Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач посилалась на те, що 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто із неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №500941182 від 20 травня 2014 року, що був укладений між нею та АТ «Альфа - Банк», за період із 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року у розмірі 42 734, 47 грн. Позивач вказала, що із цим виконавчим написом не погоджується, вважає його таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений із грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема, через учинення його за відсутності безспірної суми заборгованості та з пропуском строку позовної давності. Так, при вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався лише розрахунком заборгованості, що не може бути доказом безспірності вимог відповідача, у той час, як виписки із особового рахунку серед поданих нотаріусу документів не було. Крім того, як вказано у позовній заяві, дата остаточного повернення кредиту за кредитним договором становить 21 травня 2019 року. Згідно графіку погашення платежів позивачем у період з 20 травня 2014 року по 20 травня 2019 року кожного календарного місяця повинні були вноситись кошти на рахунок банку у розмірі 504,13 грн., дата останнього платежу до 20 травня 2019 року. 21 червня 2016 року ТОВ «Альфа - Банк» відступило право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи», яке 26 грудня 2018 року відступило право вимоги ТОВ «Фінансова кампанія «Інвестохіллс Веста», а ТОВ «Фінансова кампанія «Інвестохіллс Веста», у свою чергу, 16 січня 2019 року відступило право вимоги відповідачу. Тобто, як вважає позивач, перший раз було здійснено переуступку права вимоги 21 червня 2016 року, а тому строк позовної давності сплинув 21 червня 2019 року. При цьому, як вказано у позовній заяві переуступка боргу була здійснена вже поза межами трирічного строку стягнення грошових коштів, а виконавчий напис вчинено 15 травня 2020 року, тобто із пропуском строку стягнення. Крім того, виконавчим написом стягуються проценти за договором за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року, у той час, як згідно позиції ВП ВС після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Стосовно стягнення штрафних санкцій за виконавчим написом, то сплив строку позовної давності за основаним боргом тягне за собою сплив строку позовної давності для нарахування будь - яких інших штрафних санкцій, а для пені цей строк установлено в один рік. Тому, на думку позивача, вказана у виконавчому написі заборгованість невідомо коли виникла, її сума не підтверджена належним чином, а тому вона не є безспірною. При цьому, строк позовної давності, пропущений навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. До того ж, починаючи з 22 лютого 2017 року законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. За такого, позивач просила визнати виконавчий напис, учинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, зареєстрований у реєстрі за №12510, про стягнення із неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 42 734,47 грн. таким, що не підлягає виконанню. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження із викликом сторін за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 31 липня 2020 року в рамках цивільної справи забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. Ухвалою цього ж суду від 26 серпня 2020 року витребувано докази за ініціативою суду у порядку ч.7 ст. 81 ЦПК України. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2020 року також витребувано ряд доказів. Позиції сторін Представники позивача в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце були повідомлені належно, що підтверджується відповідними матеріалами справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності ( а.с. 206). Позивач до суду також не прибула, направлені на її адресу судові повістки не отримувала, причин своєї неявки не повідомляла, будь - яких заяв чи то клопотань до суду не направляла, незважаючи на те, що пред`явила до суду позов, але у цій ситуації суд виходить із положення ч.5 ст. 130 ЦПК України, згідно якого вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Відповідно, слід вважати, що позивач, за умови належного повідомлення її представників про час і місце судового провадження, так само є повідомленою належно про перебіг цього цивільного процесу, ініціатором якого вона ж і була. Представник позивача [PERSON] була присутня в судовому засіданні, позов підтримала з підстав, що викладені у позовній заяві і просила його задовольнити. Пояснила, зокрема, що позивач дійсно у 2014 році отримувала кредит, проте, здійснила його погашення достроково ще перед ТОВ «Альфа Банк». Коли відповідач пред`явив до позивача вимогу про погашення кредиту, то остання особисто прибула до ТОВ «Альфа - Банк», де отримала довідку про відсутність у неї заборгованості. Крім цього, представник позивача вказала, що виконавчий напис учинено незаконно, так як відповідач не надав нотаріусу достатньої кількості первинних документів, у тому числі й розрахунку заборгованості, із яких останній мав би змогу установити безспірність вимоги. До того ж нотаріус учинив оспорюваний напис не через 30, а через 28 днів після отримання позивачем вимоги, що не відповідає закону. Представник позивача вказала, що згідно діючого на момент учинення виконавчого напису законодавства, нотаріус не мав права учиняти написи договорах, які не посвідчені нотаріально. І у будь - якому випадку відповідач пропустив строк позовної давності за такими вимогами. За такого представник позивача просила скасувати оспрюваний виконавчий напис у зв`язку з тим, що сума заборгованості не була безспірною, у той час, як нотаріусом було порушено процедуру вчинення виконавчого напису. Представник позивача надала також письмові пояснення, суть яких зводиться до того, що відповідач не надав доказів проведення розрахунків по кредиту, зокрема, відсутня дата внесення останнього платежу, у той час, як з виписки неможливо установити порядок нарахування заборгованості, у тому числі відсотків та комісії. Крім цього, нотаріусом вчинено оспорюваний напис після спливу 28 днів з моменту відправлення відповідачем на адресу позивача претензії про усунення порушень, а не після спливу 30 днів з моменту її одержання боржником, що є порушенням п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, у той час як доказів отримання позивачем письмової вимоги немає. При цьому, виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності, так як за кредитним договором останній платіж здійснюється 21 травня 2019 року. А також неможливо установити що саме входить до суми заборгованості, за який період нараховані проценти, пеня та інші штрафні санкції, у той час, як строк для стягнення пені становить 1 рік. А також не можливо встановити коли саме виникала заборгованість, скільки часу минуло з дня її виникнення і за який період нараховані санкції. До того ж, починаючи з 22 лютого 2017 року законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, а тому на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису були взагалі відсутні правові підстави для цього. Відповідач - ТОВ «Вердикт Капітал» свого представника до суду не направив, про дату, часі місце судового засідання був повідомлений належно, у тому числі й шляхом публікації оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, причин цьому не вказував, будь - яких заяв чи то клопотань, у тому числі й про розгляд справи за відсутності представника не направляв. Однак, відповідач направив на адресу суду витребовувані у нього ухвалою докази. Треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. в судове засідання також не з`явились, повідомлялись про нього неодноразово у порядку та у спосіб, що визначені ЦПК України, у тому числі й шляхом публікації оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України, причин свого неприбуття не вказували, будь - яких заяв і клопотань до суду не направляли. Однак, суд, згідно із положеннями ст. 223 ЦПК України, не вбачав перешкод у розгляді справи за відсутності представника відповідача і третіх осіб, ураховуючи той факт, що вони кожного разу повідомлялись про розгляд справи і мали змогу реалізувати свої процесуальні права, як учасники справи, проте, такою можливістю не скористались. Зокрема, щодо питання поінформованості відповідача і третіх осіб про розгляд справи, учасниками якої вони є, суд вважає за доцільне вказати наступне. Після надходження справи до суду відповідач та треті особи про неодноразові судові засіданні повідомлялася шляхом направлення судових повісток за адресами, вказаними в позовній заяві, а так само і шляхом публікації оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України та направлення викликів на електронні адреси учасників. Разом з цим, ужиті заходи не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні відповідача і третіх осіб, хоча останні прямо та беззаперечно, в своїй сукупності, указують на те, що вони мала б бути у силу вжитих заходів поінформовані про цей процес, який здійснюється в Арбузинському районному суді Миколаївської області. Відповідно суд у цій справі забезпечивши право відповідача і третіх осіб приймати особисту участь в судовому засіданні, уживши усіх доступних йому заходів для поінформованості їх про даний процес та ураховуючи їх поведінку, вважає за можливе завершити розгляд провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Так як така дія прямо запобігатиме безладному руху у судовому процесі і забезпечить позивачу права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.ХІ. 1950 р.). Як наслідок, ураховуючи наявність підстав вважати про поінформованість відповідача і третіх осіб про даний процес, суд, при відсутності у них з певних причин та міркувань бажання приймати участь у розгляді справи, вважає таку поведінку останніх особистим вільним користуванням їх власними правами на свій розсуд. При цьому, суд не знаходить підстав для ухвалення заочного рішення, оскільки для цього відсутні одночасно усі передумови, визначені положеннями ч.1 ст. 280 ЦПК України, як то, позивач не надала згоду на такий порядок вирішення справи. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом У свою чергу, суд, дослідивши надані йому докази, у тому числі, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають пряме та опосередковане значення для правильного вирішення спору,

Outcome: approved