Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови Вишгородського районного суду Київської області від 06.04.2020 у справі № 363/679/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постановою встановлено, що [PERSON] 29 січня 2020 року близько 12 год. 00 хв. на затоці Київського водосховища в районі с. Толокунь, Вишгородського району Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби методом багріння, спінінгом оснащеним колючим знаряддям лову, при цьому виловив рибу: плітка 11 шт., карась 8 шт., лящ 2 шт., ротань 1 шт., чим наніс збитки рибному господарству на суму - 1428,00 грн.Своїми діями [PERSON] порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Вина відповідача є доведеною відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України. Згідно розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 1428,00 грн. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме Київським рибоохоронним патрулем відповідачу був направлений лист від 16.07.2020 року № 2-7-19/3380-20 з пропозицією в місячний термін з дня отримання листа відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у сумі 1428,00 грн. Відповідачем вищезазначений лист було отримано 15.09.2020 року, але підтвердження сплати коштів до Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області не надіслано.На підставі викладеного, позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.01.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.05.2021 року по справі замінену третю особу Толокунську сільську раду Вишгородського району Київської області на Димерську селищну раду Вишгородського району Київської області. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги він визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що 29.01.2020 року Головним державним інспектором Київського рибоохоронного патруля Мельником І.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 010168 відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 85 КУпАП, в якому встановлено, що 29.01.2020 року близько 12 год. 00 хв. на затоці Київського водосховища, гр. [PERSON] , грубо порушив правила рибальства, а саме проводили вилов риби методом багріння спінінгом оснащеним колючим знаряддям лову, при цьому виловив рибу: плітка 11 шт., карась 8 шт., лящ 2 шт., ротань 1 шт. Своїми діями, порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15. «Правил спортивного та любительського рибальства України», відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 1010168 від 29.01.2020 року, [PERSON] наніс збитків рибному господарству на суму 1428 гривень. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 06.04.2020 року по справі № 363/679/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили. Київським рибоохоронним патрулем до [PERSON] був направлений лист від 16.07.2020 № 2-7-19/3380-20 з пропозицією в місячний термін з дня отримання листа відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у сумі 1428,00 грн. для досудового врегулювання спору. 15.09.2020 року [PERSON] вищезазначений лист отримав 15.09.2020, однак підтвердження сплати матеріальних збитків останнім надано не було. Згідно зі ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. У пункті 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно визначених розмірів (такс). У відповідності до ч.1 ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30 вересня 2015 року, Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України №229 від 15 липня 2016 року, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Звертаючись з даним позовом до суду Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, на користь Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області, правонаступником якого є Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області, оскільки даний орган місцевого самоврядування здійснює права власника водних біоресурсів за місцем завдання шкоди. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанції щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати у розмірі 2 102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved