overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

В грудні 2019 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлючого документу. Свої вимоги мотивує тим, [INFO] [INFO] помер її батько [PERSON] . При зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено, оскільки фактичне прізвище спадкодавця « [PERSON] », тоді як у Акті на землю вказано « [PERSON] », у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт, що Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №152556, виданий 30 листопада 2004 року, належить [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повномуобсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємин сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] народилася заявник, батьками якої, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , актовий запис №71, на російської мові вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 30 листопада 2004 року [PERSON] видано Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №152556, площею 3,5630 га на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області для ведення сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] помер. За час свого життя, 12 квітня 2018 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого вищевказану земельну ділянку заповів [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса ММНО Валкової Т.О. від 2 грудня 2019 року, заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії-видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, оскільки у свідоцтві про смерті спадкодавця його прізвище вказано як « [PERSON] », а у Акті на право власності на землю вказано як « [PERSON] ». Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалахсправидоказамипідтверджуєтьсядоведеністьзаявленихвимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

В грудні 2019 року заявник звернувсядо суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що йому 12.04.2001 року видано Державний акт на землю загальною площею 3,36 га, кадастровий номер 4823384400:01:000:0413 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Українківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, де його прізвище вказано як « [PERSON] », тоді як у паспорті його прізвище вказано « [PERSON] », у зв`язку з чим, він вимушений звернутися до суду. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт, що Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий 05 лютого 2002 року, належить [PERSON] . Заявник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повномуобсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємин сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 лютого 2002 року заявнику видано Державний акт на право приватної власності на землю серії МК [NUMBER] 2012 площею 3,36 гектарів розташованої на території Українківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний акт видано [PERSON] . Відповідно до паспорту серії [NUMBER] № [NUMBER] , виданого Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, прізвище заявника вказано як « [PERSON] ». При зверненні до відділу у Вітовському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області з заявою про виправлення помилки у прізвищі у Державному акті МК №2012 від 05.02.2002 р., заявнику 14.08.2019 р. роз`яснено, що відділ не має повноважень щодо внесення змін та виправлення помилок у державному акті. Згідно п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується доведеність заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

В грудні 2019 року заявник звернувся з вищевказаною заявою, в якій зазначив, що його дід [PERSON] народився [INFO] в с. Овідіополь Одеської області, у 1940 року дід закінчив Овідіопольську семирічну школу. В реєстраційної книзі актів цивільного стану за 1927 року працівниками відділу не були зазначені повні ім`я та по батькові, заявника прадіда та прабабусі, а тільки позначені літерами, у теперішній час заявник не може підтвердити родинні відносини між своїми родичами, а тому заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме: що заявник [PERSON] , українець за національністю, який народився [INFO] в с. Овідіополь Одеської області є рідним дідом заявника. В ході судового розгляду заявник направив до суду заяву з якої видно, що він на заяві наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Зацікавлена особа до суду не з`явився, при цьому направив лист з якого видно, що з заявою погоджується. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступного. Згідно ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів,що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так судом встановлено, що заявник фізична особа [PERSON] , [INFO] , народився м. Жлобін Гомельської області, Республіка Білорусь є громадянином Республіки Білорусь (а.с.9). В ході розгляду справи було встановлено, що відповідно до акту про народження № 191 від 28 жовтня 1927 року Відділу (рус. ЗАГСа) міста Овідіополь Одеського округу (с. Овідіополь Одеської області) [PERSON] , рідного діда заявника в графі батько зазначено [PERSON] , в графі ім`я « [PERSON] » в графі по батькові «[PERSON]», національність «українець», дані відомості перебувають в державному архіві Одеської області ф.Р.8229 оп 1а,д.11. л. 192. (а.с.7) Крім того, було з`ясовано, що в 1940 році [PERSON] , 1927 року народження, в с. Овідіополь Овідіопольського району Одеської області закінчив Овідіопольську семирічну школу, що підтверджується Посвідченням виданого Овідіопольским районним відділом народної освіти Одеської області № [NUMBER] від 29.09.1961 року та виданого в с. Овідіополь. Його близький родич [PERSON] підтверджує, що померлий є дідом заявника. [INFO] [PERSON] помер. Інші документи, що підтверджують родинність, не збереглися. З матеріалів справи видно, що заявник є рідним дідом заявника. Крім того у заявника є оригінали всіх документів, які підтверджують родинні відносини, а саме посвідчення № [NUMBER] від 29.09.1961 року та архівної копії від 05.12.2019 року. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи був доведений факт родинних відносин заявника з померлим, а тому заява підлягає задоволенню. Під час подання заяви заявником було сплачено судовий збір в повному обсягу, з урахуванням предмету заяви, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

В грудні 2019 року на адресу суду надійшла зазначена позовна заява. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~що 19\~вересня 2014\~року уклала\~шлюб з\~відповідачем,\~який зареєстрований\~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Кіровського районного\~управління юстиції\~у м.\~Донецьку, актовий запис № 617. Від шлюбу дітей не мають. З травня 2016 року вони з відповідачем разом не проживають, стосунки не підтримують у зв`язку з тим, що відповідач не працював, зловживав спиртним, виносив з дому речі. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, відзив не подав. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 19\~вересня 2014\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Кіровського\~районного управління\~юстиції у\~м.\~Донецьку, актовий запис № 617. (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з травня 2016 року у зв`язку з тим, що відповідач не працював, зловживав спиртним, виносив з дому речі. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

В грудні 2019 року позивач [PERSON] , в особі представника, звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири, яка знаходиться: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири, яка знаходиться: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказує, що 28.01.2005 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 05.01.2010 від шлюбу народився син [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 07.06.2019 позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крижановської В.П. у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. В межах спадкової справи було встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , в якій був зареєстрований та проживав померлий [PERSON] , належить останньому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 1/0665-700 від 15.02.1994, що зареєстрований Українською біржою «Десятинна». Для оформлення спадкових справ необхідний оригінал чи дублікат зазначеного договору. За інформацією наявною у позивача оригінал договору купівлі-продажу № 1/0665-700 від 15.02.1994 знаходився у [PERSON] - знайомого померлого [PERSON] . При особистому спілкуванні позивача та [PERSON] останній не заперечував, що вищезазначений правовстановлюючий документ на квартиру знаходився у нього, однак віддавати даний документ позивачу наміру не мав. 02.09.2019 позивач звернулась до Голосіївського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві із заявою про розшук оригіналу документа. Однак в ході досудового розслідування фактів підтверджуючих привласнення документів [PERSON] не було встановлено. 11.11.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Крижановська В.П. відмовила позивачу та її малолітньому сину [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру. Враховуючи наведене позивач у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] звернулась до суду за захистом прав та законних інтересів. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2020 відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, представник позивача надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, свого представника не направив. Надав суду письмовий відзив, в якому просив провести розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. На підставі наведеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

В грудні 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.11.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 3073. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали постійні сварки. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Майнових спорів немає. Позивач вважає, що сім`я розпалась, зберегти її неможливо, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність. Судові витрати не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просила прізвище залишити « [PERSON] » та розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 20.11.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 3073 (а.с.26). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). З позовної заяви суд встановив, що сімейне життя сторін не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали постійні сварки. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Майнових спорів немає. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити « [PERSON] ». За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

В грудні 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.01.2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 73. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось, оскільки фактичні шлюбні відносини припинені з 2013 року та спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалась, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] - адвокат Довбиш О.Л. не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позов підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність, шлюб розірвати, судові витрати залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 22.01.2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 73 (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). З позовної заяви суд встановив, що сімейне життя сторін не склалось, оскільки фактичні шлюбні відносини припинені між сторонами з 2013 року та спільне господарство не ведеться. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

В грудні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.08.2013 року, актовий запис № 76, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.08.2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 76. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось, вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, деякий час не підтримують шлюбні відносини, ведення спільного господарства припинили. 10.01.2020 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 04.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті 31.03.2020 року. Позивач в судове засідання 31.03.2020 року не з`явилась, разом з позовною заявою до суду подано заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті суду, тому згідно ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 20.08.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирнянського районного управління юстиції у Чернівецькій області зроблено відповідний актовий запис за № 76. В позовній заяві позивач вказує про відсутність спільних дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Доказів, які б спростовували встановлені судом обставини матеріали справи не містять. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 768,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved