Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

В жовтні 2017 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що між банком та [PERSON] 22.10.2007 року був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 2950,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач взяті на себе зобов»язання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак, в порушення умов договору відповідач своїх зобов'язань не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.08.2017 року становить суму в розмірі 10609,47 грн., яка складається із: 2385,30 доларів США - заборгованість за кредитом, 6270,47 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1953,70 доларів США - заборгованість за пенею та комісією. Однак, позивач вказує, що кредитодавець на власний розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а відтак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4145,30 доларів США (2385,30 доларів США - заборгованість за кредитом, 1760,00 доларів США - заборгованість по відсоткам), що за курсом НБУ складає суму в розмірі 105995,32 грн., а також судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В позові просив розглянути позов без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву суду не надала. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що між банком та [PERSON] 22.10.2007 року був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 2950,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до вказаного вище кредитного договору. В свою чергу відповідач порушила умови договору і станом на 31.08.2017 року становить суму в розмірі 10609,47 грн., яка складається із: 2385,30 доларів США - заборгованість за кредитом, 6270,47 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1953,70 доларів США - заборгованість за пенею та комісією, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором (а.с. 7-9). Однак, позивачем пред»явлено позов про стягнення з відповідача за вказаним договором заборгованість в сумі 4145,30 доларів США (2385,30 доларів США - заборгованість за кредитом, 1760,00 доларів США - заборгованість по відсоткам), що за курсом НБУ складає суму в розмірі 105995,32 грн. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що це право позивача визначати предмет позову, а суд, в свою чергу, відповідно до вимог закону розглядає справи в межах пред»явлених позовних вимог та позбавлений можливості вийти за їх межі. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв»язку з чим суд вважає його достовірним. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Судом достовірно встановлено, що в порушення умов кредитного договору, який відповідач підписала, а отже погодилася з усіма умовами договору, вона не виконала свої зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 4145,30 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.08.2017 року складає суму в розмірі 105995,32 грн. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням.

Outcome: approved