Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Виконуючий обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкова І.В. звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричної лікарні, який 27 вересня 2019 року о 17 годині 10 хвилин був госпіталізований до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» згідно направлення лікаря-психіатра Шполянської центральної районної лікарні з ознаками розладу психіки та поведінки. 30 вересня 2019 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, які підтвердили висновок про необхідність його госпіталізації. Представник заявника, лікар - психіатр КНП ЧОПЛ Бондар В.В. в судовому засіданні зазначив, що в хворий [PERSON] з 2017 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра Шполянської центральної районної лікарні, неодноразово лікувався в комунальному некомерційному підприємстві «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», інвалідності не має. Зазначив також, що [PERSON] становить небезпеку для оточуючих, оскільки захворювання прогресує, а лікування допомагає, просив заяву задовольнити. Прокурор заяву про госпіталізацію просив задовольнити. Хворий [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, оскільки хворим себе не вважає. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника та особу, яка направляється на лікування, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву виконуючого обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради » Косенкової І.В. обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Отже, для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність трьох складових: якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. [PERSON] був доставлений до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» 27 вересня 2019 року згідно направлення лікаря-психіатра Шполянської центральної районної лікарні [PERSON]. з ознаками розладу психіки та поведінки. Згідно заключення комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» від 30 вересня 2019 року №3602/02, а саме завідуючого 5 відділенням [PERSON], в.о. завідуючого 8 відділення Бондар В.В., лікаря-психіатра [PERSON]. [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, маячний синдром з агресивною поведінкою, тому потребує стаціонарного лікування на підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» в примусовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хоча і не має групи інвалідності по психічним захворюванням, але перебуває на обліку у лікаря-психіатра, госпіталізовується вп`яте, виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, відтак являє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та потребує госпіталізації до психіатричного закладу. Отже, з врахуванням вищевказаного суд вважає, що заява виконуючого обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової І.В. про примусову госпіталізацію [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved