Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-25 00:00:00

Відповідно до укладеного договору від 16.01.2014 року [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Згідно заяви, тарифів банку, умов і правил надання банківських послуг [PERSON] повинен був погашати заборгованність по кредитному ліміту та процентах щомісячно не пізніше наступного дня місяця. [PERSON] не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованності за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 05.11.2015 року має заборгованність в загальній сумі 18317,38 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати в сумі 1218 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про повне підтримання позову, слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28). Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.26), однак про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим, відповідно до ст.224 ЦПК України є підстави для заочного розгляду справи, а враховуючи, що представник позивача висловив в заяві свою згоду на це, розгляд справи відбувається в заочному режимі. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, та згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так [PERSON] згідно анкети-заяви від 16.01.2014 року про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки, тарифів банку, умов і правил надання банківських послуг (а.с.6-10), отримав від позивача кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки, однак систематично порушував свої договірні зобов'язання, оскільки не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованності за кредитом та відсотками, чим порушив умови договору. Внаслідок цього, станом на 05.11.2015 року виник борг по кредиту на суму 5184,96 грн., по процентам за користування кредитом на суму 10931,97 грн., по пені та комісії на суму 852 грн., а також по штрафу (фіксованої частини) на суму 500 грн. та штрафу (процентної складової) на суму 848,45 грн., а всього на суму 18317,38 грн., що підтверджується доданим розрахунком заборгованності (а.с.4-5). В зв'язку з цим, на підставі умов договору та чинного законодавства України, позивач має право вимагати незалежно від настання строку погашення кредиту сплати у повному обсязі заборгованності за кредитом та штрафних санкцій згідно договору. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором; боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання; договір є обов'язковим для виконання сторонами; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами тарифів банку, а саме пунктом 9 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення кредиту або процентів по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається з розрахунку 1% від загальної суми заборгованності, але не менше 30 грн. за кожен випадок прострочки платежу. У той самий час, згідно з пунктом 10 умов тарифів банку та п.8.6 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених договором в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Верховний Суд України висловив Правову позицію у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року, вказавши, що згідно статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене та те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, позов підлягає задоволенню, однак частково, відмовивши в частині стягнення 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 848,45 грн. - штрафу (процентної складової). Оскільки позов задоволено частково, тому судові витрати слід стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог, що буде становити 1127,87 грн. (92,6 %).

Outcome: partial