Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовувала його тим, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та відповідачем був розірваний. [PERSON] займається в народному художньому колективі театру танцю «Нью-Анс», у КДЮСШ «Юніор спорт» та вивчає англійську мову в Британській мовній школі «Айсмарт». У звязку з цим він потребує виїзду за кордон. Водночас, місце перебування [PERSON] не відомо, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2013 року його оголошено в розшук. Ця обставина перешкоджає отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон. Тому [PERSON] просила суд надати дозвіл на виїзд [PERSON] за межі України без згоди та супроводу його батька [PERSON] до досягнення дити-ною 16 років, тобто до 11 липня 2025 року. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог: просить надати дозвіл на виїзд [PERSON] без згоди його батька [PERSON] до Болгарії, Туреччини, Єгипту, [PERSON], Греції, Італії, Албанії, Угорщини, Іспанії, Великобританії, Австрії, Чехії, Словаччини, Словенії, Хорватії, Чорногорії, Таїланду, Франції, Німеччини, Бельгії, Ірландії, Нідерландів, Португалії, Кіпру та Грузії в період часу з 1 травня 2018 року до 1 грудня 2022 року. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задо-воленні. [PERSON] не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце проведення розгляду цивільної справи. Ця обставина під-тверджується судовою кореспонденцією (а.с.28). Представник служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві також не зявився у судове засідання та надіслав заяву (а.с.26), в якій він просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] перебувала в шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК №382293 від 27 лютого 2014 року (а.с.7). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2010 року (а.с.8) шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний. З розрахунку старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві (а.с.13) вбачається, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина в розмірі 27600 гривень. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2013 року (а.с.10) [PERSON] був оголошений в розшук. Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно з п.4 цього ж Порядку виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі предявлення рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків, рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім, рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним або рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Водночас, як розяснив Верховний Суд в постанові від 14 лютого 2018 року у справі №201/1696/16-ц (провадження №61-1641св18), Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює лише конкретний (одно-разовий) виїзд дитини за кордон із визначенням його початку й закінчення. Натомість надання рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди за межі України без згоди батька суперечить чинному законодавству. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року (справа №6-15цс17). Дійсно, [PERSON] займається в народному художньому колективі театру танцю «Нью-Анс», у КДЮСШ «Юніор спорт» та вивчає англійську мову в Британській мовній школі «Айсмарт». Ці обставини підтверджуються довідкою художнього керівника ансамблю (а.с.11), довідкою директора КДЮСШ «Юніор спорт» №2 від 21 лютого 2017 року (а.с.12) та копією договору про надання навчальних послуг від 1 грудня 2017 року. Водночас, [PERSON] не надала жодного доказу на підтвердження того, що планується разовий виїзд її сина за межі України для прийняття участі у спортивних змаганнях, виступах художнього колективу та відпочинку у літньому таборі з метою вивчення англійської мови. Відсутня інформація про іноземну країну, куди планується разовий виїзд дитини, її місце короткострокового проживання в цій країні, а також точні відомості про початок та закінчення перебування [PERSON] за межами України. З огляду на це суд вважає, що підстави для надання дозволу на виїзд [PERSON] без згоди його батька [PERSON] до Болгарії, Туреччини, Єгипту, [PERSON], Греції, Італії, Албанії, Угорщини, Іспанії, Великобританії, Австрії, Чехії, Словаччини, Словенії, Хорватії, Чорногорії, Таїланду, Франції, Німеччини, Бельгії, Ірландії, Нідерландів, Португалії, Кіпру та Грузії в період часу з 1 травня 2018 року до 1 грудня 2022 року від-сутні. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони про-порційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією №28974 (а.с.9). Водночас, у задоволенні предяв-леного нею позову відмовлено. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування [PERSON] витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: dismissed