Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №BL 8861 від 15.09.2008 року (далі Договір), укладений між ними 15.09.2008 року, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 140 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування грішми у розмірі 31,95% річних, та зобов'язався повернути кредит у строк до 01.08.2018 року. Невиконання зобов'язання з боку останньої призвело до утворення заборгованості, що станом на 06.04.2015 року складає 125 057,85 гривень. Просить стягнути суму заборгованості, вирішити питання про судові витрати. Представник позивача Глазков О.В., діючий на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялася своєчасно та належним чином. Фіксування судового засідання не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.09.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 22.06.2009 року є ПАТ «Універсал Банк», в особі керуючого Маріупольського відділення № 1 Аніканової Н.В., та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL 8861. Згідно до умов Договору [PERSON] отримала кредит в сумі 140 000,00 гривень строком до 01.09.2018 року, зобов'язалася повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування ними (31,95% річних; з підвищеною процентною ставкою в разі прострочення платежу у розмірі 63,9% річних) відповідно до графіку . При цьому [PERSON] погодилася з умовами договору, про що свідчить її особистий підпис у договорі. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за Договором, [PERSON] умови договору належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 06.04.2015 року виникла заборгованість загальною сумою 125 057,85 гривень, яка включає: 99711,60 гривень заборгованість по сумі кредиту в тому числі 21627,90 гривень прострочена заборгованість, 25346,25 гривень - заборгованість за відсотками. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням фіксованої процентної ставки 31,95% на рік - проценти за користування грішми, 63,9% на рік - підвищена процентна ставка за прострочення платежу. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору № BL 8861 від 15.09.2008 року, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Приймаючи до уваги, що рішення ухвалено на користь позивача у повному обсязі, за положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 1875,85 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, ЦК України,

Outcome: approved