Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Відповідач за первинним позовом [PERSON] позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, надав у справі зустрічну позовну заяву, на задоволенні якої наполягав, просив розглянути справу у його відсутності. Позивачка за первинним позовом, її представник [PERSON] на задоволенні своїх позовних вимог наполягали, вимоги зустрічного позову визнали повністю, відзивів та заперечень щодо них не мали, просили про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер 07.04.2013р.; копія заповіту від 02.12.2011р., оформленого на імя [PERSON]; копія заяви про прийняття спадщини від 11.08.2015р.; копія Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 30.07.2014р.; копія державного акту серії ЯБ №438919 від 03.04.2006р. на право власності на земельні ділянки загальною площею 4,78 га, оформленого на імя [PERSON]; копія довідки Відділу Держгеокадастру у Ренійському районі про вартість земельного паю; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.03.2016 р.; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія довідки Новосільської сільради від 07.11.2013р. про склад сімї спадкодавця; копія рішення Новосільської сільської ради від 09.04.2009р. про видачу свідоцтва про право власності на нерухомість; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Б.Дойчіоглу, 1А в с.Новосільське Ренійського району, оформленого на імя [PERSON]; копія витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 24.09.2013р.; копія свідоцтва серії ОД-ХХ № 07128 від 2005р. про право власності на майновий пай члена СВК «Новосільське» с.Новосільське Ренійського району, оформленого на імя [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сторони у справі є дітьми нині померлого [PERSON] За життя [PERSON] належали: житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Б.Дойчіоглу, 1А в с.Новосільське Ренійського району Одеської області; на підставі свідоцтва серії ОД-ХХ № 07128 від 2005р. про право власності на майновий пай члена КСП майновий пай у СВК «Новосільське» в с.Новосільське Ренійського району; на підставі державного акту серії ЯБ №438919 від 03.04.2006р. про право власності на земельну ділянку - земельні ділянки загальною площею 4,78 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] розпорядився належним йому майном, 02.12.2011р. склав заповіт на імя [PERSON] (сина), 07.04.2013р. помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про її прийняття. Про це свідчать Інформаційні довідки зі спадкового реєстру нотаріальної контори. Крім того, [PERSON] мешкав разом із батьком по день його смерті, доглядав за ним, як син, про що свідчить довідка Новосільської сільської ради. Після смерті батька сторони за позовами домовилися між собою, що спадкове майно в частині житлового будинку та майнового паю перейде у власність [PERSON], в частині земельних ділянок за державним актом [PERSON] Про претендування сторін на відповідний обсяг спадкового майна після смерті батька свідчать їхні вимоги, оформлені ними у позовних заявах, які вони визнають та підтримують кожний з них. При зверненні [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори для оформлення прийняття спадщини, в отриманні свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки та майновий пай, про що 24.03.2016р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи [PERSON] та [PERSON] надати не можуть у звязку із втратою їх спадкодавцем щодо земельних ділянок та майнового паю. Крім того, [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. Так як набуте за спадкуванням право власності [PERSON] не було оформлено, вона не в змозі отримати дублікат державного акту на землю. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акту на право власності на земельну ділянку при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця. З вищенаведеного виходить, що після смерті [PERSON] вирішити питання про отримання оригіналу необхідного правовстановлюючого документу у позасудовому порядку неможливо, за визнанням права власності на земельні ділянки та майновий пай, житловий будинок, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець в судовому порядку. Незважаючи на перешкоди, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за законом та заповітом відповідно в порядку ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їхні доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємці, які бажають прийняти спадщину, але не проживали постійно із спадкодавцем, зобов?язані подати нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як було встановлено судом, [PERSON] у справі є спадкоємицею першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України), [PERSON] є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). У передбачений законом строк для прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами. Крім того, [PERSON] ще й мешкав постійно із батьком до його смерті (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Як зазначили [PERSON] та [PERSON] після смерті батька у них були відсутні правовстановлюючі документи на спадкові майновий пай та земельні ділянки. Щодо житлового будинку, то він взагалі не був внесений до державного реєстру прав на нерухомість, хоча рішення про видачу свідоцтва про право власності на нерухомість є в наявності ([PERSON] не встиг пройти всі належні процедури з оформлення права власності на житловий будинок). В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва [PERSON] та [PERSON] не мають можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину юридично, оскільки вони у передбачений законом строк подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а [PERSON] прийняв спадщину ще й фактично, оскільки він мешкав разом із батьком до його смерті. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, а також ще й в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК Украни стосовно [PERSON], не заявили про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] є субєктами набуття права власності на майновий пай та на земельні ділянки, житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом та заповітом в порядку ч.1 ст. 1269, ч. 3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених [PERSON] та [PERSON] та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їхні вимоги (у т.ч. і зустрічний позов) щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved