Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

В вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на житло, який в березні 2020 року уточнила та просила суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] , 1973 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.48). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, за відомостями з офіційного сайту «Укрпошта» [PERSON] за рекомендованими листами, надісланими за вказаною в позові адресою, відповідач не з`являється, відзив на позовну заяву відповідач не подав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.47). Представник третьої особи Відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі їх представника (а.с.46). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що на підставі Договору дарування частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 26 квітня 2016 року (а.с.14), [PERSON] належить 1/2 частка будинку [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частини вищевказаного будинку є [PERSON] , що підтверджується Договором купівлі-продажу частки житлового будинку від 07 листопада 2014 року (а.с.13). Згідно довідки Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №293 від 25.02.2020 року (а.с.29) в будинку зареєстрований [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] (дружина власника 1/2 частки будинку). [PERSON] з 2014 року в спірному будинку не проживає, особистих речей в будинку не має, відповідач не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає. Факт не проживання відповідача в спірному будинку, також підтверджується Актом про не проживання за місцем реєстрації від 25 лютого 2020 року (а.с.31). Реєстрація відповідача [PERSON] у будинку порушує права власника 1/2 частини будинку [PERSON] на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у її власності. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку без поважної причини з 2014 року, у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком [ADDRESS] , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнено сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved