Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Просила встановити факт родинних відносин між нею та її батьком [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку пл. 5.2951 га, яка розташована на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 27 серпня 2014 року. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та її батьком [PERSON] у судовому порядку необхідно для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. До судового засідання позивач та її представник не з'явилися, надали заяву, де просили справу розглядати без їх участі. Представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву, де просив провести судове засідання без його участі, проти позову не заперечував. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2014 року помер [PERSON] - свідоцтво про смерть серія І-ВЛ № 448849 видане 01 вересня 2014 року виконавчим комітетом Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 29.(а.с.15) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку пл. 5.2951 га, яка розташована на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, кадастровий номер 6322881500:03:000:0421, державний акт на право приватної власності на землю серії ЯД № 035474, виданий 28 вересня 2007 року на підставі розпорядження голови Ізюмської райдержадміністрації від 29.08.2006 № 387. Позивач у справі [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] Оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №035474, на імя [PERSON] втрачений. В свідоцтві про реєстрацію шлюбу від 12 серпня 2017 року дошлюбне прізвище позивача у справі «Куприянова», а в свідоцтві про смерть батька його прізвище «Купріянов».(а.с.21) Згідно наданої інформації Міськрайонного управління в Ізюмському районі та м. Ізюмі Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області від 12.09.2018р. №29-20-0.23,021-52/122-18 було донесено інформацію, щодо нового кадастрового номера вищезазначеної земельної ділянки 63228815 00 :03:000:0421 щодо розбіжностей в інформації про кадастровий номер однієї і тієї ж земельної ділянки площею 5,2951 га, розташованої за межами населеного пункту на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, виявлених в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯД №035474 виданий на імя [PERSON], та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 27.09.2007 року за №010767200048 та у [PERSON] з державного земельного кадастру про цю ж земельну ділянку від 04.03.2015 року НВ -6301628022015, повідомлено,що дана розбіжність виникла в звязку з прийняттям нових законодавчих та інших нормативно правових актів, які набули чинності з 01.01.2013 року, в результаті чого суттєво змінився порядок реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та прав на них в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державною реєстраційною службою України. Через недосконалість роботи інформаційних систем та відсутність на час набуття зазначених законодавчих актів відпрацьованого механізму взаємодії між органами Держгеокадастру та Укрдержреєстру, склались обставини, які по незалежним від нас причинам, спричинили появу факту присвоєння двох кадастрових номерів, а саме: 6322881500:03:0144 та 6322881500:03:000:0144 одній і тій земельній ділянці в різний період часу. Грошова оцінка земельної ділянки № 199 пл. 5.2951 га, кадастровий номер 6322881500:03:000:0421 складає 86480 грн. висновок про вартість об`єкту оцінки ТОВ «Оціночна компанія аргумент»(а.с.26). Згідно\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до норм ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1\~ст. 1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Згідно\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на майно мого померлого не може бути перешкодою в реалізації її права на спадщину. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї\~постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Перевіривши матеріали справи, надані позивачкою копії свідоцтв, суд встановив факт, що має юридичне значення, що померлий 27 серпня 2014 року [PERSON] є рідним батьком [PERSON] Таким чином, є підстави для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, передбаченого пунктом 1 частини 1\~статті 256 ЦПК України. Таким чином суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved