Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON], в інтересах якої на підставі довіренності діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Енергодарської міської ради про встановлення факту належності майна та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила на те, що вона є онукою [PERSON] та [PERSON], які уклали шлюб 15.09.1949 року. За час спільного життя у подружжя [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] З моменту їх народження минуло багато часу. 29.04.1976 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] [INFO] у подружжя [PERSON] народилася донька - [PERSON], тобто, позивачка. [PERSON] та [PERSON] мешкали в м. Енергодар Запорізької області, а сім'я [PERSON] в Російській Федерації. За все своє життя [PERSON] так і не одружився та не мав своїх дітей. Бабуся [PERSON] - [PERSON] - померла дуже давно, та позвачка її навіть не пам'ятає. Після смерті дружини [PERSON] мешкав сам. 10.05.1993 року [PERSON], реалізуючи своє право на приватизацію державного житлового фонду, приватизував квартиру [ADDRESS]. Запорізькою ДРЕС [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло. 16.08. 2005 року [PERSON] зареєстрував своє право власності на квартиру в ДКП «Енергодарське БТІ». 13.11.1996 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, все, що буде належати йому на день смерті і на що по закону він буде мати право, в тому числі і квартиру [ADDRESS] він заповів [PERSON] Заповіт було посвідчено 13.11.1996 року державним нотаріусом Енергодарської державної нотаріальної контори Запорізької області Осипенко В.В. та зареєстровано в реєстрі за №3322. [INFO] померла мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 14.11.2006 року відділом запису актів громадянського стану Адміністрації Конаковського району Тверської області. [INFO] помер [PERSON], що доводиться свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 07.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області. [INFO] помер [PERSON], що доводиться свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 13.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області. Оскільки спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], [PERSON] помер [INFO], спадкування проводиться за законом. Єдина спадкоємиця по закону першої черги є [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON], будучи єдиною спадкоємицею за правом представлення, в установлений законодавством термін звернулася до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Цим же нотаріусом і було відкрито спадкову справу. Окрім того, [PERSON] було надано нотаріусу для ознайомлення та формування спадкової справи оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS]. Мешкаючи в Російській Федерації, та не маючи знайомих чи рідних в місті Енергодар, [PERSON] вирішила зберігати документи на квартиру у себе вдома. Але по дорозі додому вона втратила всі документи, що стосувалися спадщини. Після спливу шестимісячного терміну, спадкоємець має право на оформленням спадщини. Але нотаріус не має змоги оформити та видати свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом [PERSON], оскільки серед документів, які необхідно пред'явити в нотаріальну контору для оформлення спадкових прав після 6- ти місячного терміну з дня відкриття спадщини (смерті спадкодавця) входить і оригінал правовстановлюючого документу на нерухомість (квартиру). У наявності у позивача є лише ксерокопії вищезазначених документів. Позивач вважає, що іншого шляху, ніж вирішення питання про узаконення свого права на спадщину у судовому порядку, у нього не має. Позивач [PERSON]. у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник позивача за письмовою довіреністю [PERSON] у судове засідання з'явилась, зазначивши, що вона підтримує позовні вимоги [PERSON] та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач - Територіальна громада в особі Енергодарської міської ради - у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутністю його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] почав проживати з його матір'ю в цивільному шлюбі, коли свідку було ще 8 років. Шлюб вони не реєстрували. Свідок також зазначив на те, що померлий [PERSON] рідних дітей не мав. Також свідок пояснив, що останні 2 роки [PERSON] здійснював догляд за своїм батьком - [PERSON], а вони з братом йому допомагали в цьому, оскільки мати часто хворіла. [PERSON] йому знайома, знає що це внучка померлого [PERSON] та племінниця співмешканця його матері [PERSON], який також помер. Заслухавши представника позивача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є онукою померлих [PERSON] та [PERSON], які уклали шлюб 15.09.1949 року. За час спільного життя у подружжя [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] (а.с.6) та [PERSON] (а.с.7) . 29.04.1976 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.8). [INFO] у подружжя [PERSON] народилася донька - [PERSON], тобто, позивачка (а.с.9). Син померлих [PERSON] рідних дітей не мав, це доводиться поясненнями свідка [PERSON], а також відсутністю заяв про бажання прийняти спадщину від інших осіб. 10.05.1993 року [PERSON], реалізуючи своє право на приватизацію державного житлового фонду, приватизував квартиру [ADDRESS], про що Запорізькою ДРЕС було видано свідоцтво про право власності на житло (а.с. 10). 16.08. 2005 року [PERSON] зареєстрував своє право власності на квартиру в ДКП «Енергодарське БТІ» (а.с.39-47). За час свого життя, а саме, 13.11.1996 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, все, що буде належати йому на день смерті і на що по закону він буде мати право, в тому числі і квартиру [ADDRESS] він заповів [PERSON] Заповіт було посвідчено 13.11.1996 року державним нотаріусом Енергодарської державної нотаріальної контори Запорізької області Осипенко В.В. та зареєстровано в реєстрі за №3322(а.с.12). [INFO] померла мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 14.11.2006 року відділом запису актів громадянського стану Адміністрації Конаковського району Тверської області (а.с13). [INFO] помер [PERSON], що доводиться свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 07.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області (а.с.14). [INFO] помер [PERSON], що доводиться свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 13.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області (а.с.16). Оскільки спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], [PERSON] помер ще [INFO], спадкування здійснюється за законом. [PERSON], будучи спадкоємицею в установлений законодавством термін звернулася до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини (а.с.55). Цим же нотаріусом було відкрито спадкову справу, яка була витребувана та приєднана до матеріалів справи (а.с. 54-70). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з вищезазначеної квартири. Спадкоємцем після померлого [PERSON] є [PERSON], так як єдиний спадкоємець за заповітом - [PERSON] помер [INFO]. Інших спадкоємців не має. Відповідно до п.24 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З таким позовом має можливість звернутись до суду за захистом своїх прав і номінальний власник, оскільки дієздатність та правоздатність власника в даному випадку припинена у зв'язку з його смертю. Однак, у даному випадку законодавство не виключає можливість встановлення такого юридичного факту, як приналежність квартири померлому на праві приватної власності. Відповідно до п.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює згідно до закону за своїм розсудом, незалежно від волі інших осіб. П.1 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно до ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до частини 2 вищезазначеної статті часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1. статті 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 цього кодексу передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до статті 1273 Цивільного кодексу спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 19 закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Таким чином, саме рішення про визнання права власності на спадкове майно є підставою для реєстрації права власності спадкоємця. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved