Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, який в грудні 2018 року уточнив та просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь тієї особи або установи, де будуть виховуватися неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини з усіх її заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 05.10.2018 року, щомісячно; дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які залишилися без батьківського піклування передати бабусі дітей (з боку матері) [PERSON] [INFO] , для подальшого соціального захисту, спільно з органом опіки та піклування Дніпровської РДА; допустити до негайного виконання судового рішення про стягнення з [PERSON] аліментів в межах суми платежу за один місяць; судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. За інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» поштове відправлення №5200505824820 на ім`я [PERSON] вручено: особисто (а.с.80), відзив на позовну заяву не подала, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за довіреністю Батушан О.Ф. заявлені вимоги підтримав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 24 лютого 2004 року (а.с.11) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 07 жовтня 2015 року (а.с.10) та має статус одинокої матері, отримуючи соціальні виплати. [PERSON] разом з дітьми проживають у батьківському будинку разом з бабусею, яка є власником цього будинку та дідусем. Умови проживання задовільні: в будинку наявне газове опалення, світло, водопостачання, необхідні меблі, побутова техніка та особисті речі, одяг, а також інші предмети повсякденного вжитку для проживання дітей; наявне окреме місце для сну дітей. Всі ці необхідні умови проживання для дітей забезпечують бабуся та дідусь діток. Діти навчаються у школі, вдома для них створені всі умови для повноцінного розвитку та виховання; є місце для виконання домашніх завдань, підготовки до школи, наявні канцелярські товари для навчання та розвитку. Матір дітей [PERSON] долею дітей не цікавиться, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та матеріального забезпечення дітей, зловживає алкогольними напоями в присутності малолітніх дітей, не проявляє до них материнської уваги і турботи, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідачка не приймає ніякої участі в виховані та навчанні дітей. Дітьми опікуються бабуся та дідусь, які доглядають за онуками та утримують їх матеріально. Все вищезазначене свідчить, що [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. За висновком Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », комісія з питань захисту прав дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.71-74). Згідно ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», органи опіки та піклування мають право перевіряти умови влаштування, утримання, виховання, навчання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, можуть переводити дітей, життю та здоров`ю (у тому числі психічному) яких загрожує небезпека, до інших форм влаштування дітей. Згідно характеристики наданої Виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради (а.с.16), також встановлено, що сім`я стоїть на обліку сімей СЖО з 28 березня 2018 року через недбале ставлення до виконання батьківських обов`язків, пияцтва, ведення асоціального способу життя; відповідачка ніде не працює зловживає спиртними напоями, періодично не ночує вдома, не переймається здоров`ям дітей, їх вихованням, зовнішнім виглядом, витрачає соціальні виплати одиноким матерям не за призначенням; сім`я має борги за кредитами та заборгованості по оплаті за комунальні послуги за попереднім місцем проживання; вдома постійно виникають конфліктні ситуації між дорослими членами родини із залученням дітей; за час роботи з сім`єю жодних змін та покращень не спостерігається, мати продовжує пиячити, пошуком роботи не займається; самостійно припинити вживання алкоголю мати не в змозі, лікуватися відмовляється. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких встановлених обставин винної поведінки відповідачки та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права і інтереси дітей, суд дійшов висновку про злісне ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 3 ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України). Ст. 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно акту обстеження умов проживання (а.с.15), комісією Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області було проведено обстеження житлово-побутових умов, в яких перебувають діти. Зокрема, комісією встановлено, що умови проживання в будинку задовільні, і для виховання та розвитку дітей є всі необхідні речі. Згідно ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , фактично позбавлені батьківського піклування, суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати їх бабусі [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] для подальшого соціального захисту спільно зі Службою у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] працездатна, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан відповідачки, а також, те що [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнувши аліменти з відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 08 жовтня 2018 року. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», не справляється за поданням заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільняється від сплати судового збору за подання позову в даній цивільній справі. Враховуючи вищевказане, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки, на користь держави слід стягнути судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі по 1536 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved