Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - [PERSON]) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому свої вимоги обґрунтувало наступним чином. 1 липня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір кредиту № 08/07/2008/840 К-1211 (далі - Договір) на суму 38615,86 доларів СІНА строком до 10 червня 2028 року. Погашення кредиту та відсотків повинно було здійснюватися щомісячними платежами в сумі 491,06 доларів США. Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобовязань за [PERSON], між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку будинок за адресою: м. Первомайськ, вул. Косіора, буд. 58-а. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови кредитного договору і станом на день подання позову до суду за ним утворилася заборгованість в сумі 35473, 75 доларів США, що еквівалентно 308 216 грн. 55 коп., тому позивач просив стягнути з відповідача дану заборгованість, а також понесені судові витрати. В судовому засідання представниця позивача позовні умови збільшила та просила стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту станом на 9 грудня 2010 року в сумі 46783,32 доларів США, що еквівалентно 371065 грн. 89 коп. З врахуванням збільшених вимог просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про його час та місце був повідомлений належним чином. Представник позивача позов визнав частково: заперечував проти стягнення всього боргу за кредитним договором, але погоджувався про стягнення поточної заборгованості. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що 1 липня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Договір, в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до п.п. 1.1-1.4 [PERSON] зобовязався надати позичальнику, тобто [PERSON], кредит в сумі 38615, 86 доларів США для придбання житла. Сплата за користування кредитом складала 14,49 % річних. Термін повернення кредиту - 10 червня 2028 року. Зі своєї сторони позичальник зобовязався щомісячно до 10 числа кожного місяця сплачувати кредитні платежі до повного погашення кредиту, а мінімальний платіж складав 491,06 доларів США щомісячно (п.п.3.3.3-3.3.3 [PERSON]). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Крім цього, положення статей 546, 548-552, 572, 574, 575 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання, в тому числі неустойкою у виді пені та штрафу, а також передачею нерухомого майна в заставу (іпотеку). Так, 1 липня 2008 року, з метою забезпечення кредитного [PERSON], між Банком та відповідачем був укладений договір іпотеки, за яким останній передав Банку в іпотеки житловий будинок, розташований в м. Первомайську на вул. Косіора, 58-а. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в звязку з чим на 9 грудня 2010 року виникла заборгованість за кредитним договором, яку позивач зазначає наступними сумами в доларах США: загальний борг - 46783,32, що складається із заборгованості за кредитом - 35473,75 (в тому числі заборгованість по тілу кредиту - 434,27), заборгованості по відсотків - 6651,17 (в тому числі прострочка по відсоткам - 6536,93), заборгованості по сплаті пені - 796,81. Як видно з наданого позивачем розрахунку заборгованості то вона включає в себе всю суму кредиту, яку боржник зобовязаний сплатити Банку за [PERSON]. На думку суду, у позивача хоча і є право, передбачене п. 4.2.3. та п. 4.2.4. [PERSON], вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у випадку неналежного виконання договірних зобовязань, однак така вимога може бути заявлена в разі припинення зобовязань та дострокового розірвання кредитного договору згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України. Однак таких вимог Банком заявлено не було. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню поточний борг за [PERSON] відповідно до наданого розрахунку станом на 9 грудня 2010 року, в загальній сумі 7882,25 доларів США. а саме: - поточної заборгованості по тілу кредиту в сумі 434,27 доларів США, що еквівалентно 3453,05 грн. ( курсу НБУ 1 долар США = 7,9514 грн.); - заборгованості по відсоткам в сумі 6651,17 доларів США, що еквівалентно 52886,11 грн.; - пені за порушення строків кредитних платежів в сумі 796,81 доларів США, що еквівалентно 6335,76 грн. Окрім цього Банком заявлено вимогу про стягнення штрафу в сумі 3861,59 доларів США. На обгрунтування даного штрафу в наданому позивачем розрахунку заборгованості на 9 грудня 2010 року зазначено, що штраф обчислено за порушення зобовязань, передбачених п. 4.3 [PERSON] в розмірі 10% від суми кредиту. При цьому, п. 5.3. [PERSON] передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п. 4.3 [PERSON], за виключенням п.п. 4.3.3. та 4.3.4., він сплачує Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, передбачену п. 1.1 цього [PERSON], тобто 10% від 38615,86 доларів США. Зазначеними пунктами 4.3.3. та 4.3.4 [PERSON] передбачений обовязок позичальника в обумовлений сторонами строк сплачувати мінімальний кредитний платіж та сплатити штрафні санкції, передбачені п.п. 5.1-5.3 цього [PERSON]. За порушення зобовязань, передбачених пунктом 4.3.3 [PERSON], щодо здійснення своєчасних кредитних платежів, відповідачу нарахована пеня в зазначеній вище сумі. Однак доказів на підтвердження того, що позичальник порушив одне з будь-яких інших зобовязань, передбачених п. 4.3, суду надано не було. До того ж, при поданні позову до суду і вже наявності заборгованості по кредитним платежам, штраф в зазначеному розрахунку (10% від суми кредиту) до стягнення за являвся. Тому суд дійшов висновку, що вимога про стягнення нарахованого штрафу в сумі 3861,59 доларів США не відповідає умовам [PERSON], тобто є не обгрунтованою і задоволенню не підлягає. За встановлених обставин, на підставі ст. ст. 526, 530, 549, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню наступна поточна заборгованість за кредитним договором станом на 9 грудня 2010 року в загальній сумі 7882,25 доларів США, що включає в себе заборгованість по кредиту, процентам та пені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме: 24 грн. 40 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 345 грн. 61 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial