Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Виконавчий комітет Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник Виконавчого комітету Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Лотоковська Н.В. не зявилася, однак надала заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, з позовними вимогами згодна, просила позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та дату судового засідання неодноразово сповіщався належним чином, шляхом надіслання судової повістки на адресу місця його реєстрації, які повернути до суду з відміткою про повернення у звязку із «закінченням терміну зберігання». В судове засідання представник третьої особи Служба у справах дітей районної державної адміністрації не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, висновки, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На засіданні виконавчого комітету Шабівської сільської ради було винесено рішення № 52\\2018 від 20.09.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] до неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] був зареєстрований та мешкав до 2016 року за адресою: [ADDRESS] до 04.04.2018 року він проживав та знаходився під цілодобовим домашнім арештом за адресою: [ADDRESS] на даний момент місце знаходження його не відоме. Встановлено, що батько [PERSON] ніде не працює, не зареєстрований і не мешкає на території Шабівської сільської ради, зі слів колишньої дружини зловживає алкогольними напоями, на протязі тривалого часу дітей матеріально не забезпечує, аліменти не сплачує, не піклується про здоров'я дітей, їх фізичним, духовним та моральним розвитком. Дитина [PERSON] знаходиться в державному закладі приблизно 9 місяців на повному його утримані, батько жодного разу дитину не відвідав. Мати дитини [PERSON], померла [INFO]. Друга дитина [PERSON] постійно проживає з матірю другою дружиною громадянина [PERSON] Відповідно до характеристики, наданої сільським головою [PERSON], [PERSON] за період проживання на території Шабівської сільської ради зарекомендував себе негативно. Не працює. Зловживає алкогольними напоями. На данний момент за даною адресою не мешкає, місце знаходження його не відоме. (а.с. 5) Згідно з актом обстеження побутових умов проживання, складеним депутатом Шабівської сільської ради [PERSON] та спеціалістом Лотоковською Н.В. від 10.08.2018 року, за даною адресою не мешкає та не зареєстрований та місце знаходження його не відоме. (а.с.14) Згідно довідки № 658 від 26.04.2018 року Виконкомом Шабівської сільської ради, що дитина [PERSON], [INFO], мешкає за адресою : [ADDRESS] разом з матірю [PERSON], [INFO]. (а.с.13) Згідно листа №06-04/128 від 12.03.2018 року, Адміністрація Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації повідомляє, що в ввіреному їм закладі на повному державному утриманні з 15.01.2018 року по теперішній час перебуває дитина: [PERSON], [INFO], мешканець: [ADDRESS]. Дитина звернулася самостійно до адміністрації Центру за допомогою для вирішення питання в отриманні документів (у звязку з крадіжкою документів), які засвідчують його особу, та подальшої долі дитини. Мати його, [PERSON], померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 05.04.2003 року Виконавчим комітетом Бритівської сільської ради). Батько, [PERSON], зареєстрований за адресою : [ADDRESS]. За весь час перебування дитини в даному закладі ні батько ні будь - які родичі його не відвідували. Місце перебування батька [PERSON] не знає. (а.с.16) Враховуючи те, що батько тривалий час ухиляється від виконання своїх обовязків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, суд приходить до висновку що позбавлення батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Обвязки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 Сімейного Кодексу України. Згідно ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, є основою для позбавлення його судом батьківських прав. З аналізу норм сімейного законодавства слід зробити висновок, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для самої дитини (ст.166 СК України). В статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідач неодноразово викликався у судові засідання, однак, жодного разу у судове засідання не зявився, будь-яких заяв чи заперечень на позов не надав, що позбавило суд можливості вислухати думку відповідача з приводжу заявлених позовних вимог. Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, а саме той факт, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не виконує свої батьківські обов'язки, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не турбується про них, не виявляє бажання спілкувати та бачитись з дітьми, участі у житті дітей не приймає, а також враховуючи характер поведінки відповідача,його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося і після пред'явлення даного позову, суд застосовує крайню міру, позбавивши відповідача батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси та права неповнолітніх дітей.

Outcome: approved