Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

В вересні 2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом відповідно до якого просив стягнути на свою користь з [PERSON] суму грошщового зобов`язання у розмірі 195122 грн, яка складається з 118985 грн основного боргу та 76137 грн пені. Мотивував тим, що 27.11.2019 [PERSON] отримала від [PERSON] 5980 євро за виготовлення документів для працевлаштування за кордоном. У випадку невиконання зобов`язання зобов`язувалась повернути кошти до 12.12.2019, а в разі неповернення сплатити пеню у розмірі 1% від суми боргу. На підтвердження отримання коштів склала розписку. В подальшому відповідач повернула 2345 євро. Решта грошових коштів набуті відповідачем без правової підстави, та добровільно нею не повертаються, що є підставою звернення до суду. Тому позивач просив суд примусово стягнути з [PERSON] 118985 грн , що на момент звернення до суду еквівалентно 3635 євро та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання 76137 грн. Ухвалою суду від 11.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у ньому та просив суд задовольнити позовні вимоги. Додатково зазначив, що пеня розрахована у сумі 1 відсотка від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не прибула, про причини неявки до суду не повідомила, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача, яка не повідомила про причини неявки та відсутність відзиву суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 5980 євро для передачі третій особі, з метою оформлення документів про працевлаштування за кордоном. У зв`язку з тим, що документи виготовлені не були, [PERSON] зобов`язувалась повернути кошти до 10.12.2019. У випадку недотримання даного зобов`язання сторони передбачили нарахування пені в розмірі 1 % від суми залишку боргу. Обставини надання коштів, зобов`язання їх повернення та встановлення відповідальності за порушення зобов`язання оформлені письмовою розпискою (на 6 а.с.). [PERSON] повернула [PERSON] 2345 євро. 03.07.2020 [PERSON] направив [PERSON] вимогу про повернення коштів у розмірі 3635 євро та пені у розмірі 2326,40 євро (на 7, 9 а.с.). Згідно ст. 6 Цивільного кодексу України, далі ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частина перша статті 1212 ЦК України застосовується, якщо 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 1 , 2 ст. 533 ЦК України). Вищевстановлені обставини вказують, що грошові кошти у розмірі 3635 євро, які згідно офіційного курсу НБУ станом на день подання позову складають 118985 грн, з урахуванням приписів статті 1212 Цивільного кодексу України вважаються такими, що безпідставно набуті відповідачем. З огляду на обставини встановлені судом та підтверджені матеріалами справи, суд визнає правомірною та обґрунтованою вимогу позивача про повернення безпідставного перерахованих відповідачу грошових коштів в сумі 118985 грн. Разом з тим судом враховується, що позивач надаючи кошти, а відповідач їх отримуючи на власний розсуд врегулювали свої відносини щодо відповідальності за порушення терміну їх повернення. Так сторони погодили, що пеня складає 1 % від суми залишку грошового зобов`язання, при цьому підстав для нарахування неустойки в такому розмірі за кожен день прострочення суд не вбачає, оскільки таке суперечить положенням договору. Суд не приймає посилання представника позивача на ч. 3 ст. 549 ЦК України та необхідність обчислення пені за кожен день прострочення виконання зобов`язання, оскільки в силу ст. 6 ЦК України сторони погодили розмір пені як 1% від залишку невиконаного грошового зобов`язання, тим самим відступили від положень законодавства (зокрема про визначення пені ст. 549 ЦК України) та врегулювали свої відносини на власний розсуд. За таких обставин, вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, та стягнувши з відповідача на користь позивача 1% суми простроченого зобов`язання, що складає 1189,85 грн. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати, розраховані пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 4341,92 грн, які складаються з витрат зі сплати судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних з підготовкою справи до розгляду (поштові витрати). На підставі викладеного,

Outcome: partial