Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом та відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, просила зобов`язати відповідачів на підставі первинних документів здійснити кожному з них звірку розрахункових даних з позивачкою (особовий рахунок [NUMBER] ) за спожитий нею природний газ за період з 01.04.2017 року по день звернення до суду зі складанням та підписанням відповідних двосторонніх актів звірки; зобов`язати ТзОВ «Чернівцігаз збут» надати позивачу підписану уповноваженою особою письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам разом із заявою-приєднанням до умов цього договору, яка є його невід`ємною частиною; зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» надати позивачу підписану уповноваженою особою письмову форму договору розподілу природного газу разом із заявою-приєднанням до умов цього договору, яка є його невід`ємною частиною (а/с 93). В обґрунтування вказаних вимог посилалась на те, що в червні 2018 року вона звернулась в Управління соціального захисту населення Першотравневого району м. Чернівці з метою призначення субсидії, проте їй було відмовлено з посиланням на те, що у неї існує заборгованість за користування природнім газом в сумі 2117,96 грн., а у липні 2018 року їй повідомили, що сума боргу становить вже 5800 грн. Вказувала на те, що їй не зрозумілі причини виникнення такої заборгованості, оскільки протягом близько двох з половиною років, до серпня 2018 року, до її помешкання жодного разу не приходили працівники ПАТ «Чернівцігаз» та ТзОВ «Чернівцігаз збут» з метою зняття показників лічильника, а згідно довідки про розмір платежів за використання природного газу від 25.07.2017 року станом на 01.07.2017 року у неї заборгованість по оплаті за природний газ була відсутня. З метою з`ясування підстав виникнення боргу про який її повідомили в Управлінні соціального захисту населення Першотравневого району м. Чернівці, відмовляючи в оформленні субсидії, вона неодноразово зверталась з відповідними листами та заявами до відповідачів, вимагаючи проведення коригування обсягів спожитого природного газу, надання акту звірки розрахунків за період з 01.05.2017 року по липень 2018 року, а також заяву-приєднання до умов Типового договору, копії рахунків про сплату послуги за спожитий природній газ, планові величини середньомісячного споживання газу за вказаний нею період. За наслідками неодноразових звернень, восени 2018 року нею отримано відповіді про те, що на її адресу було направлено заяву-приєднання до типових умов договорів, а проведення тристоронньої звірки між нею та відповідачами не передбачено. Крім того, на запропоновані [PERSON] дати проведення звірок представники відповідача не з`явились. Зазначала, що на даний час між нею та відповідачами не врегульовані договірні відносини, оскільки вона не підписувала та не отримувала заяву-приєднання, а також вона не погоджується з розрахунком заборгованості,а не здійснення відповідачами звірки розрахункових даних порушує її права як споживача, оскільки обмежує її у доступі до інформації про наданні відповідачами послуги. На вказану позовну заяву від представника відповідача ТзОВ «Чернівцігаз збут» надійшов відзив в якому останній позовні вимоги не визнав вказуючи на те, що ТзОВ «Чернівцігаз збут» з 01.07.2015 року надає послуги побутовим споживачам з постачання природного газу на умовах, що передбачені Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, який має ознаки публічного та розміщений на офіційному веб-сайті постачальника газу і не потребує двостороннього підписання, оскільки приєднанням до умов такого договору вважається не повернення постачальнику надісланої споживачу заяви-приєднання, а також фактичне споживання природного газу після офіційного опублікування Типового договору та сплати рахунків за надану послугу. У разі не згоди на отримання послуг ТзОВ «Чернівцігаз збут» на умовах типового договору, споживач не має права користуватись природним газом. Вказував на те, що на адресу позивача направлялась відповідна заява-приєднання, яку остання не повернула та продовжувала користуватись послугами ТзОВ «Чернівцігаз збут», не відмовлялась від отримання природного газу, у зв`язку з чим її дії свідчать про наявність між нею та ТзОВ «Чернівцігаз збут» договірних відносин, умови яких врегульовані Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Зазначав, що до моменту звернення з даним позовом до суду, позивач в позасудовому порядку не зверталась до ТзОВ «Чернівцігаз збут» з вимогою надати їй заяву-приєднання до умов типового договору, а також письмовий примірник договору, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання вчинити такі дії на підставі судового рішення, оскільки в цій частині постачальником газу права позивача не порушені. Вказував на те, що 17.08.2018 року ТзОВ «Чернівцігаз збут» було проведено із позивачем звірку наявності заборгованості та остання визнала суму боргу і між сторонами було укладено договір про розстрочку сплати боргу. Крім того, від представника відповідача - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» до суду надійшов відзив в якому останній позовні вимоги [PERSON] не визнав та пояснив, що ПАТ «Чернівцігаз» з 01.07.2015 року надає послуги розподілу газу побутовим споживачам на умовах, що передбачені Типовим договором розподілу природного газу, який має ознаки публічного та розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання, оскільки відповідач надіслав позивачу заяву-приєднання до умов типового договору, а дії останньої свідчать про приєднання до умов такого договору, оскільки [PERSON] продовжує використовувати природній газ із газорозподільної мережі та не зверталась до Оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу до її помешкання. При цьому, ПАТ «Чернівцігаз» не отримував особистої письмової заяви позивача про надання їй заяви-приєднання, а також письмової форми типового договору, що передбачено главою 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, а тому в цій частині право позивача не порушене та відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання надати письмовий договір та повторно заяву-приєднання. Також, вказував на те, що Кодексом ГРМ та умовами відповідного типового договору не передбачено проведення звірки розрахункових даних за спожитий газ між Оператором ГРМ та побутовим споживачем. Крім того, Регулятором, а саме Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) роз`яснено позивачу порядок здійснення звірки розрахунків, проте позивач рекомендацій Регулятора в цій частині не виконала. У відповідях на відзиви представників відповідачів позивач зазначала, що вона зверталась з вимогами про надання письмової форми типового договору до постачальника природного газу, а проведення відповідних звірок усуне протиріччя щодо суми нарахованого боргу. Крім того, представники відповідачів звернулись до суду з заявами про закриття провадження у справі, оскільки вважають що відсутній предмет спору, при цьому посилались на те, що позивачем фактично вчиняються дії, що свідчать про її приєднання до Типових договорів розподілу природного газу та постачання природного газу побутовим споживачам та на її адресу направлялись відповідні заяви-приєднання, а також останній надано два примірники підписаного акту звірки взаємних розрахунків станом на 28.02.2019 року. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.06.2019 року в задоволені заяви представників відповідачів ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» про закриття провадження у справі за позовом [PERSON] про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з відсутністю предмету спору відмовлено, оскільки судом встановлено, що позивачем не втрачено інтерес до предмету позову, остання не погоджується з наданими їй актами звірки, заперечує факт наявності між нею та відповідачами договірних відносин відповідно до заяви-приєднання до умов публічних договорів, а також вказує на необізнаність з умовами Типових договорів, які запропоновані відповідачами. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в редакції заяви про збільшення позовних вимог та просили позов задовольнити з підстав зазначених в останній редакції позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог. Позивач вказала на те, що відповідачами проведено не вірний розрахунок вартості наданих ними послуг, а також у 2018 році вона особисто зверталась до них з заявою про надання їй заяви-приєднання до типових договорів. Представники відповідачів заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені ними у відзивах, письмовому заперечення ТзОВ «Чернівцігаз збут» та заявах про закриття провадження у справі. Вказували на те, що будь-які порушення прав позивача з боку постачальника газу та оператора ГРМ відсутні, остання отримує послуги з газопостачання та газорозподілу на умовах відповідних Типових договорів, що мають ознаки публічних, вчиняє дії, що свідчать про її приєднання до умов вказаних договорів та з нею неодноразово проводились звірки. Також зазначали, що закон не передбачає багаторазового приєднання до умов Типових договорів, а також особистого вручення заяви-приєднання споживачу. Направивши відповідну заяву-приєднання простою кореспонденцією на адресу споживача відповідачі діяли у відповідності до вимог Кодексу ГРМ та правил постачання природного газу. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , на її ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] споживача природного газу (а/с 14). Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідно до постанови НКРЕКП від 28.05.2015 року №1640 з 01.07.2015 року ПАТ «Чернівцігаз» анульовано ліцензію щодо надання послуг з газопостачання всім категоріям споживачів, натомість рішенням НКРЕКП від 28.05.2015 року №1641 таку ліцензію надано ТзОВ «Чернівцігаз збут», у зв`язку з чим з 01.07.2015 року послуги газопостачання населенню надаються ТзОВ «Чернівцігаз збут», а послуги газорозподілу - ПАТ «Чернівцігаз». Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. У відповідності до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно п. 4 глави 3 розділу VI п.4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як субітку ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Крім того, Розділом ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутність простроченої заборгованості побутового споживача перед діючим постачальником за поставлений природний газ (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки розрахунків. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовимспоживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ побутовим споживачам (далі - постачальник із спеціальними обов`язками), додатково розміщують редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності. Постачальники із спеціальними обов`язками не мають права відмовити побутовим споживачам, об`єкти яких знаходяться в межах їх закріплених територій, в укладенні договору постачання природного газу та на період відсутності у побутового споживача іншого постачальника зобов`язані постачати природний газ такому споживачу на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та з урахуванням вимог цих Правил. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Крім того, порядок та умови надання послуги з постачання та розподілу природного газу також врегульовано ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За змістом ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. З системного аналізу вище наведених норм законодавства вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору постачання природного газу побутовим споживачем є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача від укладення такого договору суперечить вказаним нормам законодавства. З урахуванням наведеного, враховуючи, що у разі незгоди споживача приєднуватись до умов договору розподілу природного газу він не має права використовувати природний газ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, а також враховуючи, що позивач продовжує використовувати природний газ та з жодною заявою про припинення розподілу/постачання до відповідачів не зверталась, періодично сплачує послуги з газопостачання, суд приходить до висновку, що позивач є побутовим споживачем природного газу та з нею укладено договір на постачання природного газу побутовим споживачам, а також договір розподілу природного газу на умовах Типових договорів, затверджених постановами НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 та від 30.09.2015 № 2500, що свідчить про наявність між нею та відповідачами договірних відносин у сфері розподілу та постачання природного газу. Враховуючи наведене, відсутні підстави зобов`язання відповідачів надати позивачу заяву-приєднання до умов Типових договір, при цьому суд звертає увагу, що в матеріалах справи на а/с 129 (зворот) міститься копія заяви-приєднання [PERSON] до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а/с 129 зворот). Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідачів надати їй підписані уповноваженими особами письмові форми договорів постачання природного газу побутовим споживачам та розподілу природного газу слід зазначити наступне. Так, відповідно до абз. 4 п. 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, на письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Також, відповідно до п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, на письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу. З матеріалів справи вбачається, що позивач 12.09.2018 року зверталась до ПАТ «Чернівцігаз» з заявою в якій просила надати їй копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та листом від 28.09.2018 року ПАТ «Чернівцігаз» їй роз`яснено, що вказане товариство є оператором ГРМ та надає послуги щодо розподілу природного газу, а тому з заявою про отримання письмової форми типового договору постачання природного газу слід звернутись до постачальника (а/с 18, 19). Належних та допустимих доказів того, що до моменту звернення до суду з даним позовом позивач в установленому законом порядку зверталась до постачальника з заявою про надання їй письмово примірника договору постачання природного газу побутовим споживачам та до оператора ГРМ з заявою про надання їй письмового примірника договору розподілу природного газу матеріали справи не містять. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що в ході судового розгляду справи, 07.042019 року позивач звернулась до постачальника газу заявою про надання їй письмового договору та листом від 10.04.2019 року ТзОВ «Чернівцігаз збут» на її адресу направлено підписаний уповноваженою особою постачальника примірник письмової форми договору постачання природного газу побутовим споживачам (а/с 130-134). Крім того, листом від 24.04.2019 року Оператором ГРМ - ПАТ «Чернівцігаз» на адресу позивача направлено примірник підписаного уповноваженою особою Оператора ГРМ письмової форму договору розподілу природного газу (а/с 143-146). Таким чином, факт порушення відповідачами вимог п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем та абз. 4 п. 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 щодо ненадання позивачу у визначений термін письмових форм вказаних типових договорів не знайшов свого підтвердження належними доказами, а тому в даному випадку судом не встановлено порушення прав позивача як споживача послуг відповідачів. Також, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем, відповідачами та НКРЕКП протягом тривалого періоду в рамках досудового врегулювання спору щодо нарахованої [PERSON] заборгованості за споживання природного газу здійснювалося листування (а/с 15-22, 24, 26,27,28, 57-63, 71-77). Зі змісту вказаного листування вбачається, що як позивачем так і відповідачами визначались дати проведення взаємних звірок, зокрема постачальником було запропоновано провести звірку з [PERSON] 12.10.2018 року за умови до 11.10.2018 року проведення звірки з Оператором ГРМ, який листом від 28.09.2018 року пропонував позивачу провести відповідну звірку у строк з 01.10.2018 року по 11.10.2018 року, та роз`яснено позивачу необхідність подання постачальнику рядку копій документів для проведення такої звірки (а/с 20, 21). Натомість позивач направила на адресу відповідачів лист в якому визначала час та місце проведення звірки, а в подальшому склала акт про неявку представників відповідачів у визначений нею час та місці (а/с 22-25). З листа НКРЕКП від 08.11.2018 року №9731/16/9-18 вбачається, що 17.08.2018 року між позивачем та ТзОВ «Чернівцігаз збут» укладено договір №10636 про розстрочення оплати заборгованості, а також було встановлено, що на пропозиції відповідачів для проведення звірки спожитих обсягів природного газу та нарахувань його вартості позивач не з`являлась (а/с 62-63). Відповідно до пп.7 п. 5.1 Договору постачання природного газу побутовим споживачам, споживач має право проводити звіряння фактичних розрахунків з підписанням відповідного акта, а згідно пп. 5 п. 6.1 вказаного договору постачальник має право проводити разом зі Споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта. З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2019 року постачальником підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2015 року по 28.02.2019 року (в тому числі спірний період з 17.04.2017 року по 13.12.2018 року - день звернення до суду) та такий акт листом від 10.04.2019 року направлений на адресу позивача (а/с 135). Таким чином, відповідачем ТзОВ «Чернівцігаз збут» дотримані умови Договору постачання природного газу побутовим споживачам, а не згода позивача з результатами звірки, що затверджені вказаним актом не є предметом даного спору. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 28.02.2019 року ПАТ «Чернівцігаз» підписано акт звірки показань лічильника та об`ємів розподіленого природного газу станом на 28.01.2019 року за період з 01.07.2015 року по 28.02.2019 року (в тому числі спірний період з 17.04.2017 року по 13.12.2018 року - день звернення до суду) та копія такого акту направлена на адресу позивача відповідним листом від 24.04.2019 року (а/с 143). Таким чином, відповідачем ПАТ «Чернівцігаз» право позивача на проведення відповідних звірок не порушено, а заперечення позивача проти результатів такої звірки не є предметом даного спору. Враховуючи вище наведене, в судовому засіданні не встановлено порушення прав [PERSON] як споживача послуг ТзОВ «Чернівцігаз збут» та ПАТ «Чернівцігаз» на приєднання до типових договорів постачання природного газу побутовим споживачам та розподілу природного газу, отримання письмової форми таких договорів та проведення звірки фактично використаних обсягів природного газу та відповідних розрахунків. Оскільки при зверненні до суду з даним позовом позивач посилалась на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до ст. 22 якого остання звільнялась від сплати судового збору, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та дати звернення до суду з даним позовом, з останньої на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки матеріали справи не містять доказів звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі вище викладеного та

Outcome: approved