Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

В жовтні 2016 року представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернулася в суд з позовом до Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання права на спадкове майно, посилаючись на те, що він являється спадкоємцями за законом своєї баби - [PERSON], якої з [INFO] немає в живих. Так, будучи спадкоємцем за законом, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право на спадкове майно [PERSON], яким є право на земельну частку (пай) розміром 4,43 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала у колективній власності спілки селянських господарств імені Кармелюка с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області. Своє звернення до суду із даним позовом позивач обґрунтовує тим, що повідомленням нотаріуса від 12.07.2016 року за вих. № 95/02-14 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] являється законним спадкоємцем за законом всього майна та прав його баби [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 01.08.2008 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, України, в тому числі й права на земельну частку (пай) розміром 4,43 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала у колективній власності спілки селян господарств ім.. Кармелюка с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області. Так, положеннями статей 548 та 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини, було зазначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З приводу втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач звертався у Деражнянську районну газету «Вісник Деражнянщини» з оголошенням про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON]. У відповідності до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права не нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Так, ч. 2 ст. 331 ЦК України, передбачено, що в разі необхідності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Крім того, відповідно до ст. 81 ЗУ України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки з підстав: придбання за договором купівлі-продажу; дарування; міни; іншими-цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше видані їм у користування; прийняття спадщини, виділення в натура на місцевості належної їм частки (паю). Положеннями статті 125 ЗК України, також встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Правовими нормами ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Разом з тим, згідно положень ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншими правовстановлюючими документами. Так, згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства пр. розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, належність спадкодавцю [PERSON] зазначеного вище спадкового майна підтверджується копією державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 0019 спілці селянських господарств імені Кармелюка с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області; копією Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, в якому під № 91 значиться [PERSON]; довідкою Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 25.05.2016 року, про те що [PERSON] на день смерті проживала одна та була зареєстрована до 22.02.2006 року в с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області. З огляду на викладене, суд вважає за можливе позов представника [PERSON] задовольнити та визнати за ним в порядку спадкування право на спадкове майно [PERSON], яким є право на земельну частку (пай) розміром 4,43 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала у колективній власності спілки селянських господарств ім. Кармелюка с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved