Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області та Державного казначейства України, просив визнати бездіяльність УМВС України в Миколаївській області щодо невжиття належних заходів по встановленню злочинців незаконною, стягнути з УМВС України в Миколаївській області відшкодування 7125 грн. 00 коп. майнової шкоди та 30000 грн. 00 коп. немайнової шкоди, заподіяної злочинними діями невстановлених осіб, а також з Державного казначейства України -20000 грн. 00 коп. моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок бездіяльності оперативних працівників та слідчих при розкритті цього злочину. В обгрунтування таких вимог позивач послався на факт скоєння 20 вересня 2007 року відносно нього злочину та невжиття працівниками міліції протягом тривалого строку заходів щодо встановлення винних осіб. Як на правові підстави позову позивач послався на ст. 3, 56 Конституції України, ст. 15, 16, 22, 23, 1167, 1176 та 1177 ЦК України. 26 березня 2011 року [PERSON] подав суду доповнення до позовної заяви, згідно яких просив про стягнення з УМВС України в Миколаївській області відшкодування заподіяної злочинними діями невстановлених осіб 10879 грн. 03 коп. майнової шкоди та 47806 грн. 42 коп. немайнової шкоди, що розраховані з урахуванням індексу інфляції станом на день подачі звернення. 10 вересня 2012 року позивач вдруге збільшив позовні вимоги та просив про стягнення з УМВС України в Миколаївській області з урахуванням індексу інфляції відшкодування 11117 грн. 28 коп. майнової шкоди та 48853 грн. 38 коп. немайнової шкоди. Усною ухвалою суду від 01 жовтня 2012 року допущене процесуальне правонаступництво особи, яка вибула зі спірних правовідносин - Державного казначейства України, його правонаступником - Державною казначейською службою України. 28 січня 2014 року [PERSON] подав суду уточнену позовну заяву, пред'явивши вимоги також до Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та остаточно просив визнати бездіяльність УМВС України в Миколаївській області та Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області щодо невжиття належних заходів по встановленню злочинців незаконною, стягнути з Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 7125 грн. 00 коп. відшкодування майнової та 30000 грн. 00 коп. - моральної (немайнової) шкоди, а з УМВС України в Миколаївській області - відшкодування інфляційних збитків - 3992 грн. 28 коп., нарахованих на розмір майнової шкоди та 16853 грн. 38 коп., нарахованих на суму немайнової шкоди, заподіяної злочинними діями невстановлених осіб. Також [PERSON] просив стягнути з Державного казначейства України - 2000 грн. 00 коп. моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок бездіяльності оперативних працівників та слідчих при розкритті цього злочину Справа розглядалась судами неодноразово. Останнім рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 17 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відмовлено. Справа розглядається в частині решти вимог [PERSON] до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області про визнання бездіяльності неправомірною, відшкодування майнової та немайнової шкоди, а також стягнення інфляційних збитків. В судове засідання сторони не з'явились (своїх представників не направили), про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує. Відомостей про поважність причин неявки інших учасників процесу матеріали справи не містять. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як слідує з матеріалів справи, 20 вересня 2007 року невстановлені особи із застосуванням насильства заволоділи майном, що належить позивач, а саме: портфелем, в якому знаходились гроші, документи та ключі від робочого кабінету та дому, за фактом чого 27 вересня 2007 року Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області порушено кримінальну справу № 07010868 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. До цього часу в кримінальній справі особи злочинців не встановлені, викрадене майно не розшукане. Згідно ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, яка завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законом. В тому разі, коли шкоди завдано внаслідок скоєння злочину та не встановлено винну особу, відшкодуванню за рахунок держави підлягає лише майнова шкода. Відповідно до ст. 1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюється законом. Оскільки на час розгляду справи судом механізм відшкодування зазначеної шкоди законодавчо ще не врегульований, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування за рахунок відповідачів майнової шкоди, завданої злочином. Разом з цим, відповідно ч. 6 ст. 176 ЦК України шкода, завдана внаслідок бездіяльності органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Згідно ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З матеріалів справи вбачається, що чисельні перевірки стану розслідування кримінальної справи, проведені за зверненнями позивача, підтвердили неналежне виконання співробітниками Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області своїх повноважень. Винних осіб було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх службових обов'язків. Зазначене підтверджують відповіді на скарги [PERSON], а саме: начальника слідчого управління УМВС України в Миколаївській області від 27 листопада 2008 року № 5/1-35, заступника прокурора Центрального району м. Миколаєва від 25 березня 2009 року № 1126-09 та заступника начальника УМВС України в Миколаївській області від 17 вересня 2010 року № 5-Г-28 (а.с. 27, 32, 50). За такого, бездіяльність працівників Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області при розслідуванні кримінальної справи № 07010868 доведена наявними у справі доказами, а тому вимоги позивача щодо визнання даної бездіяльності неправомірною суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вказаною бездіяльністю позивачу заподіяно моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у його моральних стражданнях внаслідок відчуття неможливості реалізації своїх прав на захист майна у передбачений законом спосіб. Ця шкода повинна бути відшкодована позивачу на підставі ст. 1172, 1176 ЦК України за рахунок Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, який є юридичною особою. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини та обсяг перенесених позивачем душевних страждань, а також відсутність тяжких незворотних наслідків для позивача внаслідок бездіяльності працівників та службовців Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. Приймаючи до уваги викладене та вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що на користь позивача з Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області підлягає стягненню моральна (немайнова) шкода в сумі 500 грн. 00 коп. За відсутності вини службовців УМВС України в Миколаївській області у невжитті заходів щодо розкриття та розслідування кримінальної справи, в якій позивач є потерпілим, у всіх вимогах до цього відповідача слід відмовити. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області на користь позивача слід стягнути 62 грн. 15 коп. судового збору.

Outcome: partial