Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Центрального району м. Миколаєва (далі - КЖЕП Центрального району) про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 3230 грн. 30 коп. та стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 14600 грн. В обґрунтування позову вказував, що 21.06.2013 року він був звільнений з посади заступника директора, однак при звільненні КЖЕП Центрального району не виплатило належні йому від підприємства суми. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 3230 грн. відповідно до довідки №09 від 09.01.2014 р. не заперечувала. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку з позивачем зазначала, що вони не підлягають задоволенню, так як ця затримка сталася через тяжке фінансове становище відповідача в якому не має його вини. Представник третьої особи в судовому засіданні залишив розгляд справи на розсуд суду. Вивчивши доводи позову та дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, з 01.02.2005 року на підставі наказу №7/к [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду техніка-програміста КЖЕП Центрального району та в подальшому був переведений на посаду заступника директора цього підприємства. Наказом №3/к від 21.06.2013 року позивач звільнений за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. В цей же день позивачу було видано трудову книжку, однак виплата всіх належних йому при звільненні сум підприємством проведена не була. Згідно довідки відповідача №9 від 09.01.2013 року загальний борг підприємства перед позивачем складає 3230 грн. Відповідно до довідки відповідача №12/вих. від 09.01.2014 р. середньоденна заробітна плата позивача склала 191 грн. 80 коп., розмір якої суд приймає як належно розраховану. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд не приймає доводи відповідача щодо відсутності вини власника у несвоєчасній виплаті позивачу належних сум заробітної плати, оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з КЖЕП Центрального району м. Миколаєва на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 3230 грн. та середню заробітну плату за весь час затримки в розрахунку за період з 22.06.2013 року по день звернення до суду 25.10.2013 року в розмірі (126*191,80 грн.) = 24 166 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у розмірі 273 грн. 97 коп.

Outcome: partial