Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

В вересні 2019 року до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» та Новоград-Волинської державної нотаріальної контори в якому просить скасувати заборону на відчуження будинку номер [ADDRESS] , накладену Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, б/н ОСБ 2943. Позивачка посилаючись на те, що оскільки заборона на відчуження позбавляє її можливості належним чином розпоряджатися майном, просить позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач ПАТ «Державний ощадний банк України» у поданому відзиві просить у задоволенні позову відмовити, оскільки з їхнього боку права позивача не порушені та він у даній справі є неналежним відповідачем. Представник Новоград-Волинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу без його участі. При винесенні рішення покладається на думку суду. 23 жовтня 2019 року позивач уточнила свої вимоги шляхом направлення уточнюючої позовної заяви, де вона просить скасувати заборону відчуження на невизначее майно, власником якого вона є. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з врахуванням уточненої заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заборону відчуження на все майно, яке належить на праві власності позивачці [PERSON] накладено Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення «СБ №2943». Згідно наданих відомостей, державною нотаріальною конторою виявлено запис від 03 листопада 1992 року за реєстровим номером 83 про накладення арешту/заборони на майно власником якого є [PERSON] . Тип обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер 3023868. Також встановлено, що згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] за період з 2012-2019 років набула у власність ряд нерухомого майна (земельні ділянки, житлові та нежитлові приміщення) /а.с.31-35/. Згідно листа ПАТ «Державний ощадний банк України» від 24.06.2019 року за №105.00.57/146 [PERSON] не має кредитних зобов`язань перед філією ЖОУ АТ «Ощадбанк». На сьогоднішній день порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема статтею 74 Закону N 3425-XI, з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Але в даному випадку державний нотаріус не має правових підстав для зняття заборони з будинку, оскільки вищезазначеного повідомлення з банку до нього не надходило. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом. Оскільки позивачка являється власником майна, будь-яка заборгованість перед банком відсутня, а нотаріус не має правових підстав зняти наявну заборону, а також враховуючи, що іншим шляхом позивачка захистити своє конституційне право не має можливості, суд приходить до висновку, що заборона відчуження на майно [PERSON] підлягає скасуванню.

Outcome: approved