Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

В грудні 2018 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості . В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19 жовтня 2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 50 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зобов'язання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконав свої обов'язки, тому станом на 03 грудня 2018 року виникла заборгованість в сумі 103373,71 гривень, яка складається з: 63711,91 гривень заборгованості за тілом кредиту; 39661,80 гривень - заборгованості по відсотках за користування кредитом в період з 19 жовтня 2012 року по 31 травня 2018 року. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об'єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з'ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, від нього разом із позовною заявою надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується поштовим повідомленням. Заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позов, у встановлений судом строк не подав, тому справа буде розглянута на підставі наявних матеріалів. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено № б/н від 19 жовтня 2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 50 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зобов'язання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконав свої обов'язки, тому станом на 03 грудня 2018 року виникла заборгованість в сумі 103373,71 гривень, яка складається з: 63711,91 гривень заборгованості за тілом кредиту; 39661,80 гривень - заборгованості по відсотках за користування кредитом в період з 19 жовтня 2012 року по 31 травня 2018 року. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті 1762,00 гривень судового збору, згідно платіжного доручення №ВОК37В1ЕМ0 від 07.12.2018 року.

Outcome: approved