Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

В жовтні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «Приват банк», Банк) звернулось до суду із названим позовом, де просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, яка станом на 31.08.2019 складає 120637,80 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту - 4940,76 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом- 401534,43 грн., заборгованість за пенею та комісією - 6200,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 04 листопада 2010 року відповідач підписав анкету-заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Окрім цього, вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Позивач зазначає, що відповідач не виконує належним чином умов укладеного правочину, що спричинило виникнення у нього зазначеної заборгованості. З цих підстав, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості за кредитом та судові витрати. 21.10.2019 ухвалою суду у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та ухвалою від 09.01.2020 - з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з `явилися, про дату час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. 11.11.2019 від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач не заперечувала, що підписала анкету-заяву , згідно якої отримала грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Проте, зазначила, що окрім заяви-анкети ніяких документів не підписувала, з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ознайомлена не була, тому, вважає, що вони не можуть вважатися складовою кредитного договору. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 23.01.2020 від представника позивача - Гаренко Н.В. надійшла відповідь на відзив. Представник наполягала, що підписана відповідачем заява про приєднання до Умов та Правил банківських послуг та Тарифів, які розташовані на офіційному сайті Банку є публічною офертою, відтак, вважаються Договором про надання банківських послуг. Зазначила, що копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписка по рахунку та фото Клієнта з карткою є належними доказами, які підтверджують існування зобов`язального правовідношення між Банком та Клієнтом. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі . Дослідивши матеріали справи та долучені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, але в частині, з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, 04.11.2010 АТ КБ «Приватбанк» та відповідач підписали анкету-заяву, згідно якої відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с.12) Так, користування відповідачем кредитними коштами, зняття їх з карткового рахунку та періодичне внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку, відкритому для відповідача (а.с.79-83). Крім того, такі обставини не заперечувалися відповідачем у відзиві на позовну заяву. Заборгованість відповідача за простроченим тілом кредиту станом на 31.08.2019 відповідно до наданої виписки становить 4 940,76 грн. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем, та на те, що відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов`язання. Відтак, за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1054 ЦК України за невиконання умов кредитного договору. Водночас, суд не погоджується з позивачем щодо нарахованих відповідачу відсотків за користування кредитними коштами. Так, зі змісту наданих позивачем документів не вбачається який тарифний план було погоджено сторонами відповідачу. Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач була ознайомлена з умовами зміни кредитного ліміту , а також іншими штрафними санкціями за прострочення виконання зобов`язання. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню, але в частині. Оскільки позивачем було доведено існування у відповідача непогашеної заборгованості за тілом кредиту, проте не доведено нараховану заборгованість за відсотками . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial