Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на 2/3 частини автомобіля Chery A15 Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова VIN-[NUMBER], та стягнути з відповідачки на його користь судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірваний. Під час шлюбу ними був придбаний вищевказаний автомобіль, який був придбаний за кредитні кошти отримані на підставі Кредитного договору № 02014559976 від 18.08.2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та [PERSON]. Строк погашення кредиту - 60 місяців. Обов'язковою умовою було щорічне страхування автомобілю. В зв'язку з цим, коли щорічний страховий внесок був більшим за остаток тіла кредиту вони вирішили перекредитуватися в іншій фінансовій установі. 09 серпня 2012 року між позивачем та AT «Банк Ренесанс Капітал» був укладений Кредитний договір № GP-3547608 на суму 15000 гривень. В той же день були сплачені повністю кошти по первинному кредитному договору. З червня 2013 року включно позивачем особисто сплачено за погашення кредиту 15121 гривень. Станом на 15.08.2014 року зобов'язання по кредитному договору виконані. Таким чином, позивач вважає, що він особисто сплатив вартість 1/3 частки автомобілю. Тому, відповідачці належить 1/3 частка автомобіля, а йому 2/3 частки автомобіля. Після припинення спільного проживання, автомобілем постійно користується позивач, а відповідачка відмовилася від добровільного поділу майна. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити йому в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 25 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 697. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року по справі № 204/6499/2013-ц, яке набрало законної сили 01 листопада 2013 року, шлюб між ними був розірваний (а.с.4). Згідно вказаного рішення суду, сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини та не ведуть спільне господарство з червня 2013 року. За час шлюбу сторонами було придбане майно, а саме: автомобіль Chery A15 Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова VIN-[NUMBER], який був зареєстрований за відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.46). Кошти на придбання вищевказаного автомобіля були отримані відповідачем 18 серпня 2008 року, на підставі укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» Кредитного договору № 02014559976, згідно якого банк надав їй кредит в сумі 45000 грн. для придбання автомобіля. Вказаний кредитний договір був повністю погашений 09.08.2012 року, що підтверджується відповідною відміткою на ньому. Вищевказані обставини визнавалися та не заперечувалися сторонами у справі, а тому, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічні положення має ч. 3 ст. 368 ЦК України, згідно якої - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Встановлюючи право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ч. 1 ст. 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. На підставі вищевказаного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив поділити між ними майно набуте ними у шлюбі. З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку, що автомобіль Chery A15 Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова VIN-[NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки був придбаний ними під час шлюбу. При цьому, позивач просив виділити йому більшу частину автомобіля (2/3 частини), оскільки для погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» по Кредитному договору № 02014559976 від 18.08.2008 року, як він зазначив, 09 серпня 2012 року між ним та AT «Банк Ренесанс Капітал» був укладений Кредитний договір № GP-3547608 на суму 15000 грн., які він повністю сам сплатив Банку після припинення шлюбно-сімейних відносин з відповідачкою, що, на його думку, підтверджується квитанціями про сплату коштів на користь вказаного Банку (а.с.30-45). Разом з тим, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Підстави відступлення від засади рівності часток подружжя при поділі майна врегульовані ч. 2 ст. 70 СК України, згідно якої - при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї Разом з тим, позивачем не доведено суду належними доказами, що Кредитний договір № GP-3547608 від 09.08.2012 року був укладений між ним та AT «Банк Ренесанс Капітал» для погашення Кредитного договору № 02014559976 від 18.08.2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та відповідачкою. Крім того, позивачем, навіть, не наданий суду цей договір, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому, вимоги позивача в частині відступлення від засади рівності часток подружжя при поділі майна є необґрунтованими та безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цих вимог ним суду не надано. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля Chery A15 Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова VIN-[NUMBER]. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial