overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 24 квітня 1993 року вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просила суд розірвати шлюб. [PERSON] не з'явилась в судове засідання, надіслала заяву про розгляд цивільної справи в її відсутності. Вона підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не з'явився в судове засідання, надіслав заяву, в якій просить проводити розгляд цивільної справи в його відсутності. Він позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 24 квітня 1993 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС Бориспільського міськвиконкому, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений актовий запис №107. [INFO] у них народилася дочка [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5) та копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7,8). У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони не бажають жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. З огляду на це шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати померлим [PERSON], посилаючись на те, останній є чоловіком заявника. До літа 1998 року проживав з нею, однак після скоєння ним злочину останній поїхав у невідомому напрямку, з місця реєстрації не знімався та мав намір повернутися. На даний час місце його перебування їй невідомо та будь-які відомості про нього відсутні. Оголошення [PERSON] померлим, заявник обґрунтовує тим, що їй це необхідно для вирішення питання про перебування у шлюбі, а також позбавлення права користування житлом. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його останнього постійного проживання у [ADDRESS] більше п'яти років підтверджується зібраними у справі доказами. Допитана судом свідок [PERSON], показала, що починаючи з 1997 року [PERSON] за адресою його проживання в [ADDRESS] не бачила, ще декілька разів він появлявся в містя, а потім дізналася про те, що останній був оголошений у розшук та до неї і до сусідів приходили працівники міліції, які його розшукували. Де він може знаходитись, не знають. Їм відомо, що він не спілкується з [PERSON] ні телефоном ні листуванням, ніяких стосунків не підтримує. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до виписки з розшукової справи, заведеної 26.03.2001 року щодо розшуку [PERSON], наданої суду Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області, проведеними оперативно-розшуковими заходами, місцезнаходження останнього встановити не вдалось. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] була її рідною сестрою. В заяві зазначила, що [INFO] померла її рідна сестра - [PERSON]. Вона, як спадкоємець за законом другої черги, спадщину прийняла. Інших спадкоємців після сестри немає. 3 метою оформлення спадкових прав на грошові вклади вона звернулась до Бердичівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між нею та сестрою. Свідоцтво про народження сестри було втрачено. Отримати дублікат свідоцтва про народження сестри чи витяг з реєстру актів цивільного стану вона не має можливості в силу закону. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, пояснила, що померла [PERSON] її сестра, вони з 2004 року проживали разом. Де свідоцтво про народження сестри їй не відомо. На частину майна сестра склала заповіт. Інше майно вона оформляє як спадкоємець за законом. Представник заінтересованої особи Мельничук Д.О. вважає, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що вони знали за життя [PERSON], яка розповідала, що має рідну сестру [PERSON]. Сестри з 2004 року до смерті [PERSON] проживали разом. Суд, вислухавши заявницю, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO] ( а.с. 5,7). Заявниця є спадкоємцем за законом до майна [PERSON], спадщину прийняла у встановленому законом порядку ( а.с. 8). Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через недоведення родинних відносин з померлою. Із свідоцтва про народження [PERSON] та довідок з місця народження [PERSON] від 23.06.1977 року та від 08.06.1977 року вбачається, що і заявниця, і [PERSON] народилися в с. Злазно, Костопільського р-ну (перейменованого на Деражнянського) Рівненської області. Батьком обох зазначений [PERSON], мати - [PERSON]. Таким чином, показаннями свідків та документами, що містяться в матеріалах справи підтверджується, що померла [INFO] [PERSON] була рідною сестрою [PERSON]. А тому, з метою захисту спадкових прав заявника, даний факт необхідно встановити судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною сестру її чоловіка [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що остання перебуває на диспансерному обліку в Полтавському обласному психіатричному диспансері у зв'язку з психічним захворюванням, є інвалідом другої групи. Оскільки її психічний розлад не дозволяє усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує піклування. Просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, надала подання про призначення опікуном [PERSON] над [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] є братом та сестрою. Згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 273 від 26.05.2014 року [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді рекурентного депресивного розладу. Наявний у під експертної стійкий хронічний психічний розлад позбавляє здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опіку. З питання встановлення опіки над [PERSON] до суду звернулася дружина його брата, яка проживає з нею однією сім»єю, піклується про неї, можливість призначення її опікуном, перевірено управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради. Оскільки [PERSON] потребує піклування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог та її передачу під опіку заявнику. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року на житловий будинок та господарські споруди і будівлі за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що її чоловік на ділянці, яка була виділена йому у безстрокове користування для будівництва житлового будинку, побудував домоволодіння, внаслідок чого набув право власності на нього у встановленому законом порядку, але на її звернення до нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину,оскільки договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою не пройшов державної реєстрації. Посилаючись на фактичне прийняття спадщини та неможливість оформлення свого права на вказаний житловий будинок просила задовольнити позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з'явилася - надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не прибув - про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Очеретинської селищної ради, задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду, заперечень проти позову не надано. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ.А, гаражу літ.Б., літньої кухні літ.Г, сараїв літ. В, Д, Е, Є, вбиральні літ.Ж, погрібу з шийкою літ. Пг огорожі № 1-3, посилаючись на те, що вона, як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняла своєчасно. Відповідачка спадщину не прийняла і не претендує на неї. Просила визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. В судовому засіданні позивачка позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. В матеріалах справи є заяви від неї про розгляд справи без її участі. Позов визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті чоловіка позивачки [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ.А, гаражу літ.Б., літньої кухні літ.Г, сараїв літ. В, Д, Е, Є, вбиральні літ.Ж, погрібу з шийкою літ. Пг огорожі № 1-3. Позивачка як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняла своєчасно. Відповідачка спадщину не прийняла і не претендує на неї. За таких обставин право власності на спадкове майно слід визнати за позивачкою. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 26 серпня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 176. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку Ангеліну, [INFO]. Причиною розпаду сім’ї є несумісність характерів, внаслідок чого виникали постійні непорозуміння та скандали. Сімейні відносини припинені з вересня 2013 року. Проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спори щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутні. В зв’язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася, просила про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, підтвердивши те, що шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року. Спори про розподіл сумісно нажитого майна та щодо місця проживання дитини відсутні. На примирення не згідний. Вважав, що шлюб необхідно розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 26 серпня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 176. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку Ангеліну, [INFO]. Сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з вересня 2013 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім’ю. Згідно ст. 112 СК України суд, з’ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 29 березня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №59. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини припинені з 2011 року. Причиною розпаду сім'ї є різні погляди на сімейне життя. Проживають окремо. Спір про поділ сумісно нажитого майна відсутній. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи вважається належним чином повідомленим за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 29 березня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 59. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 30 березня 2010 року у Грушівській сільській раді Первомайського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №03. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сім`я розпалася. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, внаслідок чого виникали постійні непорозуміння та скандали. Сімейні відносини припинені з квітня 2013 року. Проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спори щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутні. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи вважається належним чином повідомленим за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 30 березня 2010 року у Грушівській сільській раді Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 07.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2766. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не можуть підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Шлюбні відносини фактично припинені. Позивач переконана, що вони з чоловіком є різними людьми, тому вона дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позові, просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 07.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про що зроблено відповідний актовий запис № 2766 (а. с. 4). З пояснень сторін суд встановив, що сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони не можуть підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Позивач переконана, що вони з чоловіком є різними людьми, фактично шлюбні відносини припинені, на примирення вони не згідні. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси інших осіб. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. З урахуванням обставин справи, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.08.1997 року, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони припинили спільне ведення господарства, часті сварки та непорозуміння призвели до фактичного існування шлюбу і в наданий судом для примирення строк сторони не помирились. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження, поясненнями сторін і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved