Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Коржівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на майно, зазначивши в позовній заяві, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в с.Городниця Немирівського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки розміром 0,3069 га призначеної для ведення особистого селянського господарства розташованої за адресою [ADDRESS], яка належить померлій [PERSON] на підставі державного акту Серії [NUMBER], земельної ділянки розміром 0,0959 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою [ADDRESS], яка належить померлій [PERSON] на підставі державного акту Серії [NUMBER] та земельної ділянки розміром 0,0130 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою [ADDRESS], яка належить померлій [PERSON] на підставі державного акту Серії [NUMBER]. Спадкоємцем за заповітом [PERSON], виданого 19 листопада 2005 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Коржівської сільської ради Войтенко Л.М. на майно спадкодавця, де б воно не було та з чого б воно не складалось є позивач [PERSON] Інших спадкоємців ні по закону ні по заповіту не має. Позивач прийняв спадщину, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. На даний час у позивача виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, тому 19 жовтня 2018 року подав до Немирівської державної нотаріальної контори заяву про видачу йому свідоцтв про право на спадщину на майно. Однак 19 жовтня 2018 року нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори були винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дії №1321/01-31, 1323/02-31 та №1322/02-31, у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, а саме на земельні ділянки розміром 0,3069, га, 0,0959 га та 0,0130 га, які розташовані за адресою [ADDRESS] та належать померлій [PERSON]. Підставою відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом є те, що у вище вказаних державних актах місце розташування земельних ділянок зазначене [ADDRESS], однак згідно довідки №181 від 12.08.2016 року виданої виконавчим комітетом Коржівської сільської ради Немирівського району у державних актах виданих на ім'я [PERSON] серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] помилково не вірно вказана розташування земельної ділянки. На території [ADDRESS] не було і в даний час не має. Вище вказані земельні ділянки розташовані на [ADDRESS], тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача Райгородської сільської рада відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 30.10.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.10.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою від 16.11.2018 року проведено заміну відповідача у зв'язку з реорганізацією Коржівської сільської ради. В підготовче засідання для розгляду справи сторони не з'явилися, від представника позивача [PERSON] подано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить задовільнити в повному обсязі, представник відповідача Райгородської сільської ради подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнали, не заперечують проти їх задоволення. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.10), після її смерті залишилося спадкове майно до складу якого входить земельна ділянка розміром 0,3069 га призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою [ADDRESS], яка належить померлій [PERSON] на підставі державного акту Серії [NUMBER] (а.с.11), земельна ділянка розміром 0,0959 га призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою [ADDRESS] та належить померлій [PERSON] на підставі державного акту Серії [NUMBER] (а.с.12), а також земельна ділянка розміром 0,0130 га призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою [ADDRESS], яка належить померлій [PERSON] на підставі державного акту Серії [NUMBER] (а.с.13). 19.11.2005 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого спадкоємцем на майно є позивач [PERSON].(а.с.14). 19 жовтня 2018 року нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори були винесені Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дії №1321/01-31, 1323/02-31 та №1322/02-31, у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, а саме на земельні ділянки розміром 0,3069, га, 0,0959 га та 0,0130 га, які розташовані за адресою [ADDRESS] та належать померлій [PERSON] у зв'язку з тим, що місце розташування земельних ділянок зазначене [ADDRESS], однак згідно довідки №181 від 12.08.2016 року виданої виконавчим комітетом Коржівської сільської ради Немирівського району у державних актах виданих на ім'я [PERSON] серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] помилково не вірно вказана розташування земельної ділянки. На території [ADDRESS] не було і в даний час не має. (а.с.15,26-28). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Висновки суду Враховуючи вище викладене позов підлягає задоволенню, так як він не суперечить вимогам закону, підтверджується матеріалами справи та визнаний відповідачем. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем [PERSON]. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved