Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, зменшевши позовні вимоги, остаточно просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні 1212598,95 грн, а також 5000 грн. моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що з 20 квітня 2012 року працював на посаді начальника геодезичного відділу у державному підприємстві «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». 01 лютого 2013 року позивача було переведено на посаду провідного інженера-геодезиста, а 31 березня 2014 року був звільнений за п.6 ст.36 КЗпП України у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати позивач вмотивував, що всупереч статті 116 КЗпП України відповідачем несвоєчасно було сплачено позивачу кошти, а відтак середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені складає 12598,95 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду у розмірі 2000 грн., яка виражається у душевних переживаннях через завдане скрутне матеріальне становище. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач працював на державному підприємстві «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з 20 квітня 2012 року та був звільнений 31 березня 2014 року за п.6 ст.36 КЗпП України у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. Довідкою відповідача № 01-13/473 від 22 вересня 2014 року підтверджується наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі на час звільнення у сумі 12598,95 грн. (а.с.6). Однак під-час судового розгляду справи відповідачем було здійснено сплату заробітної плати позивача. Разом з тим, встановивши несвоєчасність розрахунку по заробітній платі, суд вважає за можливе в порядку ст. 117 КЗпП стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі 12200,82 грн., яка виражають у середній заробітній платі. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. моральної шкоди, яких буде достатньо для її компенсації. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved