Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

В жовтні 2018 позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , на період його навчання, у розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 02.10.2018 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з березня 2000 року по лютий 2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в Економічному коледжі Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет ім. В.Гетьмана», за кошти позивача. Розмір заробітної плати позивача не дозволяє їй в повному обсязі утримувати сина та одночасно сплачувати за його навчання в повному обсязі, а тому позивачка змушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, який за своїм матеріальним станом спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Разом з цим, позивач зазначає, що рішенням суду від 12.03.2014, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина, однак на момент звернення до суду із вказаним позовом, у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти, однак не має можливості для їх сплати у розмірі, заявленому позивачем. Крім того, зазначив, що здійснює утримання свої матері, а також хворіє на цукровий діабет. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 183 СК України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.03.2000 по 06.02.2007. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Судом встановлено, що спільний син сторін навчається в Економічному коледжі Державного Вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет ім. В.Гетьмана»; термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019; навчання здійснюється за кошти позивача. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дочки, сина, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Судом достовірно встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем. Окрім цього, має місце посилання відповідача і на ті обставини, що у останнього на утриманні перебуває його мати, а також те, що відповідач хворіє на цукровий діабет. Разом з цим, судом встановлено, що відповідач є працездатним та має можливість отримувати дохід. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006, про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти на утримання спільного сина сторін - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн. на користь держави. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved