Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

В грудні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили винести рішення, яким визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом за кожним на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2117 га, призначеної для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, розташованих на території Новоолександрівської сільської ради в с. Новоолександрівка по [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі, з рішенням прийнятого відповідно до вимог чинного законодавства погоджуються. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с.14). Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,2117 га, призначену для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради [ADDRESS]. За часи життя [PERSON] заповітів не складала. [PERSON] та [PERSON] (рідні діти спадкодавиці) як спадкоємці за законом, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, в установлений законом шестимісячний термін звернулися з заявами про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. 12 грудня 2014 року позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Однак в видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, позивачам було відмовлено, оскільки не підтверджено факт належності їх матері спадкового майна, а саме: земельної ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12 грудня 2014 року (а.с.12). Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Встановлено, що після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, [PERSON] успадкувала житловий будинок та земельну ділянку площею 2117 кв.м. призначену для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, розташованих на території [ADDRESS], що належало спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН 040555, виданого Виконкомом Новоолександрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 26 жовтня 1999 року відповідно до його рішення від 21 липня 1999 року і зареєстрованого № 5436, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 квітня 2001 року, виданим державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1-654 (а.с.17). Однак, [PERSON] за життя не було отримано правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме - Державний акт на право власності на земельну ділянку. Не зважаючи на те, що ніхто не оскаржує право позивачів на спадщину, вони не в змозі отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а тому і звернулися до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 116, 131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2117 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved