Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно до ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.\~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України\~ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлені обставини справи, які підтверджуються наступними письмовими доказами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25.05.2019 року (а.с.11). Заявниця [PERSON] , [INFO] , є племінницею померлого [PERSON] , що підтверджується: -копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10); - копією свідоцтва про народження батька заявниці [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13); -\~копією свідоцтва про народження померлого [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12); - копією свідоцтва про шлюб, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] після реєстрації шлюбу з [PERSON] 20.10.2009 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). - заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.15). Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.20). Також судом встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло (а.с.16). Заявниця [PERSON] зареєстрована у зазначеній квартирі з 15.12.2009 року та постійно проживає у ній, що підтверджується копією її паспорту та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.7-8, 19). Відповідно до акту, складеного головою та секретарем комітету мікрорайону №4 Краматорської міської ради від 11.02.2021 року №01-20/38-48, громадянка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , постійно проживала з рідним дядьком [PERSON] в період з грудня 2018 року по день його смерті [INFO] (а.с.18). Постановою приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Берзінь-Усової І.А. від 08.02.2021 року заявниці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено у зв`язку з тим, що не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті (а.с.21). Як вбачається з листа державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори від 11.03.2021 року №543/02-14 та згідно інформаційної довідці зі Спадкового реєстру №63869206 від 11.03.2021 року у провадженні нотаріальних конторах України відсутня спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.28-29). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він разом із заявницею мешкає однією сім`єю. Підтвердив, що дядько заявниці [PERSON] приблизно з грудня 2018 року до смерті у травні 2019 року постійно проживав із заявницею за адресою: [ADDRESS] . Вони із заявницею тоді ще зустрічалися та він практично кожен день приходив до заявниці у гості. Бачив, що заявниця та її дядько проживають в різних кімнатах, разом сплачували комунальні послуги, мають спільний бюджет. Похованням [PERSON] займалася заявниця разом зі своїм двоюрідним братом. Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що вона працює медичною сестрою у сімейного лікаря в поліклініці №2 м.Краматорська, із заявницею знайома близько 5 років. Підтвердила, що [PERSON] мешкав разом із заявницею приблизно з грудня 2018 року та до смерті, оскільки він дуже хворів та потребував лікування. Вона, як сімейна медсестра, неодноразово приходила до них додому, щоб робити [PERSON] ін`єкції, які були призначені для його лікування. Дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про підтвердження факту сумісного проживання заявниці [PERSON] разом з дядьком [PERSON] у період часу з грудня 2018 року по день його смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . Суд враховує, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, дозволить отримати спадщину після смерті спадкодавця. Враховуючи викладене, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved