Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням уточненої позовної заяви, мотивує свої вимоги тим, що [INFO] в м. Одінцово Московської області Російській Федерації помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у виді житлових будинків №356 та [ADDRESS] . Згідно заповіту складеного 01.10.2008 року який посвідчено секретарем Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області за № 344 в якому вищевказані будинки заповів [PERSON] . Позивачу було відмовлено у прийнятті заява про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та для встановлення факту належності заповіту, оскільки у заповіті прізвище вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку з наведеним просить суд: 1) встановити факт належності [PERSON] заповіту складеного 01.10.2008 року який посвідчено секретарем Кіселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області за № 344 на ім`я [PERSON] ; 2) визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Одінцово Московської області Російська Федерація. Ухвалою суду від 21.12.2020 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 29.12.2020 року, після усунення позивачем недоліків було відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.04.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві та уточненій позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» (а.с. 32) та довідка про доставку відправлення (а.с. 33-34) та оголошення про виклик розміщене на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відзив на позовну заяву, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала, тому справа розглянута у її відсутність. Враховуючи письмову згоду позивача, суд розглядає справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими з наступних підстав. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.1988 року складеного російською мовою, [PERSON] народився [INFO] в смт. Дальнєгорськ Приморського краю, РСФСР про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 141, батьком вказаний [PERSON] (а.с. 6). Згідно заповіту складеного 01.10.2008 року та посвідченого секретарем Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, який зареєстровано в реєстрі за №344, [PERSON] [INFO] заповів належні йому житлові будинки розташовані в [ADDRESS] та № [NUMBER] [PERSON] [INFO] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2019 року складеного відділом №3 Одінцовського управління ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, [INFO] помер [PERSON] [INFO] , про що зроблений запис акта про смерть №170199500011801540002 (а.с. 11). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 25.11.2020 року після смерті [PERSON] у приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Мікурової Л.Ю. заведена спадкова справа за №64/2019 (а.с. 12). З листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Мікурової Л.Ю. №314/02-14 від 25.11.2020 року, вбачається, що [PERSON] при житті залишив заповіт в якому заповідав житлові будинки [PERSON] , крім того спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту належності заповіту (а.с. 8). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивача записано як « [PERSON] », дата та місце народження [INFO] , смт Дальнєгорськ Приморського краю, Росія (а.с. 7). Таким чином, суд дійшов висновку що в заповіті складеному 01.10.2008 року та посвідченого секретарем Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, який зареєстровано в реєстрі за №344, має місце різний запис прізвища спадкоємця, що могло бути викликано неправильним перекладом документів з російської мови на українську. Таким чином спадкоємцем у вказаному заповіті є [PERSON] [INFO] . Позивач не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Позивач пропустив строк прийняття спадщини, оскільки неправильний запис його прізвища у заповіті не дає йому можливості реалізувати свої права як спадкоємця, крім того він був не обізнаний про наявність заповіту. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому має право звернутись до суду з позовом для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, про які він повідомив у заяві від 24.02.2021 року, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Підстав для відмови в задоволенні позову в суду немає.

Outcome: approved