overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій вказав, що 22 вересня 2016 року [PERSON] позичила в нього 49 965 гривень. Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується розпискою. Кінцевий строк повернення позики - грудень 2016 року. Відповідачка свої зобовязання не виконала, суму грошових коштів у зазначеному розмірі не повернула, і надалі безпричинно відмовляється їх повертати. Просить стягнути з [PERSON] в його користь заборгованість в розмірі 49 965 гривень та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме телеграмою. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. 22 вересня 2016 року позивачу [PERSON] була дана розписка, в якій вказується, що [PERSON], паспорт серії НЮ 305726, виданий 10 травня 2013 року Чортківським РС УДМС у Тернопільській області, позичила у [PERSON] кошти в сумі 49 965 (сорок девять тисяч девятсот шістдесят пять) гривень. Зобовязувалась повернути позичені нею кошти в сумі 6 тисяч - 1.10.2016 року, 15 тисяч - 20.10.2016 року та решту суми частинами - до грудня 2016 року. Відповідачка [PERSON] свої зобовязання, дані в розписці не виконала, борг до цього часу не повернула. В ч. 1 ст. 1046 зазначається, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Своїх зобовязань [PERSON] не виконує, не повертає позику, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом стягнення в його користь із відповідачки суми позики, а також судові витрати по справі відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 30 липня 2011 року він з відповідачем уклав шлюб, який було зареєстровано у Бережанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 84. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами виникають часті сварки та відсутнє взаєморозуміння, приблизно з лютого 2015 року спільно не проживають, сімейних стосунків не підтримують, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Примирення неможливе. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків, між ними виникали конфлікти, термін, наданий судом для примирення, позитивних результатів не дав, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Бережанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначив, що квартира [ADDRESS] належала йому та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному з них належало по 1/6 частки квартири. 02 квітня 2016 року в місті Бережани Тернопільської області померла його матір - [PERSON]. Він є єдиним спадкоємцем І черги за законом після смерті матері так як на момент смерті спадкодавця проживав з нею, заповіту [PERSON] не складала. Не зважаючи на прийняття спадщини після смерті [PERSON] оформити спадщину на частку квартири виявилося неможливим і йому було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на квартиру на імя спадкодавця. Отримати такі документи після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився до суду подав заяву відповідно до якої просить справу слухати без нього, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій міська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить йому з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві [PERSON] вказав, що [INFO] в с. Семаківці Чортківського району Тернопільської області померла його сестра [PERSON]. Після її смерті позивач звернувся до Чортківської районної державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Однак, відсутній правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно, тому державний нотаріус надав письмову відмову № 2676/02-14 від 02 грудня 2016 року у вчиненні нотаріальної дії і роз'яснив процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Таким чином, [PERSON] просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування майна за законом після смерті сестри. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з мотивів, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача - Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, від сільської ради до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності представника, сільська рада позов визнає. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від нотаріальної контори до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, з якої вбачається, що вона не має заперечень щодо позовних вимог позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] померла сестра позивача [PERSON], після її смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить йому з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві [PERSON] вказав, що [INFO] року в с. Семаківці Чортківського району Тернопільської області померла його сестра [PERSON]. Після її смерті позивач звернувся до Чортківської районної державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Однак, відсутній правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно, тому державний нотаріус надав письмову відмову № 2676/02-14 від 02 грудня 2016 року у вчиненні нотаріальної дії і роз'яснив процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Таким чином, [PERSON] просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування майна за законом після смерті сестри. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з мотивів, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача - Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, від сільської ради до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності представника, сільська рада позов визнає. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від нотаріальної контори до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, з якої вбачається, що вона не має заперечень щодо позовних вимог позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] року померла сестра позивача [PERSON], після її смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить йому з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 36 по вул. Артема, 32-В в м. Миколаєві. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. З 13.08.2011 року позивач перебував з відповідачкою [PERSON] в шлюбі, і з 30.08.2011 року відповідач була зареєстрована в спірній квартирі. Але, у зв'язку із припиненням сімейних стосунків, з грудня 2016 року відповідачка добровільно залишила спірне приміщення, і з цього часу, вона не проживає в спірному житлі. Її речей в квартирі немає, вона не користується житловим приміщенням без поважних причин, не проводить оплату житлово-комунальних послуг. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування зазначеною квартирою, на підставі ст. 405 ЦК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що відповідачка з червня 2016 року не проживає в квартирі, добровільно виїхала на інше місце проживання, створила іншу сім'ю. Просив визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 36 по вул. Артема, 32-В. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що спочатку їх сумісного проживання спірна квартира була в непридатному для проживання стані, вони разом зробили ремонт в квартирі, погасили борги за комунальні послуги. Вказувала, що не проживає в спірному житлі, бо позивач створив їй нестерпні умови для проживання. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.08.2011 року, заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.01.2017 року шлюб розірвано. Відповідач [PERSON] з 30.08.2011 року зареєстрована в спірній квартирі, що підтверджується довідкою КЖЕП № 24 за вих. № 3940 від 21.11.2016 року. Із акту про непроживання від 06.12.2016 року вбачається, що [PERSON] не проживає в [INFO] з 01.06.2016 року. Частина 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивач предявив даний позов передчасно, тобто до сплину річного строку непроживання відповідача в спірній квартирі. За таких обставин суд відмовляє позивачу у задоволенні його позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про нього як батька з актового запису №156 від 09.09.2015 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області про народження [PERSON], 30.08.2015 народження, посилаючи на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою, однак, з червня 2014 року вони припинили спільне проживання та подружні відносини. Зимою 2016 року він довідався, що відповідач 30.08.2015 народила сина [PERSON]. При реєстрації народження дитини, його (позивача) було записано батьком цієї дитини. Оскільки він не є батьком [PERSON], просив позов задовольнити. Судом замінено неналежного відповідача [PERSON] на [PERSON], у звязку із зміною відповідачем прізвища. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи, в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності. Заперечень відносно позовних вимог не надав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO] Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 04.06.1983 у Музичанському відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис - № 7. Позивач в судове засідання не зявився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.06.1983 у Музичанському відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис - № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія ІІ-БК № 481500 від 04.06.1983 р. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], 10.04.1984 р. н. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В грудні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час їхня неповнолітній син мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її утриманні не бере. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 2\~000,00 грн., щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти сплати аліментів не заперечував, проте заперечував щодо розміру аліментів. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-ОК № 017457, видане виконкомом Вишневої міської ради Києво- Святошинського району Київської області - № 386. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час малолітній син [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 640,00 грн. в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: partial