Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Виклад позиції позивача. На підставі рішення Язвинківської сільської ради народних депутатів Немирівського району Вінницької області від 30 травня 1995 році 5 сесії 22 скликання [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,25 га для ведення підсобного господарства, будівництва житлового будинку та передачу земельної ділянки у власність на її дошлюбне прізвище [PERSON]. 21 жовтня 1995 року позивач уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. В період з 1998-1999 року на земельній ділянці [PERSON] був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] Із 1999 року позивач безперервно володіє та проживає у житловому будинку, здійснювала його ремонт, понесла значні витрати. [PERSON] вважає, що право власності вона набула з моменту закінчення будівництва житлового будинку та коли оселилася із сім'єю у 1999 році до будинку. З часу відкритого володіння житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами ніхто до позивача не висовував будь-яких претензій з приводу незаконного його володіння. Однак, відсутність правовстановлюючого документа про право власності на належний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами здійснює перешкоди у оформленні нерухомого майна, що й стало підставою звернутися до суду за захистом своїх прав та визнання права власності на майно. Заяви, клопотання позивача, відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 21.02.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 15.03.2018 року. Представник відповідача Немирівської міської ради, Немирівського району подав відзив на позовну заяву та повідомляє про розгляд справи у відсутність представника з визнанням позову. Позовні вимоги визнає та не заперечує у задоволенні позову. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача [PERSON], представника відповідача Немирівської міської ради враховуючи, при цьому, що відповідач заявив про повне визнання позову. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо право власності, яке набувається у порядку, визначеному законом, що виникло на момент його набуття права як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності. На підставі рішення Язвинківської сільської ради народних депутатів Немирівського району Вінницької області від 30 травня 1995 році 5 сесії 22 скликання [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,25 га для ведення підсобного господарства, будівництва житлового будинку. На протязі всього часу проживання в будинку [PERSON] постійно сплачує комунальні послуги, за спожиту електроенергію перераховує на рахунок Немирівських ЕМ, за газопостачання на рахунок газового господарства. За час проживання здійснено ремонт і всі ремонтні роботи проведено з її власних будівельних матеріалів та за її власний рахунок. Наявність нерухомого майна підтверджується рішенням Язвинківської сільської ради 5 сесії 22 скликання від 30.05.1995 року про розгляд заяв громадян про передачу земельних ділянок у власність (а.с.7). Свідоцтвом про укладення шлюбу та зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON] (а.с.9), довідкою Немирівської міської ради № 37 від 13.02.2018 року про присвоєння адреси будинку (а.с.9) Технічним паспортом про наявність житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (10-13),Звітом про незалежну оцінку нерухомого майна (13-14). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначених у главі 24 Цивільного кодексу України (ст. ст. 328-345 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Елементи набувальної давності також передбачені статтями 335, 338, 341, 343 ЦК України, за положеннями яких після вчинення законодавчо визначених дій та зі спливом певного строку особа може набути право власності на безхазяйне майно та майно, власник якого невідомий. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Висновки суду В роз'ясненнях Міністерства юстиції України від 13.10.2011р. «Про деякі аспекти набуття права власності на об'єкти безхазяйного нерухомого майна» зазначено наступне. У випадку, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дані обставини та надані докази є підставою для набуття позивачем права власності на вищезазначений житловий будинок в порядку набувальної давності, оскільки володіння і користування будинком відбувалося позивачем більш ніж десять років. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved