Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ВАТ «Кредитпромбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 серпня 2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10/451-КМК-05 та додаткову угоду № 1 до нього на суму кредиту 100 000,00 гривень з терміном погашення до 20 лютого 2008 року зі сплатою 25,00% відсотків річних. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого станом на 20 лютого 2008 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 81 129,62 грн., в тому числі сума заборгованості за кредитом - 58 078,24 гривень, сума заборгованості за відсотками - 14 997,31 грн., сума пені - 8 054,07 грн. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 31 серпня 2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 10/451-ПМК-05, відповідно до умов якого [PERSON] відповідає в тому ж обсязі на тих же умовах за кредитним договором, що і позичальник. Позивачем відповідно до умов договорів здійснено письмове повідомлення відповідачів про необхідність дострокового погашення заборгованості, проте до теперішнього часу заборгованість не погашена. Також, 31 серпня 2005 року між банком та [PERSON] було укладено договір застави № 10/451-ЗМК-05/2, згідно з яким [PERSON] виступив майновим поручителем [PERSON] Відповідно до умов цього договору, у разі неповернення [PERSON] кредиту, позивач має право звернути стягнення на предмет застави. Посилаючись на вимоги ЦК України, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь суму заборгованості у розмірі 81 129,62 грн., зазначити у рішенні, що договір кредиту вважається розірваним, стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки судові не повідомили, про час, місце слухання справи були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON], її представник [PERSON] надали суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначили, що у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості, оскільки вона не отримувала письмового повідомлення як поручитель, і тому не можливо стверджувати про невиконання нею своїх зобов'язань. Також відповідач [PERSON] вважає, що сума заборгованості завищена внаслідок невірного обчислення банком розміру відсотків та пені. Просила здійснити стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] та розірвати кредитний договір, а у позовних вимогах до неї - відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 31 серпня 2005 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 10/451-КМК-05, відповідно до умов якого банком надається позичальникові кредити в сумі 100 000 гривень на умовах забезпеченості, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів протягом дії цього договору. Кредити надаються на споживчі цілі. Підставою для надання кредитів є додаткові угоди після письмової заявки позичальника (п.п. 1.1, 2.1-2.3). На виконання умов кредитного договору, 31 серпня 2005 року між банком та позичальником [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1, в якій сторони домовились про надання кредиту у розмірі 100 000 гривень зі сплатою 25 відсотків річних та сплатою комісії в розмірі 1% від суми кредиту. Терміни погашення кредиту та сплати процентів визначаються згідно з Графіком повернення кредиту та сплати процентів. Також, 31.08.2005 між сторонами було підписано Графік повернення кредиту та сплати процентів, за яким погашення кредиту та процентів здійснюється щомісячно у сумі 4 516,32 грн. з 20.09.2005 по 21.01.2008, та з кінцевою датою погашення 20.02.2008 року у сумі 3 213,59 грн. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 31.08.2005 між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 10/451-ПМК-05, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 10/451-КМК-05 від 31.08.2005. Відповідно до п. 2.1 цього договору, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку, не пізніше наступного робочого дня після одержання такого письмового повідомлення, погашає за рахунок власних коштів на рахунок Банку в повному обсязі заборгованість за Позичальника за Кредитним договором. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено два договори застави: 31 серпня 2005 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено договір застави № 10/451-ЗМК-05/1, відповідно до умов якого на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Заставодавець передає Заставодержателю в заставу промислове обладнання. Майно знаходиться у користуванні Заставодавця за адресою: Авдіївка, пр. Індустріальний. Заставна вартість майна складає 50 550,00 грн. 31 серпня 2005 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], який виступає як майновий поручитель за [PERSON], укладено договір застави № 10/451-ЗМК-05/2, яким передбачено, що Заставодавець передає, а Заставодержатель приймає в заставу транспортний засіб, який належить Заставодавцю на праві власності, а саме: автомобіль марки ЗИЛ 4331, 1990 року випуску, двигун V=8740 cub.cm, кузов № [NUMBER], тип ТЗ - бортовий, реєстраційний № [NUMBER], належить на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого 05.03.2004 МРЕВ № 1 ДАІ м. Донецька. Заставна вартість майна складає 10 110,00 грн. Відповідно до умов п. 2.5 договору в разі неповернення позичальником кредиту та/або несплати ним процентів та пені, Заставодержатель може звернути стягнення на предмет застави. Відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 20 лютого 2008 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 81 129,62 грн., в тому числі сума заборгованості за кредитом - 58 078,24 гривень, сума заборгованості за відсотками - 14 997,31 грн., сума пені - 8 054,07 грн., - що підтверджується наданою позивачем довідкою про заборгованість. Позивачем направлялась [PERSON] вимога про сплату заборгованості від 7 червня 2007р. № 9673/22ДС-б.б-22. Також, 07.06.2007 аналогічна вимога за № 9674/22ДС-б.б-22 була надіслана [PERSON] Проте відповідачі заборгованість за кредитним договором не погасили. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як передбачено ч.ч. 1- 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог абз.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частинами 1- 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Що стосується вимог до поручителів [PERSON], то суд виходить зі змісту вимог ст.ст. 553-554 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] як поручителі мають відповідати перед позивачем за невиконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, а тому з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню в солідарному порядку сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 81 129,62 грн., а позовні вимоги у цій частині - підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про розірвання договору, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Позивачем не зазначено, яке саме істотне порушення кредитного договору було допущено відповідачем [PERSON], що призвело до завдання шкоди позивачеві. Також, позивач не довів інших підстав для розірвання договору, передбачених ст. 652 ЦК України (істотна зміна обставин). Як роз'яснено у п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Позивач не зазначив у позовній заяві, а також не навів у судовому засіданні наявності умов, передбачених ст. 652 ЦК України, для розірвання договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ВАТ «Кредитпромбанк» про розірвання договору є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, - у розмірі 841,29 грн. На підставі ст.ст. 11, 525, 526, 530, 625, 651, 652, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: partial