Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого подружжя не проживає разом з вересня 2016 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивачки, крім того, вбачається, що позов вона підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про зміну адреси проживання не повідомив. Крім того, причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В силу ч. 4 ст. 169 ЦПК України, У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії за № I-БВ № 058347 від 14.01.2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області. Від даного шлюбу у сторін народилися неповнолітні сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], 04.09.2010 року. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутністю наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved