Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що її дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за час шлюбу було придбано нерухоме майно - незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19 січня 1976 року, нотаріально посвідченого за № 401. Житловий будинок був оформлений на ім'я дідуся [PERSON]. 23 серпня 1985 року згідно акту прийомки житловий будинок було прийнято до експлуатації. За договором купівлі-продажу від 22 жовтня 1985 року 1/4 частка житлового будинку [ADDRESS] була придбана [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність. В подальшому власником 1/8 частки будинку відповідно до договору дарування від 25 серпня 1998 року стала [PERSON]. З серпня 1998 року дідусеві та бабусі належала 3/4 частки житлового будинку [ADDRESS]. Співвласниками 1/4 частки даного житлового будинку є [PERSON], [PERSON]. [INFO] помер дідусь [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 3/8 частки спірного житлового будинку. Спадкоємцями померлого за законом були її батько [PERSON], дядя [PERSON] та бабуся [PERSON], які фактично прийняли спадщину. Кожен з них успадкував по 1/8 частці житлового будинку. Після смерті дідуся, бабуся подала до нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них, але за свого життя не встигла його оформити. Оформити свої спадкові права вона також не встигла. Бабуся померла [INFO]. Частка бабусі [PERSON] становила 1/2 частку (3/8 - частка в спільному майні подружжя та 1/8 частка - успадкована після смерті її чоловіка [PERSON]) [INFO] помер її, позивачки, батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на фактично успадковану ним після смерті його батька [PERSON] 1/8 частку житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті її батька [PERSON] були: вона - донька, та його мати [PERSON]. Ні вона, позивачка, ні її бабуся після смерті [PERSON] спадкові права не оформляли, спадщину прийняли фактично, оскільки проживали разом зі спадкодавцем. Фактично вони успадкували по 1/16 частці житлового будинку [ADDRESS]. Її частка склала 1/16, частка бабусі [PERSON] - 9/16 (3/8 - частка у спільному майні подружжя, 1/8 частка - успадкована після смерті чоловіка [PERSON], 1/16 частка - успадкована після смерті сина [PERSON]). Бабуся звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкового права, проте через те, що ідеальні частки подружжя виділені не були і виникли складнощі з правовстановлюючими документами на спірний житловий будинок, отримати свідоцтво про право на спадщину вона за свого життя не встигла. Після смерті бабусі [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на належні їй 9/16 часток житлового будинку [ADDRESS], які бабуся заповіла їй - позивачці. Вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі за заповітом. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через невизначеність часток спадкодавців у праві власності на спадкову частину житлового будинку. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка померла [INFO], на 9/16 часток житлового будинку № 83 з відповідною часткою господарських і побутових будівель та споруд по [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1/16 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських і побутових будівель та споруд по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], а всього визнати за нею право власності на 5/8 часток спірного житлового будинку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений судом належним чином. Треті особи [PERSON] та [PERSON] - співвласники спірного житлового будинку, які були залучені до участі у справі ухвалою суду від 1 грудня 2014 року, в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися судом належним чином. В судовому засіданні 26 листопада 2014 року та 1 грудня 2014 року відповідач та його представник проти позову не заперечували. Заслухавши пояснення позивачки, враховуючи пояснення відповідача та його представника, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 18 серпня 1957 року зареєстровано шлюб між [PERSON], дідусем позивачки [PERSON], та [PERSON], іі бабусею. Після реєстрації шлюбу прізвище бабусі змінилося на «[PERSON]». Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали за договором купівлі-продажу від 19 січня 1976 року незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS], який було оформлено на ім'я [PERSON]. 23 серпня 1985 року згідно Акту прийомки зазначений житловий будинок було прийнято до експлуатації на підставі рішення виконавчого комітету народних депутатів Ленінського району. Згідно довідки МБТІ від 23 квітня 2014 року [PERSON] на праві власності належить 1/8 частка вказаного будинку на підставі договору дарування від 28 серпня 1998 року, [PERSON] належить 1/8 частка спірного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1985 року № 2-6730. Частки у спільній власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на серпень 1998 року складали: 3/4 частки, які належали [PERSON] та його дружині [PERSON]; по 1/8 частці - належить [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час придбання подружжям [PERSON] нерухомого майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя маж рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч. 1 ст. 28 КпШС України у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. За такого, кожному з подружжя належало по 3/8 частки житлового будинку [ADDRESS] з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/8 частки спірного житлового будинку. Спадкоємцями померлого [PERSON] за законом були батько позивачки [PERSON], дядя позивачки (рідний брат її батька) [PERSON] - відповідача у справі, та бабуся позивачки та дружина померлого - [PERSON]. Як вбачається зі спадкової справи № 658/2012, заведеної Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області до майна померлого [PERSON], із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. Крім того, [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідні свідоцтва видані спадкоємцям не були. Спадкоємці померлого [PERSON] фактично прийняли спадщину. Кожен з них успадкував по 1/8 частці спірного житлового будинку. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно, у тому числі і при розгляді справ про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину на підставі ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, Закону України «Про нотаріат» (з наступними змінами та доповненнями) видається нотаріусами. При цьому, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил Глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1261, 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А в четверту чергу - особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно статей 1268 - 1270, 1272 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, частка бабусі позивачки - [PERSON] становила 1/2 частку (3/8 - частка в спільному майні подружжя та 1/8 частка - успадкована після смерті її чоловіка [PERSON]) [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на фактично успадковану ним після смерті його батька [PERSON] 1/8 частку житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були: позивачка [PERSON] - донька, та його мати [PERSON]. Як вбачається з відповіді Другої Миколаївської державної нотаріальної контори від 20 листопада 2014 року, та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20 листопада 2014 року, за даними алфавітних книг обліку спадкових прав спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Ні позивачка, ні її бабуся [PERSON] після смерті [PERSON] спадкові права не оформляли, спадщину прийняли фактично, оскільки проживали разом зі спадкодавцем. Фактично вони успадкували по 1/16 частці житлового будинку [ADDRESS]. Частка позивачки склала 1/16, частка бабусі [PERSON]. - 9/16 (3/8 - частка у спільному майні подружжя, 1/8 частка - успадкована після смерті чоловіка [PERSON], 1/16 частка - успадкована після смерті сина [PERSON]). [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй 9/16 часток житлового будинку [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 4-2014, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] до майна померлої [PERSON], [PERSON] за свого життя 24 квітня 2014 року зробила розпорядження, за яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, тобто все те, що буде їй належати та на що вона матиме право, заповіла [PERSON]. Позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі за заповітом. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через невизначеність часток спадкодавців у праві власності на спадкову частину житлового будинку. Відповідно до положень ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст. ст. 1233-1236 ЦК України, заповітом є здійснене особисто на користь однієї або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, розпорядження фізичної особи з повною цивільною дієздатністю на випадок своєї смерті. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved