Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича. ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 1016,85 грн. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 001-15001-201006 від 20.10.2006 року, а також судові витрати по справі покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.10.2006 року ПАТ «Дельта Банк» уклало з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 001-15001-201006, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» видало відповідачу [PERSON] кредит в сумі 1844,00 грн. зі сплатою 5 % річних за користування кредитом та 2,5 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Однак, [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, тому станом на 13.07.2015 року у неї виникла заборгованість в сумі 1016,85 грн., яка складається з: - заборгованість за сумою кредиту 591,57 грн.; - заборгованість по відсоткам 10,38 грн.; - заборгованість за комісіями 414,90 грн. У судове засідання учасники процесу не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак від представника позивача ПАТ «Дельта Банк» надійшла заява, в якій позов підтримав, просив суд справу розглядати за його відсутністю та повідомив, що проти заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 20.10.2006 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-15001-201006, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» видало відповідачу кредит в сумі 1844,00 грн. зі сплатою 5 % річних за користування кредитом та 2,5 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання перед банком по кредитному договору № 001-15001-201006 від 20.10.2006 року належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 13.07.2015 року у неї виникла заборгованість перед банком, яка на думку суду складає 1016,85 грн., з яких: - заборгованість за сумою кредиту 591,57 грн.; - заборгованість по відсоткам 10,38 грн.; - заборгованість за комісіями 414,90 грн. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. 35 вказаного Закону тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі Фонду. Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ч.1 ст.36 Закону) Положеннями ч. 2 ст. 37 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. В матеріалах справи знаходиться рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» згідно з яким з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича. Крім того, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року № 71 було внесено зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року № 51, згідно якого тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно. Таким чином, суд вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дійсна наявність цих грошових зобов'язань відповідача [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» та їх розмір підтверджується кредитним договором від 20.10.2006 року за № 001-15001-201006 та відповідним розрахунком, наданим представником банку. Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору № 001-15001-201006 від 20.10.2006 року, сума яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» складає 1016,85 грн. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник ПАТ «Дельта Банк» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Згідно ч. 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий сбір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є повністю обґрунтованими та доведеними, які підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору № 001-15001-201006 20.10.2006 року у розмірі 1016,85 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь держави грошові кошти у розмірі 487 гривні 20 копійок.

Outcome: approved