2006 року у розмірі 229 669,38 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 173 923,06 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 55 740,32 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 05.07.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1101610600, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 940,00 швейцаських франків з розрахунку в розмірі 8,99 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 05.07.2006 року по 05.07.2013 року. Зазначає, що 05.07.2006 року для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором № 1101610600 від 05.07.2006 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1101610600, відповідно до якого [PERSON] поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, які виникають з кредитного договору № 1101610600 від 05.07.2006 року. Вказує, що 08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. Банк свої вимоги виконав, надав позичальнику кредитні кошти, а відповідач не виконує свої зобов`язання. Тому, станом на 22.07.2014 року відповідач має заборгованість перед Банком у сумі 229 669,38 грн.,з яких: 173 923,06 грн. - заборгованість за кредитом та 55 740,32 грн. - заборгованість за відсотками. Ухвалою від 26.12.2012 року відкрито провадження у даній справі (суддя Роман О.А.). На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 13.12.2017 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 10.07.2013 р., 21.02.2014 р., 28.04.2014 р., 03.02.2015 р., 16.11.2015 р., 06.06.2016 р., 19.09.2016 р., 25.11.2016 р., 03.04.2017 р., 04.12.2017 р. було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами представника відповідача на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26.12.2012 року. Відповідно п.9 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Розгляд справи проведений в порядку спрощеного позовного провадження. 14.03.2019 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Глобал Спліт» про залучення до участі у справі правонаступника позивача. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року залучено до участі у справі як правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт». Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надіслав суду свою заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, не подали заперечення (відзив) на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05.07.2006 року АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 11016106000, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 22 940,00 швейцарських франків, на строк до 05.07.2013 року. Сторони погодили розмір процентної ставки за користування кредитом - 8,99 % річних. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 22 940,00 швейцарських франків. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість зі сплати кредиту, у зв`язку з чим станом на 22.07.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 229 669,38 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 173 923,06 грн. та заборгованість за відсотками у сумі 55 740,32 грн. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2006 року для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором № 11016106000 від 05.07.2006 року, АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір поруки № 11016106000, відповідно до якого [PERSON] поручилась за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 05.07.2006 року № № 11016106000. За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.п. 1.1. договору поруки № 11016106000 від 05.07.2006 року встановлено, що поручитель [PERSON] зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником, усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 11016106000 від 05.07.2006 року та з договору про надання поновлювальної кредитної лінії № 11016106000 від 05.07.2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Отже, позивач має право вимагати солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.07.2020 року № 11016106000 з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «УкрСиббанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги за вищевказаними кредитним договором та договором поруки. Згідно матеріалів справи, 09.12.2019 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 953/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого до останнього перейшли права вимоги за вищевказаними кредити договором та договором поруки. Судом перевірено наданий первісним позивачем розрахунок заборгованості відповідача-1 перед Банком за вищевказаним кредитним договором, що виникла станом на 22.07.2014 р. в розмірі 229 669,38 грн., з якої 173 923,06 грн. - непогашений кредит, 55 740,32 грн. - несплачені відсотки за користування. Даний розрахунок відповідає вимогам закону та умовам договору, а тому суд приймає його до уваги. На спростування наданих позивачем доказів відповідачами та їх представниками жодного доказу не надано. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь правонаступника позивача підлягає стягненню сплачений первісним позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 1 476,46 грн., тобто по 738,23 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 530, 536, 549, 550, 553, 554-559, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved