Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Михнівської сільської ради Ізяславського району про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . На території Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , прийняла спадщину в установленому законом порядку, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Ухвалою суду від 07.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В подальшому, ухвалою суду від 08.11.2019 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлена належним чином. В поданій до суду письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, вказавши, що повністю підтримує позовні вимоги. Представник Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 25.02.1977 року, вбачається, що її батьком є [PERSON] . Крім того, згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.08.1971 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №6. Згідно витягів з погосподарської книги, наданих відповідачем, [PERSON] являвся власником домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , в якому також зазначено рік його побудови - 1988. Відповідно до змісту довідок, виданих виконавчим комітетом Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 04.03.2019 року за №145 та 21.10.2019 року за №04-10/410, згідно з записами в погосподарській книзі виконкому Михнівської сільської ради, на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично в управління та розпорядження спадковим майном після його смерті вступила його дочка [PERSON] , яка взяла під охорону спадкове майно. З повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 25.10.2019 року №2028/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №414/2019 р. на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємиці першої черги за законом - дочки спадкодавця - [PERSON] . Інших заяв не надходило. Спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. Свідоцтво про право на спадщину на належне спадкодавцю майно не видавалось. Вказані факти підтверджено також Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №58065314, №58065330 від 25.10.2019 року та №57894372 від 11.10.2019 року, які містяться в матеріалах справи. Тобто позивач, після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину. [PERSON] комунальним підприємством «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» оформлено технічний паспорт на спірний житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , проте, правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно відсутні, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» від 03.10.2019 року №533. Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. В п.п. 1, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася в 1996 році, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.525 Цивільного Кодексу УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно вимог ст.527 Цивільного Кодексу УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст.529 Цивільного Кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.548 Цивільного Кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 Цивільного Кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом померлого [PERSON] , прийняла спадщину в установленому законом порядку. Інших спадкоємців судом не встановлено. [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] . Відтак, оскільки правовстановлюючі документи на спірний будинок відсутні, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved