Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

В заявленому позові позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 15.11.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Старолисецькій сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 31. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час є малолітньою. Однак сімейне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають зовсім різні характери та погляди на життя. З грудня 2016 року разом не проживають та не підтримують подружні відносини. Шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилася. Від неї надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.2\~ст.112 Сімейним кодексом України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їх дітей. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що 15.11.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Старолисецькій сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 31, що стверджується свідоцтвом про шлюб від 15.11.2013 року серії 1-НМ № 129751. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час є малолітньою. Сторони мають різні характери та погляди на життя, а тому у них часто виникають сварки та непорозуміння. З грудня 2016 року вони разом не проживають та не підтримують подружні відносини. Стосунки, що існують між сторонами виключають можливість збереження сімї, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, ст. 104 112, 113 СК України,

Outcome: approved