Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] звернувся із позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] . Посилався на те, що відповідач є матір»ю дітей. Батьком [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] є [PERSON], а відомості про батька [PERSON] [INFO] внесені до актового запису про її народження на підстави статті 135 СК України. Відповідач зловживає спиртними напоями, дітей не утримує, самоусунулася від виконання батьківських обов»язків , не займається вихованням дітей. 16.09.2014 року на адресу служби у справах дітей надійшло повідомлення із дитячого поліклінічного відділення №1 1-ї міської лікарні про те, що при відвідування сім»ї [PERSON], [PERSON] та її співмешканець були нетверезі, в будинку брудно, напалено, велика кількість пляшок з під алкоголю, у грудної дитини обмаль дитячих речей, старші діти не відвідують школу. Листом від 19.09.2014 року ЗОШ № 18 , де навчались старщі діти,повідомила службу, що сім»я [PERSON] не в змозі забезпечити відповідний догляд та виховання дітей, діти часто пропускають заняття у школі без поважних причин. З відповідачем проводилась профілактична робота, але належних результатів не дала. [PERSON] тричі притягувалась до адміністративної відповідальності, у тому числі двічі за неналежне виконання батьківських обов»язів. [PERSON] уникає зустрічей із працівниками служби у справах дітей. Виїхала з м. Полтава в с. Новий Тагамлик Машівського району, але отримавши 30 384.03 грн. державної матеріальної допомоги на утримання дітей , не сплачувала за газопостачання до будинку, в якому проживала разом із дітьми, а тому газопостачання. Було відключене. 17.02.2015 року до служби у справах дітей звернулась мати відповідача,[PERSON], яка повідомила, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, разом із дітьми проживає у сторонніх дітей. У ході перевірки вказаного звернення встановлено, що мати перебувала у стані тяжкого алкогольного сп»яніння та не в змозі була годувати семимісячну доньку, а тому з метою захисту грудної дитини, [PERSON], [INFO], прийняте рішення про відібрання цієї дитини у відповідача. 19.02.2015 року [PERSON] звернулася до виконавчого комітету з проханням посприяти їй у влаштуванні дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] до Комунального закладу « Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради до вирішення питань соціально-побутового характеру. 24.02.2015 року [PERSON] звернулася до виконкому із проханням переглянути рішення виконавчого комітету від 17.02.2015 року та просила з метою збереження сім»ї і надання їй можливості докорінно змінити своє ставлення до виховання дітей влаштувати малолітню дочку [PERSON], [INFO] до Кременчуцького будинку дитини строком на шість місяців. Однак за весь час перебування у Кременчуцького будинку дитини [PERSON] жодного разу не відвідала дитину, тільки декілька раз телефонувала. На даний час старші діти передані для виховання до батька. [PERSON], [INFO] перебуває в Кременчуцькому будинку дитини. Відповідач продовжує зловживати алкоголем, немає належного місця проживання, не створила дітям належні умови для проживання, не має засобів для існування. Просили позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей. Залишити малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], з батьком [PERSON] . Малолітню [PERSON], [INFO] передати органу опіки та піклування Київської районної в м. Полтаві ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання, або як виключення до інтернатного закладу на повне державне забезпечення, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей ,накласти заборону на відчуження житла дітей за адресою [ADDRESS] з метою забезпечення права на житло малолітніх дітей. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги , просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] [INFO]. Пояснила, що вона немає можливості виховувати та утримувати дітей. Щодо старших дітей пояснила, що оскільки вони проживають разом із батьком підстав для позбавлення її батьківських прав немає. В цілому підтвердила обставини, на які посилався позивач, як на підставу задоволення позовних вимог. Не заперечувала факт зловживання нею алкогольними напоями, відсутності житла, коштів для утримання дітей. Третя особа, [PERSON], не погодився з позовними вимогами щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно двох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. Пояснив, що діти проживають разом із ним та його батьками, він не бажає, щоб матір його дітей позбавляли батьківських прав. Щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] покладається на суд. Просив залишити дітей [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] проживати разом із ним та стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дітей. Прокурор підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей та стягнення на їх утримання аліментів. Судом установлено, що [PERSON] є матір»ю дітей [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Батьком [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] є [PERSON]. Відомості про батька [PERSON] [INFO] внесені до актового запису про її народження на підстави статті 135 СК України. На час розгляду справи діти [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] проживають разом із батьком [PERSON]. Малолітня [PERSON] [INFO] перебуває на вихованні та утриманні у Кременчуцькому будинку дитини. Із Декларації ООН прав дитини (1959р.) вбачається, що , «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) Не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз»яснено: п. 15. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 16. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей , їх навчання, підготовку до самостійного життя , не забезпечує необхідного харчування дітей , не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; На користь такого висновку свідчить та обставина, що після поміщення малолітньої [PERSON], [INFO] на шість місяців за заявою відповідача до Кременчуцького будинку дитини, вона жодного разу не відвідала дитину, з березня 2015 року по час розгляду справи, не створила умов для належного виховання та утримання дітей, продовжує зловживати алкоголем, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] та не заперечувалось відповідачем. Діти [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] проживають з батьком, а відповідач не опікується ними. Рішенням виконкому Київської районної у м. Полтави ради від 25.08.2015 року № 237 затверджений висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно трьох дітей ( а.с. 7,8).. Відповідач довела малолітню [PERSON], [INFO], до такого стану, що подальше перебування дитини разом із матір»ю загрожувало життю та здоров»ю дитини, а тому були прийняте рішення про негайне відібрання дитини та поміщення дитини в дитячу міську лікарню для лікування ( а.с.9) Із актів про умови проживання відповідача ( а.с. 17-19) убачається, що на час обстеження [PERSON] перебувала у стані тяжкого алкогольного сп»яніння, не могла говорити та рухатись, умови для проживання непридатні. Із довідки про нарахування та виплату державної соціальної допомоги на утримання дітей ( а.с. 23, 24) убачається, що за період із серпня 2014 року по січень 2015 року відповідач отримала державну допомогу у розмірі 30 384 грн. 03 коп., однак вказані кошти на утримання дітей та забезпечення для них належного проживання не використовувала, а витрачала на свої власні потреби та алкоголь. 18.09.2014 року та 04.03. 2015 року [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності відповідно за ч. 1 ст. 184 та ч. 2 статті 184 КУпАП. Визнання відповідачем обставин на які посилався позивач, як на підставу задоволення позовних вимог, також свідчить про те, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов»язків. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача обов»язку від утримання дітей, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей підлягають задоволенню. Підлягають задоволенню вимоги про передачу малолітньою [PERSON] -[INFO] органу опіки та піклування для влаштування до сімейних форм виховання, чи як виняток до інтернатного закладу. Батько дітей [PERSON] дає свою згоду на проживання дітей разом із ним, та підтвердив ту обставину, що на час розгляду справи діти [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] проживають разом з ним та його батьками. Суд не враховує заперечення відповідача про недоцільність позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], а також думку третьої особи, батька дитини, оскільки відповідач та третя особа не надали суду жодного доказу у підтвердження таких заперечень, а їхні пояснення з цього приводу не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону. Збереження житла за дітьми забезпечене ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» , ч. ст. 12 якого передбачає, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. Ч. 3.ст. 15 цього Закону передбачено, що з метою запобігання бездомності осіб із груп ризику місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування забезпечують: виконання законодавства щодо збереження та захисту житлових та майнових прав дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, мешканців гуртожитків. Позивач не надав суду відомостей про те, кому належить [ADDRESS], чи належить вона до комунальної власності міста чи є власністю інших осіб, не надав доказів про реєстрацію дітей у вказаному житловому приміщенні, що не дає можливості розглянути питання щодо накладення заборони на його відчуження. Оскільки відповідно до вимог вищезазначеного Закону відчуження вказаного житла є неможливим без попередньої згоди органу опіки та піклування права дітей на користування вказаним житлом є захищеними вказаним Законом. Позивач при звернення до суду із вказаним позовом судовий збір не сплачував. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави та становлять 487грн.20 коп. за позовні вимоги немайнового характеру та 487 грн.20 коп. за позовні вимоги про стягнення аліментів. Всього підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 974 грн. 40 коп.

Outcome: approved