Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши, що 06.03.2017 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-41/0026/17/61/06 про надання останній строкового кредиту в сумі 3000 грн. строком до 06.03.2018 року зі сплатою за користування кредитом процентів в порядку, визначеному договором. Сторони домовились, що погашення кредиту та відсотків за користування ним здійснюватиметься відповідно до графіку платежів по кредиту, який є невід`ємною частиною договору, а також згідно із умовами додаткового договору №1, укладеного 06.03.2017 року. Проте всупереч вказаному відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, не сплачуючи передбачених договорами коштів, у зв`язку з чим станом на 16.11.2018 року за нею рахується заборгованість у розмірі 6288 грн. 84 коп., в тому числі: 1443,26 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту; 1283,99 грн. сума заборгованості по платі процентів за період з 23.08.2018 року по 16.11.2018 року; 3561,59 грн. сума несплаченої пені за період з 02.02.2018 року по 16.11.2018 року, тому позивач просить стягнути їх з відповідача на його користь. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 19,00 грн. витрачених ним коштів на листування та 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору. Згідно з ухвалою суду від 18.12.2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується письмовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Про причини неявки вона суд не повідомила. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає частковому задоволенню. Як встановлено судом, 06.03.2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-41/0026/17/61/06, згідно з яким спілка надала відповідачу споживчий кредит в розмірі 3000 грн. строком до 06.03.2018 року. Того ж дня між сторонами було укладено додатковий договір №1, у якому було погоджено графік платежів по кредиту та процентах. 06.03.2017року від відповідача надійшла заява про повернення добровільного додаткового пайового внеску в сумі 3\~000,00 грн., після чого позивач повернув їй такий добровільний додатковий пайовий внесок, а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером №22/43 від 06.03.2017року. Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 72 проценти річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язалася проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 6-го числа кожного місяця, вказаного в додатковому договорі, а також сумами, не меншими, ніж вказані в. п.3 додаткового договору №1. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених в п.3 останнього укладеного сторонами додаткового договору, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1 відсотка від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як встановлено судом, позивач виконав умови кредитного договору, перерахувавши обумовлену договором суму коштів відповідачу [PERSON] згідно її заяви на перерахування коштів в сумі 3 000,00 грн. Разом із цим, відповідачем [PERSON] було порушено п.3 умов додаткового договору №1 щодо зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, внаслідок чого станом на 16.11.2018 року за нею рахується заборгованість у розмірі 6288 грн. 84 коп., із яких: 1443,26 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту; 1283,99 грн. сума заборгованості по платі процентів за період з 23.08.2018 року по 16.11.2018 року; 3561,59 грн. сума несплаченої пені за період з 02.02.2018 року по 16.11.2018 року. Наведений розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій. При цьому\~судом приймається\~до уваги\~те,\~що сумнівів\~у розрахунку\~боргу наданого\~позивачем немає,\~а жодних\~належних та допустимих доказів, які б вказували, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, стороною відповідача не надано. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки підтверджені належними доказами, а тому наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь КС «СуперКредит» заборгованості за кредитним договором кредитної лінії у розмірі 6288,84 грн., із яких: 1443,26 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту; 1283,99 грн. сума заборгованості по платі процентів за період з 23.08.2018 року по 16.11.2018 року; 3561,59 грн. сума несплаченої пені за період з 02.02.2018 року по 16.11.2018 року. Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 19,00 грн. витрачених ним коштів на листування, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не є документально підтвердженими. На підставі викладеного та

Outcome: approved