Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 5000 гривень, щомісячно. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. 13.09.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем по справі було розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва. Сторони проживають окремо, відповідач не виконує покладені на нього обов`язки по утриманню та вихованню дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі 2500,00 грн. Зазначив, що він активно приймає участь у вихованні сина, усвідомлює свій обов`язок по утриманню власної дитини, але розмір аліментів зазначений позивачем в своїй позовній заяві завеликий для нього, оскільки на даний час він офіційно не працює. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано 26.05.2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьками вказані: батько - [PERSON] (відповідач по справі), мати - [PERSON] (позивач по справі) (а.с. 5). 13.09.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем по справі було розірвано, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва (а.с. 3, 4). Згідно свідоцтва про шлюб, позивач по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04.05.2019 року (а.с. 6). Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, то кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров`я та матеріальне становище дітей; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі просила позивач у своїй позовній заяві. Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів саме в такому порядку. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2027 грн., з 1 липня становить 2118 грн., а з 1 грудня - 2218 грн. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я дитини, її вік і матеріальне становище, та обставина, що відповідачем частково визнаються позовні вимоги в розмірі 2 500, 00 грн., а також те, що станом на день ухвалення рішення по справі дитині сторін - Івану виповнилося 7 років, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», а саме, статті 7 - прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, станом на день ухвалення рішення по справі, становить - 2118 грн. Отже, враховуючи норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів в сумі 3 000,00 гривень, щомісяця, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Поряд з цим, судом встановлено, що стан здоров`я відповідача задовільний, він є працездатною особою, хоча на даний час офіційно не працевлаштований, а тому у нього не існує перешкод для виконання ним обов`язку по утриманню власної дитини і сплати аліментів в розмірі 3 000 гривень, щомісячно, який є достатнім для забезпечення дитині можливості нормального розвитку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial