Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

В жовтні 2015 року КП «ЖРЕУ» звернулось до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що на балансі позивача перебуває будинок по вул. Київський шлях, 2/3 в м. Борисполі. КП «ЖРЕУ» утримує цей обєкт нерухомого майна та його прибудин-кову територію. [PERSON] є власницею квартири №95 в цьому будинку. Вона ухиляється від оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Тому у неї виникла заборгованість по оплаті цих житлово-комунальних послуг в розмір 12735 гривень 71 копійки. Відповідач відмовився добровільно сплатити ці грошові кошти. З огляду на це позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 12735 гривень 71 копійки. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] подала заяву про часткову зміну предмета позову та збільшення розміру позовних вимог (а.с.30-33): просить суд визнати договір про надання послуг з утримання будинку та прибудин-кової території укладеним між КП «ЖРЕУ» та відповідачем з 1 серпня 2005 року; стяг-нути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по оплаті цих житлово-кому-нальних послуг в розмірі 13107 гривень 27 копійок. Представник відповідач [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задо-волення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що [PERSON] не проживає в [INFO]. Ця обставина свід-чить про те, що вона не отримувала послуги з утримання будинку та прибудинкової тери-торі. Відповідач не укладав з КП «ЖРЕУ» договір про надання послуг з утримання бу-динку та прибудинкової території. Крім того, представник відповідача [PERSON] про-сить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Це підтверджується копією листа директора КП «Бориспільське БТІ» №105 від 22 вересня 2015 року (а.с.37). Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з п.2 ч.1 ст.13, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні по-слуги» споживач зобовязаний оплачувати послуги з утримання будинку та прибудинко-вої території. З копії рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №724 від 12 грудня 2000 року (а.с.38, 42) вбачається, що будинок по вул. Київський шлях, 2/3 в м. Борисполі був прийнятий на баланс КП «ЖРЕУ». Відповідач утримує цей обєкт нерухо-мого майна та його прибудинкову територію. Ця обставина підтверджується копією до-датку до рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №76 від 30 січня 2012 року (а.с.49-51, 74). Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він проживає в [INFO]. [PERSON] підтвердив те, що підїзд будинку та прибудинкова територія прибираються належним чином. Своєчасно вивозиться побутове сміття. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] належним чином оплачує надані житлово-комунальні послуги. Тому за період часу з січня 2004 року до 1 грудня 2015 року у неї виникла заборгованість в розмірі 13107 гривень 27 копійок. Ця обставина підтверджується письмовими розрахунками (а.с.4-8, 34). Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку позовної давності. Загаль-на позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.4, ч.5 ст.267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає по-важними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Встановлено, що заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та при-будинкової території виникла у відповідача ще в січні 2004 року. Зі штампу, що містить-ся на титульній стороні позову (а.с.1) вбачається, що КП «ЖРЕУ» предявило позов лише на початку жовтня 2015 року. Ця обставина свідчить про те, що позивач пропустив строк позовної давності для стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за період часу з січня 2004 року до 1 жовтня 2012 року. КП «ЖРЕУ» не надало жодного доказу на підтвердження поважності причин, які перешкодили вчасно звернутись до суду. Підстави для поновлення пропущеного строку позовної давності відсутні. З огляду на це суд вважає, що у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період часу з січня 2004 року до 1 жовтня 2012 року належить відмовити. Однак відповідач відмовляється добровільно погасити заборгованість по оплаті цих житлово-комунальних послуг за період часу з 1 жовтня 2012 року до 1 грудня 2015 року. З письмового розрахунку (а.с.87-88) вбачається, що розмір цієї заборгованості становить 6205 гривень 22 копійки. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової терито-рії в розмірі 6205 гривень 22 копійок. В матеріалах цивільної справи міститься довідка директора КП «ЖРЕУ» №404/16-05 від 5 жовтня 2015 року (а.с.12), з якої вбачається, що суми пільг відповідача були за-раховані в рахунок часткової оплати послуг з утримання прибудинкової території. Крім того, з письмового розрахунку (а.с.8) вбачається, що в серпні 2005 року [PERSON] сплатила позивачу грошові кошти в розмірі 400 гривень. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчи-ненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Згідно з ч.3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Встановлено, що зарахування пільг відповідача в рахунок часткової оплати житло-во-комунальних послуг не свідчить про визнання [PERSON] заборгованості по їх оплаті. Дійсно, у звязку з частковим погашення заборгованості в серпні 2005 року строк позовної давності був перерваний. З того ж місяця розпочався перебіг цього строку за-ново. Він закінчився в серпні 2008 року. З огляду на це суд вважає, що доводи представника позивача [PERSON] про дотримання її довірителем строку позовної давності не відповідають дійсності. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: найменування сторін; предмет договору; вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складо-ві на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; права та обовяз-ки сторін; порядок контролю та звіту сторін; порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; порядок обслуговування мереж та розподіл повно-важень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); умови доступу в квартиру, буди-нок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; порядок здійснення ремонту; відповідаль-ність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; порядок вирішення спорів; перелік форс-мажорних обставин; строк дії договору; умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; дата і місце укладення договору. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що сторони досягли згоди з усіх перелічених істотних умов договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової споруди. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання цього договору укладеним від-сутні. У задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити. Як розяснив Верховний Суд України, п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону така обставина, як відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, не може бути підставою для звіль-нення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З огляду на це суд критично оцінює посилання представника відповідача [PERSON] на те, що його довіритель не уклав з КП «ЖРЕУ» договір про надання послуг з утри-мання будинку та прибудинкової території. Ця обставина не має значення для правиль-ного вирішення спору. В матеріалах цивільної справи містяться копії актів обстеження житлових і мате-ріально-побутових умов (а.с.56-62), з яких вбачається, що [PERSON] не проживає в [INFO]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також підтвердили те, що в цій квартирі ведуться ремонтні роботи. Вона є непридат-ною для проживання. Тому відповідач не проживає в [INFO]. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] по-казали, що [PERSON] постійно проживає в [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.3 цієї статті суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Те, що відповідач не проживає в [INFO], не свідчить про те, що КП «ЖРЕУ» не надало відповідачу послуги з утриман-ня цього будинку та прибудинкової території. Ця обставина не звільняє [PERSON] від обовязку оплатити житлово-комунальні послуги. З огляду на це суд вважає, що копії актів обстеження житлових і матеріально-по-бутових умов, показання наведених вище свідків не стосуються предмета доказування та є неналежними доказами.

Outcome: partial