Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

В грудні 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду і вказаним позовом, в якому просила визнати [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивачка вказала, що вона є єдиним власником зазначеної квартири, в ній зареєстрована, також в квартирі зареєстрована її донька [PERSON] та онука [PERSON] . В серпні 2010 р., відповідачка [PERSON] познайомилась з громадянином Великобританії [PERSON] і на його запрошення поїхала до Англії, де залишилась і проживає до цього часу. 09.10.2010 р. в м. Портсмут між нею та [PERSON] був укладений шлюб, вона взяла його прізвище. Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб з перекладом, що додаються. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . В квітні 2012 р., отримавши дозвіл батька [PERSON] , донька забрала доньку з собою в Англію і до цього часу вони мешкають там, онука ходить там до школи, з 2013 р їх сім,я проживає у власному будинку в м. Уотерлувіль який придбаний в шлюбі. І дочка [PERSON] і внучка [PERSON] отримали громадянство Великобританії, що підтверджується копіями їх паспортів. З часу виїзду на постійне місце проживання за кордон, дочка не заперечувала проти зняття її з внучкою з реєстрації, але раніше позивачка не займалась цим питанням, оскільки тривалий час хворіла і плата за комунальні послуги була не такою значною. Для отримання субсидії, для сплати комунальних послуг за користування трикімнатною квартирою, вона надавала відповідні документи у відділ соціального захисту населення про те, що за місцем реєстрації відповідачі не проживають і отримувала таке право. Однак порядок призначення і виплати субсидій суттєво змінився і для її призначення необхідно зняти з реєстрації як доньку так і внучку. Реєстрація відповідачів в квартирі обмежує позивача право власності на це житло, позбавляє можливості розпорядитись квартирою на свій розсуд, створює відповідні перешкоди та незручності, зобов`язує сплачувати комунальні платежі, які значно зросли і нараховуються на всіх зареєстрованих осіб. З 1 квітня 2013 р. позивачу встановлена 3 група інвалідності, розмір пенсії, яку вона отримує не значний, вона не працює, тому утримувати квартиру складно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що її донька та онука майже 10 років не мешкають у квартирі, у доньки склалось життя за кордоном, вона одружилась, отримала громадянство Великобританії та змінила прізвище після шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Коли донька приїздила у гості, намагалась самостійно знятись з реєстрації, але їй відмовили, оскільки у неї новий іноземний паспорт з іншим прізвищем. Донька і онука постійно проживають в іншій країні, повертатись проживати на Україну не мають наміру, тому просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] , яка діє також в інтересах неповнолітньої [PERSON] , яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у судовому засіданні вимоги визнала та пояснила, що знятися з реєстраційного обліку з неповнолітньою не має можливості, оскільки є громадянами Великобританії, де постійно проживають та повертатись на Україну наміру не мають. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив задовольнити. Представник третьої особи Виконкому Покровської районної у місті ради просила розглядати справу за її відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства, про що подала заяву. Суду надані пояснення, в яких зазначено, що неповнолітня [PERSON] є громадянкою Великобританії, навчається та постійно проживає разом з матір`ю, крім того [PERSON] належить нерухоме майно на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Вважають, що вимоги позивача за даних обставин не суперечать інтересам дитини. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо підтвердили, що відповідачка [PERSON] разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не мешкають близько 10 років, переїхали за кордон, з матір`ю стосунки підтримують, повернутись та вселитись до квартири не намагались, речей їх там не залишилось. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи у їх взаємозв`язку, суд вважає позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва № 1415 про право власності на житло, виданого 11 грудня 1997 року органом приватизації Управління житлово - комунального господарства міськвиконкому, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної власності [PERSON] та членам її сім,ї [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). Згідно договору про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю, укладеного 23 жовтня 2012 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що діє від імені [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] на підставі довіреності та володіючи на праві спільної сумісної власності квартирою за номером [ADDRESS] уклали цей догорів про визначення часток кожного з власників у вказаній квартирі, згідно якого частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у зазначеному майні визначаються рівними і становлять по 1/3 частці цілої квартири. (а.с.13). Право власності на 1/3 частку квартири кожного із співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано за №38052447 від 01.11.2012 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом серії СЕЕ № 876289 (а.с.11). 27 листопада 2012 року [PERSON] , що діє від імені [PERSON] та [PERSON] - подарували, а [PERSON] , прийняла в дар 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка складається в з трьох кімнат, розташованої на третьому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 62,6 кв.м.. Договір посвідчено 27 листопада 2012 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Тімониною О.В. та зареєстровано в реєстрі за №2-4453. (а.с.14-15) Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2012 року №38052447, 2/3 частки квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. та зареєстровано в реєстрі за №2-4453 (а.с.12). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22 жовтня 2005 року, який розірвано 15 червня 2010 року (а.с.18). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.17). Відповідно до довідки №15996 від 27.11.2020р., наданої Відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , з 02.11.1982 року, [PERSON] , [INFO] , з 05.02.2004 року, [PERSON] , [INFO] з 15.05.2008 року по теперішній час.(а.с.9). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] уклала шлюб з громадянином Великобританії - [PERSON] 09 жовтня 2010 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб № [NUMBER] , а після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.20). Відповідачка [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Україна, є громадянкою Великобританії, що підтверджується копією паспорта № [NUMBER] , виданого Паспортним агентством Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії 21 березня 2019 року з перекладом (а.с.23). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] народження , уродженка м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Україна, є громадянкою Великобританії, що підтверджується копією паспорта № [NUMBER] , виданого Паспортним агентством Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії 01 серпня 2018 року. (а.с.22). Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що на даний час відповідачка [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] є громадянами Великобританії, за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживають з серпня 2010 року, що підтверджується актом від 18.11.2020 року складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , затвердженого начальником дільниці №2 ТОВ «УЮТ-2011» (38). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.317 Цивільного Кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1,2 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 29 Цивільного Кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому /гуртожиток, готель тощо/ у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Так, позивачка [PERSON] є власником спірної квартири та правомірно набула право власності на неї. Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним йому на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрована відповідачка з неповнолітньою донькою, які не проживають в квартирі більше десяти років, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.

Outcome: approved