Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначала, що від спільного проживання із відповідачем має неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їх спільну дитину, матеріальну допомогу не надає. Позивач у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити неповнолітню дитину, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставлення SМS повідомлення. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів: свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року; свідоцтва про народження дитини, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач-матір'ю [PERSON], [INFO]. Із довідки виданої виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області №5329 від 07.12.2015 року встановлено, що позивач із сином проживають спільно в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач пояснила, що з відповідачем шлюб розірваний, він залишив сім'ю, на теперішній час проживає окремо. З квітня місяця 2015 року сторони разом не проживають і з того часу відповідач матеріальну допомогу сім'ї не надає. Після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем дитина знаходиться на її утриманні, часто хворіє, потребує постійного лікування та повноцінного харчування, з цієї причини вона не має змоги працювати і доглядає сина. Оцінюючи усі докази, що є в справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем та перебуває на її утримання, відповідач добровільно щомісяця не надає коштів на утримання дитини, тому суд має всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої дитини. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатним, на його утримані інших членів сім'ї не має, з оглянутої в судовому засіданні медичної картки видно, що дитина часто хворіє і потребує постійного лікування та догляду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved