Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

В вересні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій вказала на те, що вона проживає з народження зі своєю матір`ю, а відповідач є її батьком та до її повноліття сплачував аліменти за рішенням суду на її утримання. У віці 17 років у позивачки виявили психічне захворювання, в зв`язку з чим вона проходила стаціонарне лікування та за резульитатами обстеження їй встановлено другу групу інвалідності з дитинства. Відповідно до рекомендацій лікарів позивачці щодня необхідно приймати ліки та двічі на рік проходити лікування, що вимагає значних матеріальних затрат. Призначеної позивачці соціальної допомоги як особі з інвалідністю з дитинства ІІ групи та матеріальної підтримки з боку матері не вистачає, а з боку батька добровільної допомоги вона не отримує. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, з дня звернення до суду з позовною заявою і пожиттєво. Ухвалою судді від 28.09.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду заяву в якій позов визнав та просить розглядати справу без його участі. У відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] , виданим 08.05.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Обухівського районного управління юстиції Київської області та Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( а.с.5-9) та на даний час позивачка є повнолітньою особою. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої за вих. № 3349 від 09.07.2020 року Відділом реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Обухівської міської ради, [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 07.10.2009 року, відповідач [PERSON] сплачував на утримання своєї дочки [PERSON] аліменти в розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. з 05.04.2019 року позивачка [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП ОРР «Обухівська центральна районна лікарня» з приводу Шизофренії, простої форми, безперервного перебігу, а в зв`язку з погіршення стану здоров`я, в період з 10.05.2019 року до 07.06.2019 року і з 09.09.2019 року до 22.10.2019 позивач проходила стаціонарне лікування в Територіальному медичному об`єднанні «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві, з діагнозом «Шизофренія» проста форма, безперервний тип перебігу. Депресивний синдром». За результатами обстеження позивачу встановлено інвалідність, що підтверджується епікризами з медичної картки стаціонарного хворого № 2913 відділення № 12 від 13.06.2019 року та № 5585 відділення № 12 від 31.10.2019 року. Окрім того, лікарсько-консультативною комісією Обухівської ЦРЛ визначено індивідуальну програму реабілітації [PERSON] , як дитині інваліду. Відповідно до висновку Міжрайонної психіатричної медико-соціальної експертної комісії смт Глеваха Васильківського району Київської області від 25.05.2020 року [PERSON] встановлено другу групу інвалідності з дитинства з 29.03.2020 року. Суд вважає, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини-інваліда. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з вимогами ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідност. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1ст.182СК України враховує,що повнолітня [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства, потребує витрат на лікування, перебуває на утриманні матері; стан здоров`я відповідача є задовільним, та матеріальне становище відповідача, розмір його доходу невідомий, позовні вимоги відповідач визнав. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), з дня звернення до суду з позовною заявою 02.09.2020 року і пожиттєво. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати суд залишає за державою.

Outcome: approved