Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування їй до сплати 672 грн. 16 коп. на підставі перерозподілу фактичних витрат теплової енергії за показниками теплового лічильника за період з 08 жовтня 2010 року по 15 квітня 2012 року на місця загального користування; зобов'язати ПАТ «Облтеплокомуненерго» скасувати суму у розмірі 672 грн. 16 коп., що нарахована їй до сплати. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є споживачем послуг у сфері теплопостачання, які надає відповідач; її квартира розташована в будинку [ADDRESS] і обладнана квартирним лічильником теплової енергії. За надані послуги у травні 2013 року вона розраховувалась у повному обсязі, але відповідач неправомірно нарахував їй до сплати 672 грн. 16 коп. Жодним законодавчим актом не передбачено здійснювати перерозподіл фактично використаної теплової енергії за періоди, за які вже були нараховані суми до сплати та проведений розрахунок. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено частково: визнано незаконними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування [PERSON] до сплати 672 грн. 16 коп. на підставі перерозподілу фактичних витрат теплової енергії за показниками теплового лічильника за період з 08 жовтня 2010 року по 15 квітня 2012 року на місця загального користування; проведений розподіл судових витрат; в іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ «Облтеплокомуненерго» просить оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Апелянт посилається на те, що в будинку [ADDRESS] переважна кількість квартир обладнана індивідуальними (квартирними) засобами обліку витрат теплової енергії; різниця між показниками витрат теплової енергії на опалення всього будинку та сумарних витрат показників квартирних засобів обліку теплової енергії розділялась на квартири, в яких відсутні індивідуальні прилади обліку, але таке нарахування було помилковим. Апелянт вказує на те, що нарахування мало проводитися відповідно до пункту 2.4 Рекомендацій щодо застосування Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 47 від 22.02.2008 року, відповідно до якої кількість теплової енергії на опалення всіх місць загального користування з урахуванням утрат розподільчими внутрішньо будинковими трубопроводами опалення визначається як різниця між кількістю теплової енергії на опалення всього будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та постановити нове, яким зобов'язати ПАТ «Облтеплокомуненерго» скасувати суму у розмірі 672 грн. 16 коп., що нарахована їй до сплати на підставі перерозподілу фактичних витрат теплової енергії за показаннями теплового лічильника за період з 08 жовтня 2010р. по 15 квітня 2012р. на місця загального користування; стягнути з ПАТ «Облтеплокомуненерго» на її користь 1500 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Апелянт посилається на те, що ст.. 16 ЦК України передбачений такий спосіб захисту порушеного прав як відновлення становище, яке існувало до порушення. Апелянт вказує на те, що в судовому рішенні має бути зазначено які дії повинен вчинити відповідач на відновлення порушеного права. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] зареєстрована в квартири [NUMBER] будинку [ADDRESS] і є споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». Будинок [ADDRESS] обладнано будинковим лічильником теплової енергії, квартира позивача обладнана квартирним лічильником теплової енергії. В липні 2013 року [PERSON] отримала квитанцію за надані послуги на суму 672 грн. 16 коп. ; підставою для такого нарахування стало те, що відповідач провів перерозподіл фактичних витрат теплової енергії за показниками будинкового теплового лічильника за період з 08 жовтня 2010 року по 15 квітня 2012 року на місця загального користування. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні правові підстави для перерахунку оплати за місця загального користування; діючим законодавством не передбачено такого способу захисту порушеного права як зобов»язання скасувати суму заборгованості. Проте, з висновком суду першої інстанції частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Відповідно до п. 12 Правил надання послуг центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником , балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. Відповідно до п. 2.1.3 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Мінбуду № 359 від 31 жовтня 2006 року якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування, але передбачено теплолічильники в кожного споживача та загальнобудинковой комерційний облік теплоти, кількість теплової енергії на опалення місць загального користування визначається як різниця між кількістю теплової енергії на опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень. Відповідно до п. 2.4 Рекомендацій щодо застосування Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 47 від 22 лютого 2008 року, у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на місця загального користування витрати теплової енергії на опалення місць загального користування визначаються розрахунковим методом за відповідною формулою. При цьому загальна витрата теплової енергії на центральне опалення будинку згідно з показаннями загальнобудинкового приладу комерційного обліку теплової енергії складається з витрат теплової енергії на опалення приміщень споживачів з відсутніми приладами обліку теплової енергії + витрати теплової енергії на опалення приміщень споживачів з встановленими приладами обліку теплової енергії + кількість теплової енергії на опалення місць загального користування. В ході апеляційного розгляду справи представник ПАТ «Облтеплокомуненерго» Фетюкова Л.М. пояснила, що в будинку [ADDRESS] 68 квартир і лише квартира [NUMBER] не має індивідуальних приладів обліку теплової енергії. В період з 08 жовтня 2010 року по 15 квітня 2012 року із загальних витрат теплової енергії на центральне опалення цілого будинку вираховувались витрати на опалення місць загального користування та вираховувались витрати по опаленню квартир з індивідуальними приладами обліку тепла, а решта витрат теплової енергії на суму 53 569 грн. була нарахована лише мешканцям квартири [NUMBER], які не мають індивідуальних приладів обліку теплової енергії. Таке нарахування було заниженим, оскільки не був врахований п. 2.4 Рекомендацій щодо застосування Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 47 від 22 лютого 2008 року. Те, що вказане нарахування є необґрунтованим знайшло своє відображення у рішенні апеляційного суду Чернігівської області від 18 квітня 2013 року. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 квітня 2013 року встановлено, що нарахування плати за послуги з теплопостачання мешканцям квартири [NUMBER] будинку [ADDRESS] , в якій відсутні індивідуальні прилади обліку, за період з жовтня 2010 року по квітень 2012 року, було завищеним. Крім того, під час апеляційного розгляду справи представник ПАТ «Облтеплокомуненерго» Фетюкова Л.М. пояснила, що нарахування на місця загального користування має проводитися з урахуванням того, що із загальних витрат теплової енергії на центральне опалення цілого будинку вираховуються витрати по опаленню квартир з індивідуальними приладами обліку тепла, вираховуються витрати по опаленню квартир без індивідуальних приладів обліку тепла ( де нарахування проводиться за нормами споживання), а решта є витратами на опалення місць загального користування. Позивачці проведений перерозподіл фактичних витрат теплової енергії за показниками загальнобудинкового теплового лічильника за період з 08 жовтня 2010 року по 15 квітня 2012 року на місця загального користування на підставі актів зняття показників загальнобудинкового приладу обліку витрат теплової енергії ( а.с. 34, 35, 52, 53-66). За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що, з урахуванням п. 2.4 Рекомендацій щодо застосування Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 47 від 22 лютого 2008 року, за наявності загально будинкового лічильника теплової енергії та в разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії, витрати теплової енергії на опалення місць загального користування визначаються як різниця між загальною витратою теплової енергії на центральне опалення будинку згідно з показаннями загальнобудинкового приладу комерційного обліку теплової енергії та витратами теплової енергії на опалення приміщень споживачів як з встановленими приладами обліку теплової енергії, так і з відсутніми приладами обліку теплової енергії ( де нарахування проводиться за нормами споживання), а тому ПАТ «Облтеплокомуненерго» обґрунтовано провело перерозподіл фактичних витрат теплової енергії за показниками загальнобудинкового теплового лічильника за період з 08 жовтня 2010 року по 15 квітня 2012 року на місця загального користування. Та обставина, що такий перерозподіл проведений у червні 2013 року після оплати квитанції за надані послуги, не свідчить про його необґрунтованість, оскільки нарахування за опалення місць загального користування у спірний період було заниженим і донарахування за фактично спожиті послуги проведене в межах строку позовної давності. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов»язання скасувати суму заборгованості узгоджується з приписами законодавства, тобто відсутні підстави для його скасування, а доводи апелянта [PERSON] ґрунтуються на довільному тлумаченні правових норм.

Outcome: dismissed