Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], по якому просить визнати за ним право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]; визнати за ним право власності на 1/16 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], який був придбаний 11.03.1975 року у шлюбі, зареєстрований за батьком, проте являвся спільною сумісною власністю подружжя - матері позивача [PERSON] та батька [PERSON]. Після смерті батька позивача з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. На день смерті спадкодавця (батька) в будинку за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані: позивач - син померлого, [PERSON] - син померлого, [PERSON] - мати померлого; [PERSON] - дружина померлого. Всі вказані особи являлись спадкоємцями першої черги за законом, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, проте не оформили своїх спадкових прав. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого сина (батька позивача) [PERSON] у вигляді 1/8 частки будинку, проте не оформила своїх спадкових прав. На день її смерті в будинку за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані спадкоємці за законом - онуки померлої. З заявами про прийняття спадщини після її смерті ніхто не звертався, спадкових прав ніхто не оформляв. [INFO] померла [PERSON], якій належала Ѕ частина будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], як спільна сумісна власність подружжя, проте частка якої визначена не була, та яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] у вигляді 1/8 частки будинку, проте не оформила своїх спадкових прав. Разом з нею на момент смерті за однією адресою був зареєстрований лише її син [PERSON], відповідно прийняв після неї спадщину. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2018 року визнано за [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]) право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]; визнано за [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]) право власності на 1/16 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO]; визнано за [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]) право власності на 5/8 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. У листопаді 2018 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та бабусі. Проте, постановами державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 від 26.11.2018 року за № 2726/02-31, 2725/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки будинку спадкодавців у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, зареєстрованих у встановленому законом порядку за померлими, що позбавляє нотаріальну контору можливості визначити склад спадкового майна після смерті [PERSON]. Також, зазначено що відповідно до вимог п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Діючим законодавством не передбачена видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на ім'я померлого. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.01.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 67-68/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 77-78/. В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с. 170/. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі /а.с. 171/. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 19 січня 1980 року Кіровоградським міським відділом ЗАГС /а.с. 48/. [PERSON] є матір'ю померлого, про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.07.1962 року /а.с. 45/. 11.03.1975 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] придбав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу посвідчений нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Гананайко Г.Р. за реєстром № 1023, зареєстрованого Кіровоградським міжміським бюро технічної інвентаризації 12.03.1975 року та записаного в реєстрову книгу за № 17516/94 /а.с. 50-51/. Згідно архівної довідки № 35497, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ» 15.06.2017 року, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної документації», станом до 01.01.2013 р. зареєстровано за [PERSON] - Ціле (приватна), на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.1975 № 1023 /Третя кіровоградська державна нотаріальна контора /а.с. 52/. Померлий [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08 серпня 1962 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER], видане Бровковським сіль ЗАГС Новомиргородського району Кіровоградської області 8 серпня 1962 року /а.с. 46/. Померлий [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчить копії свідоцтв про народження /а.с. 43-44/. Право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя у житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] не було зареєстровано. За загальним правилом дії законів і інших нормативно-правових актів в часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України), норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто, не раніше 01.01.2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на вказану дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, які виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічне положення закону було закріплено й у ст. 22 КпШС України, який діяв до 1 січня 2004 року. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічна норма передбачена і ст.28 КпШС України. Оскільки будинок був набутий саме в період шлюбу, то він є об'єктом спільної сумісної власності, а тому і частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності є рівними. Після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк спадкоємці не звертались. Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS], разом зі спадкодавцем на день його смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті були зареєстровані: син [PERSON] з 25.04.1979 року по теперішній час; син [PERSON] з 18.06.1975 року по 17.12.2013 року; мати [PERSON] з 14.07.1975 року по день своєї смерті [INFO]; дружина [PERSON] з 14.03.1975 року по день своєї смерті [INFO]. Тобто, за вказаного, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] на належну йому 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], шляхом проживання у спадковому житловому будинку разом із спадкодавцем на день його смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця на 1/4 частину його спадщини кожний, що склало по 1/8 частині. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER], видане 30 квітня 2005 року міським відділом РАЦС Кіровоградського обласного управління юстиції /а.с. 47/. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/8 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк спадкоємці не звертались. Згідно будинкової книги, на час відкриття спадщини разом із [PERSON] були зареєстровані її онуки [PERSON] з 25.04.1979 року по теперішній час та онук [PERSON] з 18.06.1975 року по 17.12.2013 року. Тобто, за вказаного, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] на належну їй 1/8 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], шляхом проживання у спадковому житловому будинку разом із спадкодавцем на день його смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця на 1/2 частину його спадщини кожний, що склало по 1/16 частині. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], видане 16 листопада 2015 року міським відділом по державній реєстрації смертей Кіровоградського міського управління юстиції /а.с. 49/. Після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк спадкоємці не звертались. Згідно книги, на час відкриття спадщини разом із [PERSON] був зареєстрований її син [PERSON] з 25.04.1979 року по теперішній час. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2018 року визнано за [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]) право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]; визнано за [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]) право власності на 1/16 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO]; визнано за [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]) право власності на 5/8 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Рішення набрало законної сили 20.04.2018 року /а.с. 53-55/. 26 листопада 2018 року позивач звернувся до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянської А.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2725/02-31 від 26 листопада 2018 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянською А.О. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності [PERSON] на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя - частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться [ADDRESS], позбавляє нотаріальну контору можливості визначити склад спадкового майна після смерті [PERSON] /а.с. 60/. 26 листопада 2018 року позивач звернувся до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянської А.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2726/02-31 від 26 листопада 2018 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянською А.О. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON], померлої [INFO], син якої, батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], яка належала [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцем якого була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав /а.с. 59/. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно стаття 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та права власності на 1/16 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved