Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

В жовтні 2016 року ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 60/АК-00003.08.2 від 25.04.2008 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 60/АК-00003.08.2, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 10502,00 дол. США терміном по 25.04.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,7% річних до 03 листопада 2008 р., 9,7% річних з 03 листопада 2008 р. та 7,7% річних з 12.03.2009 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 25 квітня 2008 р. між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якому вказаний відповідач зобовязався солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором та всіх додаткових угод. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 25 квітня 2008 р. між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якому вказаний відповідач зобовязався солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором та всіх додаткових угод. 12.03.2009 року між Банком та поручителями було укладено додаткову угоду №2 до договору поруки від 25.04.2008 року, відповідно до якої останніх було повідомлено про зміни, що були внесені до кредитного договору № 60/АК-00003.08.2 від 25.04.2008 року. Позичальник свої обовязки за кредитним договором належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 01 вересня 2016 р. виникла заборгованість на суму 2323,59 доларів США та 784578,83 грн., що складається з: - сума простроченої заборгованості за кредитом - 2184,74 дол. США; - сума простроченої заборгованості за відсотками - 138,85 дол. США; - сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 9558,11 грн.; - сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 723742,01 грн.; - сума пені за несвоєчасне погашення процентів - 41980,65 грн.; - загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 4617,89 грн.; - сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 4680,16 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору в сумі 6632,72 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що є докази в матеріалах справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вказував на пропущення позивачем 6-місячного строку пред'явлення позову до поручителів та вказував на значне перевищення розміру неустойки від основного боргу з процентами, а тому просив застосувати ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір неустойки до розумного мінімуму. Розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та [PERSON] ([PERSON].) укладено кредитний договір № 60/АК-00003.08.2, відповідно до умов якого останньому відкрито не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 10502,00 дол. США на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів зі ставкою 7,7 % річних терміном до 25 квітня 2015 року. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом та процентами позичальник зобов'язався сплатити банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості. Згідно з п.п. 1.5.1 договору, щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,25 % від суми виданого кредиту. В подальшому між Банком та [PERSON] було укладено декілька додаткових угод до кредитного договору, за умовами яких процентна ставка з 03.11.2008 року встановлена в розмірі 9,7% річних, а з 12.03.2009 року в розмірі 7,7% річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 25.04.2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та окремо [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, за умовами якого поручителі зобов'язалися солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 60/АК-00003.08.2 від 25.04.2008 р., а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між Банком та Позичальником. 12 березня 2009 року, між Банком та поручителями було укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки від 25.04.2008 року, відповідно до якої останніх було повідомлено про зміни, що були внесені до кредитного договору № 60/АК-00003.08.2 від 25.04.2008 р. Свої зобов'язання за кредитним договором від 25.04.2008 р. ПАТ «Родовід Банк» виконав в повному обсязі та відповідно до умов укладеного договору надавав [PERSON] кредитні кошти на суму 10502,00 грн., про що свідчить заява на видачу готівки №1270-33 від 25.04.2008 року. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у розмірі 125,02 доларів США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку. Відповідно до п. 2.2 договору поруки відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Установлено, що боржник, а відтак і поручитель взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 25 квітня 2015 року включно, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, а за договором поруки відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що останнім днем погашення заборгованості [PERSON] ([PERSON].) перед ПАТ «Родовід Банк», за умовами кредитного договору, є 25 квітня 2015 року. Таким чином, Банк має право пред'явити вимогу до поручителів [PERSON], [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржником [PERSON] ([PERSON].) щодо повернення кредиту, починаючи з 25 квітня 2015 року, протягом наступних 6 місяців, тобто до 25 жовтня 2015 року. Таку вимогу до поручителів Банк пред'явив, однак, як убачається з матеріалів справи, лише 10 жовтня 2016 року шляхом подання позовної заяви безпосередньо до канцелярії суду, тобто вже після спливу встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що порука за кредитним договором № 60/АК-00003.08.2 від 25.04.2008 р., укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON], [PERSON] окремо, припинилася, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог до поручителів. Разом з тим, згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, [PERSON] взяті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконав неналежним чином, в звязку з чим станом на 01 вересня 2016 р. виникла заборгованість на суму 2323,59 доларів США та 784578,83 грн., що складається з: сума простроченої заборгованості за кредитом - 2184,74 дол. США; сума простроченої заборгованості за відсотками - 138,85 дол. США; сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 9558,11 грн.; сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 723742,01 грн.; сума пені за несвоєчасне погашення процентів - 41980,65 грн.; загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 4617,89 грн.; сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 4680,16 грн. Між тим, ч.3 статті 551 ЦК України, з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонами у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за певних умов. Виходячи зі змісту даної правової норми, умовами для зменшення розміру неустойки є значне перевищення розміру неустойки над розміром збитків, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки, розмір штрафу неспівмірний із розміром заборгованості, а також наявні інші обставини, які мають істотне значення, то до даних правовідносин підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 551 ЦК України. Отже, враховуючи викладене, суд вважає за можливе зменшити суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості з 723742,01 грн. до 61505,42 грн., суму пені за несвоєчасне погашення процентів з 41980,65 грн. до 3675,36 грн. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з [PERSON] заборгованості по кредитному договору на суму 2323,59 доларів США та 84036,94 грн., Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2183 грн. 00 коп. (6632,72 грн. х 145,557,281 грн. / 442184,28 грн.).

Outcome: partial