Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

В вересні 2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] в м. Сочі Адлерського району Краснодарського краю, Росія, померла її рідна сестра [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] площею 7,4000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту на території Павленківської сільської ради. Звернувшись з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області Кулікової Я.В., позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що не звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини у передбачений законом строк, оскільки тяжко переживала втрату сестри, суттєві особисті сімейні складнощі, не могла вільно пересуватися на далекі відстані та здійснювати поїздки до Росії, щоб отримати (поновити) необхідні довідки для оформлення документів про смерть сестри та підтвердження родинних відносин з нею, що повністю унеможливлювало перейматися реалізацією своїх спадкових прав після померлої сестри. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 30.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 29.11.2019 року. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 29.11.2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 26.12.2019 року. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 24.01.2020 року. 24.01.2020 року розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці. Судове засідання призначене на 13.02.2020 року. 13.02.2020 року судове засідання відкладено до 04.03.2020 року за клопотанням представника позивача. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, в позові позивач просила суд розглянути справу без її участі, представник позивача надав суду заяву, в якій просив провести судове засідання, призначене на 04.03.2020 року без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Павленківської сільської\~ради Новопсковського\~району Луганської\~областідо судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради, та зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки у померлої [PERSON] є спадкоємці першої черги: син - [PERSON] та донька [PERSON] . За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що [INFO] в м. Сочі Адлерського району Краснодарського краю, Росія, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.02.2015 року відділом ЗАГС Адлерського району міста-курорту Сочі управління ЗАГС Краснодарського краю Російської Федерації. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №045539 [PERSON] належала земельна ділянка площею 7,4000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту на території Павленківської сільської ради. З довідки від 04.11.2018 року №523, виданою Павленківською сільською радою Новопсковського району Луганської області вбачається, що [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Знята з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю з 08.05.2015 року. На час смерті разом з нею був зареєстрований колишній чоловік [PERSON] . Позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 13.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00021187163 від 11.10.2018 року; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133,135 СК України №00024001117 від 20.09.2019 року; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №000240001460 від 20.09.2019 року. З копії спадкової справи №79/2019 вбачається, що 20.09.2019 року з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] звернулась її рідна сестра [PERSON] . Відомостей про інших спадкоємців спадкова справа не містить. Постановою приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області Кулікової Я.В від 20.09.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , з підстав пропущення спадкоємцем строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 16.08.2015 року, а з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивач [PERSON] звернулась 20.09.2019 року, тобто більше ніж через чотири роки після смерті сестри. Посилаючись на поважність пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини позивач зазначила, що тяжко переживала втрату сестри, суттєві особисті сімейні складнощі, не могла вільно пересуватися на далекі відстані та здійснювати поїздки до Росії, щоб отримати (поновити) необхідні довідки для оформлення документів про смерть сестри та підтвердження родинних відносин з нею, проте, жодних доказів на підтвердження цих обставин суду не надано. Щодо доводів представника Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки у померлої [PERSON] є спадкоємці першої черги, суд зазначає наступне. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та ухвалення рішення судом першої інстанції). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України). При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Такі правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №697/2052/17-ц. Доказів того, що [PERSON] та [PERSON] звертались до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері або на момент її смерті разом проживали та є такими, що прийняли спадщини, або є судове рішення про надання додаткового строку для прийняття спадщини матеріали справи не містять, отже права та обов`язки цих осіб не порушуються. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, надавши оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, відповідачем у відзиві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову за недоведеністю.

Outcome: dismissed