Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В грудні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [PERSON] (далі-позивач) є власником ? частини житлового будинку [ADDRESS]. Інша ? частина даного будинку належить [PERSON] (далі-відповідач-1). 17.02.2010 року о 00-28 год. з вини відповідачів, зокрема [PERSON] (далі-відповідач-2) сталася пожежа даного будинку. Під час даної пожежі було пошкоджено майно, а саме: дах будинку, стеля, стіни та підлога в кімнатах, плінтуси, шпалери, двері, вікна металопластикові, меблі, телевізор, ноутбук, розетки, 2-ва світильника, люстра, плитки карнизні, сходи дерев'яні, три бра настінних, ванна - «джакузі», буде, умивальник, унітаз, облицювальна плитка, і ін.. Відповідно до акту про пожежу від 17.02.2010 року, загальна вартість збитків складає - 1 481 640,41 грн. Згідно з звітом № 112/03 з визначення вартості збитку нанесеного власнику через пошкодження оздоблення приміщень кв. [ADDRESS] та покрівлі житлового будинку від 15.03.2010 року, сума збитку складає 1 066 252,80 грн.. відповідно до звіту виконаного ТОВ «Промислова компанія «Селтим» з визначення вартості збитку нанесеного власнику через пошкодження та знищення майна від 13.03.2010 року, сума збитку рухомих речей складає 165 387,61 грн. Крім того, своїми діями відповідачі завдали позивачу моральну шкоду, яку вона оцінює в 250 000,00 грн. Позивачка була вимушена звернутися за правовою допомогою для складання позовної заяви вартість якої складає 400,00 грн. Тому позивачка просила стягнути з відповідачів 1 231 640,41 грн. матеріальної шкоди; 250 000,00 грн. моральної шкоди, 400,00 грн. за складання позовної заяви та судові витрати. Заочним рішенням суду від 11.04.2012 року позов задоволено частково. Ухвалою суду від 10.12.2012 року заочне рішення суду від 11.04.2012 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Суду пояснила, що позивачем не доведено, що пожежа сталася з вини відповідачів, а розмір матеріальної та моральної шкоди не обґрунтований та не підтверджений належними і допустимими доказами. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу від 26.08.2005 року позивач є власником ? частини житлового будинку з відповідною частиною належних до нього будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7 том 1). З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 26.03.2012 року вбачається, що 1/8 частина даного будинку належить відповідачу - 1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.12.1982 року та 3/8 частини будинку [ADDRESS] також належить відповідачу - 1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.11.1997 року (а.с.183 том 1). Відповідно до акту про пожежу від 17.02.2010 року, вбачається, що 17.02.2010 року орієнтовно о 00 год. 05 хв. виникла пожежа за адресою: [ADDRESS], при пожежі було знищено: дах будинку, меблі, телевізор, ноутбук; були пошкоджені: комп'ютер. Пожежа ймовірно виникла через коротке замкнення (а.с. 10 том 1). Постановою Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 23.02.2010 року в порушенні кримінальної справи відмовлено за відсутністю події злочину. В даній постанові зазначено, що до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшло повідомлення про те, що по [ADDRESS]. При опитуванні [PERSON] було встановлено, що 16.02.2010р. о 20.00 год. він прийшов додому та вживши спиртні напої, пішов відпочивати на другий поверх будинку у свою кімнату, при цьому включив два масляних обігрівача. 17.02.2010р. о 00.30 год. прокинувся, так як почув запах диму і відразу вибіг на вулицю де помітив своїх сусідів, які викликали працівників пожежної служби (а.с.12 том 1). Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості збитку, завданого через пошкодження та знищення майна, що належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 13.03.2010 року, встановлено, що вартість збитку становить: 165 387,61 грн. (а.с. 24-53 том. 1). Згідно з звітом № 112/03 з визначення вартості збитку нанесеного власнику через пошкодження оздоблення приміщення кв. [ADDRESS] та покрівлі житлового будинку від 15.03.2010 року, встановлено, що вартість збитку складає: 1 066 252,80 грн. (а.с. 57-139 том 1). Відповідачем [PERSON] 26.02.2010р. на ім'я позивача було написано зобов'язання відшкодувати збитки, спричинені пожежею, що сталася 17.02.2010р. Проте, в судовому засіданні представник відповідача повідомила, що відповідач [PERSON] відмовляється від даного зобов'язання. (а.с.16 том. 1). Шевченківський районний відділ Головного управління держтехногенбезпеки у м. Києві в своєму листі від 23.02.2012 року підтвердило факт пожежі, яка сталася 17.02.2010р. за адресою : [ADDRESS] та інформувало, що ймовірна причина пожежі - є виникнення аварійних режимів роботи електромережі лівої частини будинку внаслідок перевантаження. Також у висновку спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві №2/42-ПТ від 17.02.2010р. зазначено, що осередок пожежі знаходився в середині горищного приміщення лівої частини будинку над прохідною кімнатною мансардного поверху; найбільш ймовірна причина пожежі - виникнення аварійних режимів електромережі лівої частини будинку внаслідок перевантаження (а.с.157 том 1). У висновку судової пожежно-технічної експертизи від 05.12.2013 року Незалежного інституту судових експертиз зазначено, що осередок пожежі знаходився в верхній частині стіни кімнати другого поверху, в місці де проходила електрична проводка, в яку було увімкнуто масляний обігрівач. Виникнення пожежі від самозаймання речовин і матеріалів виключається за причиною відсутності відповідних умов для виникнення даного явища. Технічною причиною пожежі в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] 17.02.2010 року могло бути коротке замикання електропроводки внаслідок перевантаження електричної мережі. Обов'язок щодо дотримання правил пожежної безпеки в житловому будинку за адресою : м. Київ, [ADDRESS] покладався на власника будинку (а.с.142-155 том 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.ч.1,4, 5 ст.319 ЦК України). Враховуючи наведене суд вважає, що при розгляді справи було встановлено, що пожежа 17.02.2010 року за адресою : м. Київ, [ADDRESS] сталася з вини власника частини будинку - відповідача 1, а тому вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з відповідача-1. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 3) ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мала місце пожежа, внаслідок якої було пошкоджено майно позивача, також ця пожежа спричинила у позивачки негативні зміни у звичайних умовах її життя, що зумовлено витраченням часу на документальне оформлення випадку пожежі, захисту свого порушеного права в суді, в зв'язку з чим останній були спричинені моральні страждання, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 000,00 грн. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу в розмірі 400,00 грн. не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 12 Закону України «Про адвокатуру», оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно з ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З матеріалів справи вбачається, що позивачка надала довіреність для представництва її інтересів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 156 том 1). Даних про те, що дані особи є фахівцем в галузі права остання не надала, натомість чинним законодавством не передбачено оплату правової допомоги особі, яка лише представляє інтереси сторін у суді. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ст. 88 ЦПК України, з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню, понесені ним та документально підтвердженні судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2 917,10 грн.

Outcome: partial