Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

В жовтні\~2019\~року позивач\~звернувся в\~суд з\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачкою мають зовсім протилежні погляди на шлюб, сім`ю, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки немає. Крім того, з 3 червня 2019 року подружжя фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. Ухвалою судді від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачці строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. В судове\~засіданні позивач\~не з`явився,\~проте подав\~клопотання,\~в якому\~просить розгляд\~справи проводити\~ без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановлений законом термін, що підтверджується оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивача, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21.12.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України \~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 13.12.2002 року Галузинецькою сільською радою Деражнянського району, про що складено актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13.02.2002 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач стверджує, що шлюбні відносини фактично припинені з червня 2019 року та просить суд не надавати строк на примирення, оскільки в досудовому порядку всі спроби примирення між ними позитивного результату не надали. Судом приймаються до уваги такі докази, оскільки вони не заперечуються відповідачкою і будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування не подано. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому не вбачає підстав для вжиття заходів щодо їх примирення. З огляду на наведене, з`ясувавши взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved