Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 8000,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.10.2013 р. і до досягнення цією дитиною повноліття, тобто до 07.05.2030 р., за рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.11.2014 р. по справі № 522/26826/13-ц. При цьому, [PERSON] просив зменшити розмір аліментів до 2000,00 грн. на місяць (а.с. 3-5). Ухвалою суду від 27 травня 2016 року провадження у даній справи було зупинено (а.с. 54). Ухвалою суду від 10 жовтня 2016 року провадження у справі було відновлено (а.с. 66). 18 листопада 2016 року відповідач [PERSON] предявила зустрічний позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 8000,00 грн. щомісячно на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 20.11.2014 р., до 25000,00 грн. на місяць (а.с. 70-74). В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог [PERSON] вказує, що [PERSON] працює на суднах іноземних судновласників на посаді другого механіка та має дохід на рівні 6035,00 дол. США на місяць, що в еквіваленті по курсу НБУ на 15.11.2016 р. становить 156970,00 грн., що свідчить про те, що станом на теперішній час, у звязку з зростанням курсу долару США по відношенню до гривні України, заробіток відповідача збільшився майже в два рази, що у відповідності до ст. 192 СК України є підставою для збільшення аліментів. Ухвалою суду від 28 березня 2017 року провадження у даній справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - закрито. Таким чином, суд розглядає дану справу в межах зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] (а.с. 70-74). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали позов, а представник [PERSON] [PERSON] не визнав позов та подав адресовані суду свої письмові заперечення на позов (а.с. 81-82). Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем [PERSON] Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 20.11.2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 8000,00 грн. щомісячно (а.с.12-13). На підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року з [PERSON] стягувались на користь його батька [PERSON], [INFO], аліменти на його утримання у розмірі 3000,00 грн. щомісячно (а.с. 60-63). Однак 18 березня 2017 року [PERSON], [INFO], помер, про що зазначив представник відповідача [PERSON] в адресованій суду своїй заяві від 28.03.2017 року про відмову від позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та закриття в цій частині провадження у даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Також судом установлено, що відповідач [PERSON] за фахом є моряком далекого плавання, є членом Чорноморської професійної спілки моряків з 2006 року та періодично працює за контрактом на суднах іноземних судновласників на посаді другого механіка (а.с. 102). При цьому, суд враховує, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2015 року було задоволено подання старшого державного виконавця Малиновського ВДВС Одеського МУЮ про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України [PERSON], але останній оскаржив цю ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, та під час розгляду його апеляційної скарги звернувся до апеляційного суду із заявою від 05.08.2015 р., в тексті якої зазначив, що працює моряком на суднах іноземних судновласників і для можливості праці йому необхідно перетинати державний кордон України, а також вказав, що в звязку з обмеженням права виїзду за кордон він вже був вимушений відмовитися від запропонованого йому рейсу до розгляду апеляційним судом його скарги. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22жвотня 2015 року була скасована ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2015 року та в задоволенні подання старшого державного виконавця Малиновського ВДВС Одеського МУЮ про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України [PERSON] відмовлено. Як вбачається з наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України суду інформації щодо перетинання державного кордону [PERSON] в період з 01.01.2015 р. по 03.01.2017 р., відповідач 08.05.2015 року прибув із м. Стамбул до м. Одеса, 21.01.2016 р. виїхав з м. Одеса до м. Стамбул та 02.06.2016 р. прибув з м. Стамбул до м. Одеси, 04.09.2016 р. виїхав з м. Одеси до м. Стамбул та 11.12.2016 р. прибув в з м. Стамбул до м. Одеси, і 30.12.2016 р. виїхав з м. Одеси до м. Прага (а.с. 91). Вказані обставини, на думку суду, беззаперечно свідчить про те, що відповідач дійсно працює за фахом за кордоном на суднах іноземних судновласників. Відповідно до колективних договорів, укладених між Чорноморською профспілкою моряків з іноземними компаніями судновласниками, заробітна плата другого механіка становить від 6440,00 дол. США до 6992,00 дол. США на місяць (а.с. 102 -106). Представник відповідача не спростував в суді вищевказані обставини. З огляду на наведене, суд погоджується з доводами [PERSON] стосовно того, що у звязку з зростанням курсу долару США по відношенню до гривні України, заробіток відповідача збільшився майже в два рази, що у відповідності до ст. 192 СК України є підставою для збільшення аліментів. Разом з тим, з урахуванням вимог ст. 141 СК України про рівність прав та обовязків батьків щодо дитини, а також віку дитини сторін, суд доходить висновку, що збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], до 13000,00 грн. на місяць є справедливим та відповідатиме інтересам цієї дитини. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 780,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial