Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Відповідно до рішення виконкому Золотівської міської ради №16 від 28 серпня 1962 року та договору «Про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку» від 04 вересня 1962 року [PERSON], який доводиться позивачу рідним батьком, була надана в безстрокове користування земельна ділянка загальною площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку та господарських будівель, після чого він отримав право на будівництво індивідуального житлового будинку [ADDRESS]. Протягом наступних років [PERSON] разом із своєю дружиною [PERSON] за власні кошти побудували житловий будинок разом із господарчими будівлями і спорудами за вищезазначеною адресою. При цьому згідно комісійного акту «Про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням Золотівської міської ради за №223 від 23 жовтня 1984 року, побудований [PERSON] житловий будинок [NUMBER] з господарськими будівлями по [ADDRESS] був введений в експлуатацію. Після чого на замовлення [PERSON] у 1984 році Первомайським міським бюро технічної інвентаризації була виготовлена технічна документація на побудоване ним домоволодіння, при цьому була змінена нумерація будинку, якому був наданий [NUMBER], але з невідомих причин [PERSON] не зареєстрував на своє ім'я право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого та рухомого майна, в тому числі й житлового будинку [ADDRESS]. Позивач посилаючись на вищезазначені обставини, також зазначає, що на час смерті свого батька він внаслідок похилого віку батька та стану його здоров'я постійно мешкав разом із батьком в житловому будинку [NUMBER] по [ADDRESS], при цьому в дійсний час він є спадкоємцем за законом першої черги і фактично прийняв вище зазначену спадщину, але позбавлений права на власний розсуд розпоряджатися спадковим житловим будинком у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей будинок. Крім того, під час його звернення до державного нотаріуса останнім було встановлено, що прізвище позивача, яке зазначено в його паспорті, зазначено як [PERSON], що не відповідає прізвищу його батька [PERSON]. Тому в поданому позові позивач просить суд встановити факт родинних стосунків між ним та його батьком [PERSON], який помер [INFO], а також визнати за ним, як спадкоємцем першої черги, в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [NUMBER] по [ADDRESS]. До початку розгляду справи по суті з боку позивача та його представника на адресу суд надійшли письмові заяви, згідно яких позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просили розглянути без їх участі. Представник відповідача - Золотівської міської ради Попаснянського району - згідно наданої письмової заяви позовні вимоги визнав обгрунтованими, справу просив розглянути без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Реєстраційної служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області - заявлені вимоги визнав обгрунтованими, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вирішуючи заявлені вимоги в частині встановлення факту родинних відносин, судом із наданих позивачем доказів було встановлено наступне. Так, відповідно до наданої позивачем копії свідоцтва про народження, яке було заповнено російською мовою (а.с.18), [PERSON] народився [INFO] у м.Золоте Луганської області і його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], при цьому суд зазначає, що російською мовою прізвище позивача та його батьків співпадало. Разом з тим, згідно відомостей, зазначених в основному правовстановлюючому документі позивача - паспорті громадянина України (а.с.19-20) - його прізвище зазначено як [PERSON], хоча інші анкетні відомості - ім'я, по-батькові, дата та місце народження - в повному обсязі співпадають з аналогічними анкетними даними, зазначеними в свідоцтві про народження позивача. Вищезазначені розбіжності, на думку суду, виникли під час отримання позивачем та його батьками паспортів громадян України, коли саме й були допущені розбіжності в зазначенні їх прізвищ. При цьому суд зазначає, що в дійсний час позивач позбавлений можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану м.Первомайська та внести відповідні зміни в належні йому правовстановлюючі документи, так як, по-перше, батько позивача [PERSON] помер [INFO], а по-друге, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції територія міста Первомайська не підконтрольна Україні, а тому отримати будь-які архівні відомості з цієї території в дійсний час неможливо. Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини, суд вважає, що факт родинних стосунків між позивачем та його батьком [PERSON], який помер [INFO], є доведеним, а тому позовні вимоги в цієї частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи заявлені позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями [NUMBER] по [ADDRESS], судом із наданих позивачем доказів було встановлено наступне. Так, відповідно до рішення виконкому Золотівської міської ради №16 від 28 серпня 1962 року (а.с.10) та договору «Про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку» від 04 вересня 1962 року (а.с.11-13) [PERSON] була надана в безстрокове користування земельна ділянка загальною площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку та господарських будівель, після чого він отримав право на будівництво індивідуального житлового будинку [ADDRESS]. Протягом наступних років [PERSON] разом із своєю дружиною [PERSON] за власні кошти побудували житловий будинок разом із господарчими будівлями і спорудами за вищезазначеною адресою. При цьому згідно комісійного акту «Про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння» (а.с.16), затвердженого рішенням Золотівської міської ради за №223 від 23 жовтня 1984 року (а.с.17), побудований [PERSON] житловий будинок [NUMBER] з господарськими будівлями по [ADDRESS] був введений в експлуатацію. Після чого на замовлення [PERSON] у 1984 році Первомайським міським бюро технічної інвентаризації була виготовлена технічна документація на побудоване ним домоволодіння, при цьому була змінена нумерація будинку, якому був наданий [NUMBER], про що свідчить копія технічного паспорту на а.с.14-15. Відповідно до ст.88 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час будівництва спірного будинку, основу особистої власності громадян становлять трудові доходи. Особиста власність громадян і право її спадкоємства охороняються державою. Крім того, відповідно до ст.100 ЦК України (1963р.) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про власність» (якій діяв з 1991 року по 2007 рік) праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, (яка була дійсною з 1966 по 1995 рік, тобто на час завершення будівництва будинку) будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих. Реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів). Згідно переліку правовстановлюючих документів, вказаних в інструкції, одним з таких документів є нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої Ради акт про прийняття будинку в експлуатацію. Згідно ст.328 ЦК України право власності виникає з підстав, що не суперечать закону, в тому числі за правочинами. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо неправомірність прямо не витікає з закону, чи незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином судом встановлено, що фактично подружжя [PERSON] набули право власності на побудований ними житловий будинок із господарськими будівлями на законних підставах, при цьому у [PERSON] були усі документи, необхідні для реєстрації за ним права власності на побудований ним будинок, але за життя він не скористувався своїм правом з невідомих суду причин. При цьому, оскільки будівництво нерухомого майна відбувалось під час шлюбу, судом враховується, що відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю (в редакції 1969р.), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном. Крім того, згідно ст.28 КпШС (1969р.) в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Тобто, починаючи з 1984 року, а саме з моменту закінчення будівництва будинку, а також побутових і господарських будов за адресою: [ADDRESS], [PERSON] та його дружина [PERSON] стали фактично кожний власником 1/2 частини будинку, побутових і господарських будов за цією адресою. [PERSON] померла [INFO] у м.Первомайську Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9), і після її смерті фактично відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку з побутовими та господарськими будівлями [ADDRESS]. Згідно ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. На час смерті [PERSON] разом з нею проживав тільки її чоловік [PERSON], що підтверджується відомостями з будинкової книги (а.с.21-23), який був спадкоємцем за законом першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України і який фактично вступив у володіння і управління усім будинком, а після спливання шестимісячного терміну фактично прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті дружини, так як не заявив про відмову від прийняття спадщини. Тобто після [INFO] [PERSON] фактично став власником всього будинку за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.7), і на цей час разом з ним постійно проживав позивач, так як внаслідок похилого віку та стану свого здоров'я [PERSON] потребував сторонньої допомоги. При цьому, позивач доглядав за батьком, вони разом вели господарство, разом харчувалися, тобто фактично проживали однією сім'єю, а коли батько помер, позивач поховав його за свої кошти. Вищезазначені обставини підтверджується як довідкою, виданою виконавчим комітетом Золотівської міської ради (а.с.35), так і поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, хоча позивач є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, він у зв'язку з початком антитерористичної операції на території Луганської області, а також перебуванням м.Первомайська на не підконтрольній Україні території, не мав змоги своєчасно звернутися до Первомайської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.42-43). Враховуючи вищенаведені встановлені по справі фактичні обставини, суд зазначає, що відповідно до оглядового листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126 роз'яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ, тобто технічний паспорт. Виходячи зі змісту наведеного, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно ст.1218 ЦК Україні до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Також, згідно правової позиції Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, зазначеної у оглядовому листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Це також не суперечить закону, а саме ст.392 ЦК України, де вказано, що власник майна має право звертатись з позовом про визнання права власності, як що це право не визнається чи оспорюється іншими особами. Враховуючи вищенаведене у сукупності суд вважає, що при таких обставинах позовні вимоги позивача в цієї частині позову також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості будинку (а.с.24-29), ринкова вартість будинку за адресою: [ADDRESS] складає 24100 грн. На підставі викладеного, ст.ст.331,376,1218-1222,1261,1268 ЦК України, Закону України «Про власність»,

Outcome: approved