Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків за договором оренди, в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь збитки, що завдані неповерненням переданої в оренду кофе-машини в сумі 30 000,00 грн., орендну плату в сумі 25 000,00 грн. та неустойку в сумі 50 000,00 грн., загальна сума: 105 000,00 грн. та суму судових витрат в розмірі 1 050,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовав тим, що 06 лютого 2019 року між Фізичною особою - Підприємцем [PERSON] та громадянкою [PERSON] було укладено договір № 06/02/2019 оренди кофе-машини Grimmak + Obel вартістю 30 000,00 грн. Крім того, неповерненням відповідачем позивачу переданого в оренду майна, позивачу завдані збитки в розмірі вартості кофе-машини. Також відповідач не здійснив повні розрахунки за Договором оренди, тому позивач звернувся до суду. 06 грудня 2019 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Кондратенко О.О. На підставі розпорядження № 01-08-820 від 29 вересня 2020 року щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 761/47041/19 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв`язку із наданням судді Кондратенко О.О. відпустки по вагітності та пологам. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив не надсилав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 06 лютого 2019 року між Фізичною особою - Підприємцем [PERSON] та громадянкою [PERSON] було укладено договір № 06/02/2019 оренди кофе-машини Grimmak + Obel вартістю 30 000,00 (тридцять тисяч гривень). 06 лютого 2019 року позивачем було передано, а відповідачем отримано кофе-машину Grimmat + Obel вартістю 30 000,00 (тридцять тисяч гривень), що підтверджується Актом прийому-передачі від 06 лютого 2019 року. Згідно до пункту 1.3 зазначеного договору передане в оренду відповідачу обладнання, повинно було бути встановлене за адресою: [ADDRESS] . Наприкінці лютого 2019 року позивачем була встановлена відсутність за визначеною адресою і відповідача, і обладнання, що передано їй в оренду. За таких обставин, 13 березня 2019 року позивачем було направлено відповідачу письмове повідомлення про розірвання договору № 06/02/2019 від 06 лютого 2019 року на підставі пункту 2.10 Договору та вимогу повернути передану в оренду кофе-машину або її вартість, поштове відправлення було повернуто 22 квітня 2019 року за закінченням терміну зберігання. Відповідач зобов`язання, щодо сплати орендної плати та повернення орендованого майна не виконала. Згідно до пункту 3 Договору, оплата за користування кофе-машиною становить 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень на місяць. Станом на день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі становить 25 000,00 (двадцять п`ять) тисяч гривень. Пунктом 2.9 Договору встановлено, що Орендар не вправі передавати взяту в оренду кофе-машину в суборенду, в безоплатне користування, передавати свої права та обов`язки за договором третім особам, передавати в заставу орендні права. Згідно до пунктів 2.10, 2.12 Договору, відповідач зобов`язана у разі припинення або розірванні договору повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та провести за участю обох сторін її технічний огляд та перевірку її комплектності. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі статтею 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (не споживана річ). У відповідності до статті 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної оплати за користування річчю за час прострочення. Отже, розмір неустойки за статтею 785 ЦК України, становить 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень. Крім того, неповерненням відповідачем позивачу переданого в оренду майна, позивачу завдані збитки в розмірі вартості кофе-машини, а саме в сумі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень. Вартість кофе-машини, що передана відповідачу визначена пунктом 1.3 Договору та пунктом 2 Акту прийому - передачі. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Фізичної особи - Підприємця [PERSON] та стягнення з [PERSON] на користь позивача коштів в сумі 105 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 050,00 грн. На підставі ст. ст. 11, 192, 317, 355-361, 509, 526, 610, 759, 760, 762, 764, 785793, 810, 825 ЦК України,

Outcome: approved