Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. В даний час сторони спільно не проживають, відповідач спочатку після розірвання шлюбу періодично давав їй кошти на утримання сина, а на протязі останніх шести місяців не приймає участь у вихованні і утриманні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісяця. В судовому засіданні позивачка подала заяву про зміну позовних вимог, а саме змінила суму сплати аліментів з 1000 гривень на 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та просила суд її задовольнити. Відповідач подану заяву визнав, пояснивши суду, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів на утримання сина щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Шлюб між сторонами розірваний, дитина на диспансерному обліку в лікарні не перебуває. Відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини на рівні із матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обов'язків щодо утримання дитини є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач має постійний дохід у виді заробітної плати, то відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини має бути визначений у частці від його доходу. Суд враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина який фактично перебуває на утриманні позивачки, вважає за можливим стягнути з нього аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що відповідає ч. 2 ст. 182 СК України. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 28 жовтня 2014 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного і

Outcome: approved