overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщеною двічі не зявилась, про причини неявки суд не сповістила, була попереджена що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення). \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання також не зявився, від нього надійшла заява, з якої вбачається, що він на задоволенні позову наполягає, просив розглянути справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку із цими обставинами та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщеною не з`явилась, про причини неявки суд не сповістила, була попереджена що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення). Позивач у судове засідання також не з`явився, від нього надійшла заява, з якої вбачається, що він на задоволенні позову наполягає, просив розглянути справи у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку із цими обставинами та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Відповідач, [PERSON] , у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщеною не з`явилась, про причини неявки суд не сповістила, була попереджена, що у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів. Позивач у судове засідання також не з`явився, від нього надійшла заява, з якої вбачається, що він на задоволенні позову наполягає, просив розглянути справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку із цими обставинами та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщеною повторно не з`явилась, про причини неявки суд не сповістила. Позивач у судове засідання також не з`явився, від нього надійшла заява, з якої вбачається, що він на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку із цими обставинами та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Відповідач [PERSON] , у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщеною тричі не з`явилася, про причини неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення). Позивачі, їх представник, адвокат Златі Н.С. у судове засідання також не з`явились, від представника надійшла заява, з якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справи у її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку із цими обставинами та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщеною тричі не з`явилася, про причини неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення). \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання також не з`явились, від неї надійшла заява, з якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справи у її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку із цими обставинами та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 15.03.2016 р., 30.03.2016р., будучи належним чином сповіщена, не явилась, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу у його відсутності. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія пенсійного посвідчення серії АВ № 280180 [PERSON]; свідоцтво про укладання шлюбу; копія паспорту позивача із відміткою про шлюб. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON] зареєстрований 01.10.1983р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу постійних непорозумінь, різних сімейно-побутових проблем між сторонами виникали суперечки, у звязку із чим втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу народились двоє дітей: донька Олена та син [PERSON], які на сьогоднішній день досягли повноліття. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже досить тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу сторін, збереження сімї сторін буде порушувати інтереси кожного з подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 18.03.2014 р., 01.04.2014р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи у її відсутності. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження сина [PERSON] - [INFO], згідно якого батьком неповнолітнього є відповідач; довідка про склад сім'ї позивачки - на її утриманні перебуває неповнолітня дитина. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка звернулася із позовом та просить стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів з відповідача [PERSON], із яким підтримувала фактичні шлюбні відносини і який є батьком дитини, зазначивши, що сімейне життя не склалося, вони розійшлися, після розпаду сім'ї сторони будь-яких стосунків не підтримують, мешкають окремо. Відповідач матеріально сина не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов'язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює і має таку можливість. Позивачка не працює, займається вихованням дитини, її родина утримується за рахунок допомоги батьків. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітнього, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 20.03.2015 р., 02.04.2015 р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивач на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу у її відсутності. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копія паспорту позивачки із відміткою про шлюб; копії свідоцтв про народження повнолітніх дітей. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 02.06.1984р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з 2000 року, вже тривалий час мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу мають трьох повнолітніх дітей. Розірвання шлюбу в органі РАЦС в порядку ст.106 СК України неможливо, оскільки відповідач від явки у відповідний орган відмовляється. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В ході розгляду справи позивачка просила після розірвання шлюбу із відповідачем залишити за нею прізвище «Сіміон». На підставі вищевказаних положень законодавства суд задовольняє вимоги позивачки щодо обрання прізвища після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 23.04.2015 р., 06.05.2015 р., 26.05.2015 р., 09.06.2015 р. будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивач на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу у її відсутності. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія (згідно з оригіналом) свідоцтва про шлюб сторін; копія паспорту позивачки із відміткою про шлюб. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 06.04.2003р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, вже тривалий час мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Розірвання шлюбу в органі РАЦС в порядку ст.106 СК України неможливо, оскільки відповідач від явки у відповідний орган відмовляється. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У наданій суду заяві позивачка просила після розірвання шлюбу з відповідачем залишити за нею її шлюбне прізвище «Андронова». На підставі вищевказаних положень законодавства суд задовольняє вимоги позивачки щодо обрання прізвища після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 24.02.2021р., 09.03.2021р., був повідомлений в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням\~оголошення про\~виклик відповідач\~вважається повідомленим\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копія паспорту позивачки; копія витягу з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання позивачки. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON] , зареєстрований 31 січня 2017р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, тривалий час подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу дітей немає. Розірвання шлюбу через орган реєстрації актів цивільного стану є неможливим, оскільки теперішнє місцезнаходження відповідача позивачці невідомо. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 27.09.2016 р., 24.11.2016р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу у її відсутності. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: повторне свідоцтво про шлюб сторін; копія паспорту позивача із поміткою про шлюб. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 08.05.1992р. у Ренійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного, відсутнє нормальне спілкування. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, більше року проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу у сторін є діти, які на час розгляду справи досягли повноліття. Розірвання шлюбу в органі РАЦС в порядку ст.106 СК України неможливо, оскільки відповідач від явки у відповідний орган відмовляється. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Відповідач [PERSON] , у судові засідання, які призначалися на певній час, будучи належним чином сповіщений не з`явився, про причини неявки суд не сповістив. \~ \~ Представник\~третьої особи\~ виконавчого комітету Ренійської міської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. У зв`язку із цими обставинами та

Outcome: approved