Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення відсотків та інфляційних за прострочення повернення суми. В обґрунтування позову вказує, що на підставі договору позики, укладеного 24.04.2008 року між ним та [PERSON], останній отримав від нього грошову суму в розмірі 20 000 доларів США, що підтверджується копією розписки. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 07 жовтня 2011 року було затверджено мирову угоду, за якою відповідач [PERSON] зобов'язався в строк до 10 грудня 2011 року сплатити суму заборгованості в розмірі 138 000 грн. За умовами мирової угоди, у випадку порушення відповідачем умов даної мирової угоди, він зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Відповідач умови мирової угоди не виконав взагалі, строк виконання - не пізніше 10 грудня 2011 року сплинув, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний сплатити інфляційні за весь час прострочення та 20% річних від простроченої суми. Таким чином прострочення виконання грошового зобов'язання [PERSON] відбулось в період з 10 грудня 2011 року по 09 грудня 2014 року. За вказаний період індекс інфляції становить 30 136 гри. 74 кой. виходячи із основної суми боргу, відповідно до розрахунку, що додається до позову. 20 % річних за три роки прострочення виконання умов мирової угоди становить 82 800 грн. ( 138 000 грн. х 20% х 3 роки = 82 800 грн.). У зв'язку з викладеним позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь відсотки за прострочення сплати суми боргу в розмірі 82 800 грн., інфляційних за прострочення повернення суми коштів - 30 136 грн. 74 коп. та судовий збір в сумі 1 129 грн. 36 коп. Позивач в судове засідання не з'явився в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує та вказує, що через скрутне фінансове становище, не має можливості дати оголошення в газету для виклику відповідача в судове засідання через пресу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до норм ст. 224 ЦПК України, так як останній повідомлений судом за останнім відомим місцем реєстрації. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 24.04.2008 року між сторонами було укладено договір позики відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що підтверджується копією розписки. 07 жовтня 2011 року Оболонським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, якою затверджено мирову угоду, відповідно до якої відповідач на виконання умов договору позики від 24.04.08 року зобов'язується повернути кошти позивачу в сумі 138 000 грн. до 10 грудня 2011 року. У випадку порушення відповідачем умов даної мирової угоди, він зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Відповідач умови мирової угоди не виконав. У відповідності до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання , на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 09.12.2014 року заборгованість індексу інфляції за період 10.12.2011 р. по 09.12.2014 року становить 30 136 грн. 74 коп. 20 % річних за три роки прострочення виконання умов мирової угоди становить 82 800 грн. ( 138 000 грн. х 20% х 3 роки = 82 800 грн.). Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами в розумінні ст.57-59 ЦПК України не спростував. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 129 грн. 36 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved