Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Вишгородське міське комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, вказавши, що ВМКП «Водоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення споживачу [PERSON]. за адресою: [ADDRESS], згідно договору укладеного між позивачем та власником квартири [PERSON] В свою чергу, [PERSON] оплату за отримані послуги здійснювали несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку із чим, утворилась заборгованість. 04.12.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір реструктуризації заборгованості № 45 з розстроченням виплати 857, 70 грн. на 12 місяців, щомісячний платіж по договору складав 71, 48 грн. та оплата за поточний місяць, але відповідач не виконував взятих на себе зобов'язань. В 2016 році позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, сплатив судовий збір в розмірі 689 грн. 27.09.2016 року судом був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. 08.02.2017 року позивачем було направлено судовий наказ до виконавчої служби, при цьому додатково сплачено авансовий внесок у розмірі 97,86 грн. Ухвалою суду 10.05.2017 року судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення скасовано та надано право ВМКП «Водоканал» звернутися в порядку позовного провадження за захистом своїх інтересів. Послуги водопостачання та водовідведення позивачем надаються відповідної якості, цілодобово та безперебійно, за винятком ліквідації аварій у місті. Від відповідача скарги та будь - які претензії з цього приводу до ВМКП «Водоканал» не надходили, так як і заяв про відмову від отримання послуг водопостачання та водовідведення, [PERSON] продовжує користуватися послугами ВМКП «Водоканал», проте свої зобов'язання він або не виконує, або виконує з порушенням строків та умов передбачених законодавством. Заборгованість [PERSON] за отримані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2012 року по 01.06.2017 рік складає 1 990 грн. 90 коп. Тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 1 990 грн. 91 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн., витрати по сплаті судового збору за подачу заяви про видачу судового наказу у розмірі 689 грн. та витрати по сплаті авансового внеску у розмірі 67 грн. 86 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти позовної заяви, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, в запереченнях проти позовної заяви просив суд застосувати строк позовної давності. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 162 ЖК України, споживач зобов'язаний оплачувати вищевказані послуги строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що на підставі договору, Вишгородський МКП «Водоканал» надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення гр. [PERSON] який є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. 04.12.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір реструктуризації заборгованості № 45 з розстроченням виплати 857, 70 грн. на 12 місяців, щомісячний платіж по договору складав 71, 48 грн. та оплата за поточний місяць, але відповідач не виконував взятих на себе зобов'язань. В 2016 році позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, сплатив судовий збір в розмірі 689 грн. 27.09.2016 року судом був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. 08.02.2017 року позивачем було направлено судовий наказ до виконавчої служби, при цьому додатково сплачено авансовий внесок у розмірі 97,86 грн. Ухвалою суду 10.05.2017 року судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення скасовано та надано право ВМКП «Водоканал» звернутися в порядку позовного провадження за захистом своїх інтересів. Послуги водопостачання та водовідведення позивачем надаються відповідної якості, цілодобово та безперебійно, за винятком ліквідації аварій у місті. Від відповідача скарги та будь - які претензії з цього приводу до ВМКП «Водоканал» не надходили, так як і заяв про відмову від отримання послуг водопостачання та водовідведення, [PERSON] продовжує користуватися послугами ВМКП «Водоканал», проте свої зобов'язання він або не виконує, або виконує з порушенням строків та умов передбачених законодавством. Стосовно клопотання [PERSON] щодо застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача виходячі з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої обов'язки за договором не виконує та не зважаючи на повідомлення про борг, оплату послуг здійснював не своєчасно та не в повному обсязі, за період утворення заборгованості з 2012 року по червень 2017 року частково сплачував борг, та в 2012 році звертався до позивача про укладення договору реструктуризації заборгованості. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Отже, оскільки [PERSON] частково сплачував борг за постачання холодної води і водовідведення за період з 2012 року по 2017 рік, а також укладав з позивачем договір про реструктуризацію боргу у 2012 році, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача та застосування строку позовної давності. Добровільно [PERSON] свої обов'язки за договором не виконує та не зважаючи на повідомлення про борг, оплату послуг здійснював не своєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку із чим, за період з 01.12.2012 року по 01.06.2017 рік створилась заборгованість у сумі 1 990 гривень 91 копійку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду, відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порушення зазначених норм закону відповідач зобов'язання за договором не виконує. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання, з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1 990 грн. 91 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1600 гривень 00 копійок та витрати по сплаті авансового внеску у розмірі 67 грн. 86 коп. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] витрат по сплаті судового збору за подачу заяви про видачу судового наказу у розмірі 689 грн. суд приходить до висновку про відмову в цій частині вимог, оскільки позивачем не було надано суду документально підтверджених витрат щодо сплати судового збору у розмірі 689 грн.

Outcome: partial