Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Позивач подала до Арбузинського районного суду Миколаївської області позов, яким порушила питання про розірвання шлюбу із [PERSON] . Свої вимоги умотивувала тим, що 26 червня 2018 року уклала із відповідачем шлюб, від якого спільних дітей немає. Проте, наразі шлюбні відносини із відповідачем припинені, відповідач проживає окремо і будь - яких дій, які б свідчили про його бажання підтримувати сімейне життя не вживає. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який був зареєстрований Арбузинським районним відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 26 червня 2018 року, актовий запис №19. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2021 року. Позиція учасників справи Позивач у судове засідання не з`явилась, про його дату час і місце повідомлена належно, надала заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, паралельно вказавши на підтримання своїх вимог у повному обсязі. Одночасно, позивач зазначила про відсутність з її боку заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання також не прибув, викликався у нього шляхом направлення судових повісток за адресою, що вказана у позовній заяві, а також шляхом публікації оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше, ніж за десять днів до дня судового засідання, а тому в силу положень ч. 11 ст. 182 ЦПК України, з урахуванням норми ч.9 ст. 10 того ж Кодексу, вважається таким, що належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Крім цього, провадження у справі було відкрите згідно норми ч. 10 ст. 178 ЦПК України, оскільки отримана судом інформація не дала можливості установити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання / перебування фізичної особи - відповідача. Тому виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб 0 порталі судової влади України. При цьому, відповідач будь - яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, як то, відзиву на позовну заяву, або ж клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не направляв, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування всіх умов, визначених ч.1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. При цьому, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів позивача Тож, суд, перевіривши доводи і обгрунтованість висунутих позивачем вимог, оцінивши надані йому докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходив із такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 26 червня 2018 року, який був зареєстрований Арбузинським районним відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 26 червня 2018 року, актовий запис №19. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. На цей час сторони припинили шлюбі стосунки. Та відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття ж 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Крім того, за ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Але кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин або до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Та як слідує із позовної заяви, позивач не бажає підтримувати шлюбні стосунки з відповідачем, посилаючись на протилежність характерів і поглядів на життя, відсутність порозуміння, любові та поваги у сім`ї. А це свідчить про те, що сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер і його збереження не відповідає інтересам позивачки. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між сторонами, відсутність у позивача бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін, як подружжя, і збереження їх шлюбу суперечить їхнім же інтересам, а тому такий шлюб, згідно вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України підлягає розірванню, а позов, відповідно, - задоволенню. При цьому, за правилами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом він припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Тому з цих мотивів,

Outcome: approved