Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

В грудні 2017, представник позивача ПАТ «СК «Універсальна» звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 300484,45 грн. та судовий збір в сумі 4507,27 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2018 відкрито провадження по даній справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Розпорядженням керівника апарату Печерського районного суду м. Києва № 373 від 01.06.2018 «Щодо призначення повторного автоматичного розподіл справ», здійснено перерозподіл даної справи у зв`язку з закінченням повноважень судді Москаленко К.О. в межах п`ятирічного строку. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2018 прийнято цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди до провадження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2018 дану цивільну справу передано до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.05.2016 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля марки «Ленд Ровер», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача. На момент дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений автомобіль «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] було застраховано у ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/232/000147 від 23.06.2015. Оскільки на момент настання страхового випадку діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого страхова компанія прийняла на себе ризики щодо автомобіля потерпілого, страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. На підставі Страхових актів № 22809/1 та № 22809/1 Страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 349984,45 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю. від 14.01.2019 прийнято до провадження позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.06.2020 закрито підготовче провадження та постановлено призначити розгляд даної справи до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.05.2016 о 18 год. 10 хв водій [PERSON] в м. Києві по вул. Щорса, 33, керуючи автомобілем «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , при повороті ліворуч не пропустив автомобіль, що рухався назустріч, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Ленд Ровер», державний номерний знак [NUMBER] , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2016 [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та піддано стягненню з нього у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов`язковою. Автомобіль «Ленд Ровер», державний номерний знак [NUMBER] було застраховано на момент дорожньо-транспортної пригоди на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/232/000147 від 23.06.2015. Страхувальник звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку. Згідно Звіту № 05/06/16 від 02.06.2016, складеного Фізичною особою-підприємцем « [PERSON] » на дату оцінки 24.05.2016 вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Ленд Ровер», державний номерний знак [NUMBER] становить 373700,89 грн. Зважаючи на звіт незалежного експерта, рахунки-фактури, розрахунку страхового відшкодування, на підставі страхових актів № 22809/1 та № 22809/2, інших документів ПАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання події страховим випадком та виплати Страхувальнику страхового відшкодування в сумі 349984,45 грн. Платіжним дорученням № 104987 від 13.06.2016 та № 105719 від 30.06.2016 сума страхового відшкодування в розмірі 349984,45 грн була перерахована на рахунок станції технічного обслуговування, де було здійснено ремонт автомобіля. Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК «Універсальна» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 2 статті 16 ЦК України, визначено, що одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» на підставі полісу АЕ/4307526, страхова компанія надала страховий захист своєму страхувальнику - відповідачу в межах ліміту відповідальності страховика. Ліміт відповідальності полісу АЕ/4307526 становить 49500,00 грн. Положеннями ч. 1 ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Приймаючи до уваги те, що різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка вже відшкодована Страховою компанією відповідача згідно полісу АЕ/4307526 становить: 300484,45 грн (349984,45 (розмір завданої шкоди) - 49500.00 грн (сума відшкодована ПрАТ «СК «Провідна»), доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 4507,27 грн.

Outcome: approved