Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року у цивільній справі №756/12922/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року у цивільній справі №756/12922/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено частково. Заявник вказав, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, [PERSON] стверджував, що жодних грошових коштів від позивача він не отримував, договорів позики не підписував та розписок на виконання таких договорів не надавав. З цих підстав відповідач [PERSON] просив суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду та скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року у цивільній справі №756/12922/18 та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Представник заявника у судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення суду підтримав, просив суд її задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року у цивільній справі №756/12922/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 05 грудня 2017 року у сумі 35000,00 доларів США, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 9932,42 грн, а також стягнуто судовий збір у сумі 8810,00 грн (а. с. 60-63). Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причини, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що судом надсилались судові повістки про виклик [PERSON] у судове засідання, призначене на 17 січня 2019 року за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, що збігається з останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання (а. с. 30, 34, 37, 38), а саме: [ADDRESS] . Судом встановлено, що повістка про виклик до суду на 17 січня 2019 року не була вручена [PERSON] . Крім того, виклик відповідача [PERSON] у судові засідання, призначені на 12 год 15 хв 21 лютого 2019 року та 15 год 15 хв 03 квітня 2019 року, здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а. с. 45-46, 51-52). У своїй постанові від 25 квітня 2018 року у справі №295/5011/15-ц Верховний Суд вказав на те, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відтак, суд вважає, що [PERSON] не з`явився в судове засідання з поважних причин. Крім того, докази, на які посилається заявник, можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи. З`ясувавши підстави пропуску заявником строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, суд вважає їх поважними, а тому приходить до висновку про необхідність його поновити та задовольнити заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved