Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

В заявленому позові позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він 17.09.2016 року зареєстрував шлюб з відповідачем у Тлумацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є малолітнім та проживає разом із відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що останній рік вони не проживають разом, відповідач пішла жити до своїх батьків, не вказавши причини такої своєї поведінки. На час звернення до суду позивач та відповідач не можуть дійти спільної думки щодо подальшого спільного сімейного життя, примирення неможливе і недоцільне. Позивач просить суд шлюб між ними розірвати, а також покласти на нього витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подала заяву про визнання позову та розгляду справи без її участі. 23.03.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 17 вересня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Тлумацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2016 року (а.с.3). Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Шлюбних відносин сторони не підтримують, протягом року разом не проживають, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908, 00 грн, квитанція №ПН1952464 від 18.03.2021 року за клопотанням позивача слід залишити за ним (а.с. 6). На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved