Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з вимогами до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2000 гривень, завданої внаслідок ДТП та стягнення грошової суми в розмірі 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді від 20.01.2020 року за позовом [PERSON] відкрито провадження у цивільній справі № 947/30751/19. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику (повідомлення) учасників справи. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (за наявності), клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (у разі необхідності). Відповідач [PERSON] на позов [PERSON] відізвався. У відзиві визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 2000 гривень на відшкодування матеріальних збитків. Проти задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди заперечував, з підстав, викладених у відзиві. Ухвалою суду від 29.02.2020 року прийнято визнання позову відповідачем [PERSON] в частині позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування матеріальних збитків-франшизи. Суд вирішив ухвалити часткове рішення, в частині позовних вимог, визнаних відповідачем. Розгляд справи по суті в частині вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, які не визнані відповідачем відкладено із продовженням сторонам процесуального строку. В ході розгляду справи за позовними вимогами [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, суд встановив, що 27.04.2019 близько 14.45 год., [PERSON] керуючи автомобілем Toyota Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по пр. Академіка Глушка в м. Одеса, напроти буд. 11, в порушення п.п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Infiniti [NUMBER] , державний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який зупинився попереду. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеса від 10.07.2019 року (справа № 520/11556/19, суддя Борщов І.О.) [PERSON] Анатолійовича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.04.2019 року о 14:45 год. додатковому доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована у ПрАТ «СК «Євроніс України». Головне Правління ПрАТ «СК «Євроніс України» за заявою про виплату страхового відшкодування по справі № 28738 здійснила виплату страхового відшкодування, при цьому розмір франшизи згідно п. 5 полісу склав 2000 грн. Недоодержаний розмір відшкодування у сумі 2000 гривень позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач ці позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Судом не встановлено, що таке визнання порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до частини третьої статті 13, частини першої статті 206 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Право відповідача визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу встановлено пунктом першим частини другої статті 49 ЦПК України. Суд приймає таке визнання, та у відповідності до ч. 3 ст. 259 ЦПК України ухвалює часткове рішення щодо вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування матеріальних збитків-франшизи.

Outcome: approved