Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з усіма господарськими спорудами та будівлями, розташований за адресою: с.Мішково-Погорілове вул. Миколаївська, 80 (стара назва-Чапаєва, 70) Вітовського району Миколаївської області, та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану на території Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька- Фіценка О.П., померлого 25 червня 2000 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що 25 червня 2000 року помер [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з усіма господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: с.М-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, вул.Чапаєва, 80, та земельної ділянки площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої на території Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON] є вона та її рідні сестри, відповідачі по справі- Мельникова Л.О. і [PERSON] Позивач на момент смерті батька була зареєстрована разом з ним, тобто фактично вступила у право на спадкування, хоча й не оформила спадщину. За рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 червня 2016 року за [PERSON] і [PERSON] визнано право власності на вищевказаний житловий будинок і земельну ділянку по 1/3 частині за кожною. З урахуванням викладеного, позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, надіслали заяви, в яких просили слухати справу за їх відсутності, позов визнали та не заперечували в його задоволенні. Третя особа -Жовтнева державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надала заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 25 червня 2000 року (а.с.52) .Відповідно до свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO] (а.с.23), та відповідачів-Фіценко Н.О., [INFO] (а.с.24), яка змінила прізвище на Хржановська в зв'язку з укладенням шлюбу (а.с.33 зі зворотнього боку)), та [PERSON], [INFO] (а.с.23 зі зворотнього боку), яка змінила прізвище на Мельникова в зв'язку з укладенням шлюбу (а.с.76). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 червня 2016 року за [PERSON] і [PERSON] визнано право власності на вищевказаний житловий будинок і земельну ділянку по 1/3 частині за кожною (а.с.27-29). Згідно довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області №3171 від 11 листопада 2015 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] (минулий номер 70), з 30 липня 1966 року та знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю 25 червня 2000 року. На день відкриття спадщини разом з ним була зареєстрована дочка [PERSON], [INFO], з 13 липня 1971 року по теперішній час (а.с.35). Відповідно до наданої копії, державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-МК №045068 був виданий 29 березня 1996 року на підставі рішення виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради народних депутатів №26 від 28 березня 1996 року на земельну ділянку площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану на території Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, на ім'я [PERSON], який мешкає в с.М-Погорілове по вул.Чапаєва, 70 (а.с.39). В газеті Позвоните №1 від 11 січня 2016 року розміщено повідомлення, що вказаний державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я [PERSON], слід вважати недійсним (а.с.47). Відповідно до рішення виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області №14 від 05 лютого 2007 року та списку громадян та будинків, яким змінено і присвоєно нову нумерацію житлових будинків в с.М-Погорілове, було змінено нумерацію житлових будинків та споруд та земельних ділянок, в т.ч. житлового будинку і земельної ділянки [PERSON]: з с.М-Погорілове, вул.Чапаєва, 70 на с.М-Погорілове, вул.Чапаєва, 80 (а.с.36). Згідно до рішення Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 9 від 24 травня 2016 року Про перейменування об'єктів топонімики, було вирішено перейменувати вулицю Чапаєва на вулицю Миколаївська (а.с.41). Відповідно до постанови Верховної Ради України Про перейменування окремих населених пунктів та районів від 19 травня 2016 року, Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район Миколаївської області. Згідно викопіювання з плану с.М-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області земельна ділянка по вул.Чапаєва, 80 (колишній №70) належала [PERSON] (а.с.24 зі зворотнього боку). На підставі довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області №757 від 23 березня 2016 року, згідно запису в погосподарській книзі №12 стор.293, особовий рахунок 1119-1, житловий будинок за адресою: с.М-Погорілове, вул.Чапаєва, 80 (старий №70) обліковується за померлим [PERSON] (а.с.35 зі зворотнього боку). Разом з тим, у відповідності з витягом з погосподарської книги власником будинку, 1955 року побудови, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,22 га за адресою: с.М-Погорілове, вул.Чапаєва, 80 (старий №70), зазначений [PERSON], а головою домогосподарства станом на 2011-2015 р.р. вказана [PERSON], [INFO] (а.с.31). З довідки БТІ від 20 листопада 2015 року вбачається, що житловий будинок за адресою: с.М-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, вул.Чапаєва, 80 має наступні показники: житловий будинок площею 49,1 кв.м, житловою площею 25,9 кв.м літ.А., літньої кухні літ.Б, прибудови до літньої кухні літ.б, сараю літ.В, сараю літ. Г, сарай -літ.Д, сараю літ.Е, гаражу літ.Ж, вбиральні літ.З, навісу літ.И, огорож №1-3, споруд №4,5,І,ІІ; об'єкти самочинного будівництва відсутні; право власності станом на 28 грудня 2012 року не зареєстровано (а.с.42). Такі ж показники щодо площі будинку та складу домоволодіння зазначені і в технічному паспорті станом на 11 грудня 2015 року на житловий будинок за адресою: с.М-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, вул.Чапаєва, 80 (а.с.45-47). Постановою Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 23 лютого 2016 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер 25 червня 2000 року, на спірні будинок та земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно на ім'я спадкодавця, а також наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, - доньки померлого: [PERSON] та [PERSON] (а.с.50). Дослідивши копію спадкової справи № 474/2000 року після смерті [PERSON], судом встановлено, що 19 грудня 2000 року [PERSON] подала до державного нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 25 червня 2000 року, а 22 грудня 2012 року аналогічну заяву подала й [PERSON] Позивач [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини не зверталася (а.с.67-92). Згідно п.7 Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 22.02.95 року № 48, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.03.1995 року за N 83/619, що втратив чинність на підставі наказу Держкомстату № 234 від 17.07.2000 року, сільська, селищна, міська Рада заносить до спеціальної погосподарської книги дані про склад селянського (фермерського) господарства про передану у власність та надану в користування господарству земельну ділянку. На підставі п.1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР [PERSON] 31.01.1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. При відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції, зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином, спадкодавець [PERSON] не скористався будь-яким із способів оформлення права власності. Втім, не вчинення відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності не є підставою у невизнанні права власності спадкодавця. Враховуючи, що у погосподарській книзі власником спірного будинку за адресою: с.М-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, вул.Чапаєва, 80 зазначений [PERSON], крім того, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за цією ж адресою, також належить останньому, суд приходить до висновку, що спадкодавцю на момент смерті на праві власності належав вищевказаний будинок, а відтак після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права й обовязки на зазначене домоволодіння, а також на земельну ділянку. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер 25 червня 2000 року, до вказаних правовідносин має застосовуватися законодавство, що діяло на час їх виникнення. Згідно положень ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та у разі подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Аналізуючі досліджені докази, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], померлого 25 червня 2000 року, оскільки у встановлений законом строк [PERSON] і [PERSON] звернулися до органів нотаріату із заявами про прийняття спадщини, а [PERSON] вступила в управління майном, оскільки на момент смерті батька була зареєстрована та проживала разом з ним та продовжує проживати в цьому будинку після його смерті та від спадщини у встановлений законом строк не відмовлялася. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved