Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 106641 грн., а також судовий збір у розмірі 1066,41 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 07 червня 2011 ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] уклали Договір № 120237006 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні обовязки щодо надання обладнання [PERSON] у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобовязань зо Договором, внаслідок чого йому нараховувалася плата за прострочення платежу, тобто за ним рахується заборгованість підтверджена розрахунком Структурою грошових нарахувань. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень [PERSON] сплатив лише платіж в розмірі 13282,00 грн. Заборгованість станом на день подання позову становить 106641 грн., а тому позивач вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі (а.с.44). Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2011 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» (правонаступником його є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій») і [PERSON] був укладений договір № 120237006 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, відповідно до умов якого, [PERSON] приймає участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT (а.с.7). Згідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові\~\~платежі). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невідємною частиною цього Договору. Пунктом 8.7 Договору, відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2 Договору, а також п. 4.9. Правил, позивач надав Відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, про свідчить Акт приймання-передачі майна № 120237006 від 07.06.2011 року (а.с.15). Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 19923,00 грн. Згідно п. 2.1. Договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT. Відповідачем обрано Пакет LeaseIT Трійка. Також п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 19923,00 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 33,33% від загальної суми платежів; 2 платежі рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, [PERSON] мав сплатити 3 платежів по 6641,00 грн. Відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за Договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 Договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком - Структурою грошових нарахувань. Структура грошових нарахувань на надходжень № [NUMBER] від 16.09.2014 року відображає належні до виплати [PERSON] суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами відповідачем. Згідно Структури [PERSON] сплатив лише 13282,00 грн., заборгованість станом на день подання цієї заяви не погашена і становить 106641,00 грн., що складається з: 6641,00 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 100000,00 грн., плата за прострочення щомісячних платежів. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобов'язань Відповідач не погоджується. Таким чином необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 106641 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 1066,41 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved