Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

В жовтні 2015 р. позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], за часів перебування в зареєстрованому шлюбі мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачі не займаються вихованням, утриманням та забезпеченням дітей, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на бабусю дітей - [PERSON] Зв'язку із навчальним закладом не підтримують, зловживають спиртними напоями, схильні до антисоціального способу життя, негативно характеризуються за місцем мешкання. Просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частині усіх видів доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, змінити стягувача аліментів за рішенням Приморського районного суду №2-2006/11 від 20.12.2011 року з [PERSON] на [PERSON] Представник позивача, Балюра Р.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що родина відповідачів перебуває на обліку, [PERSON] та [PERSON] ухиляються, [PERSON] з родиною не мешкає більше трьох років. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача, Солоха І.Г., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що відповідачка булат більше трьох років ніде не працює, дітей виховувати не намагається. Діти постійно знаходяться в санаторній школі - інтернаті, розвитком та вихованням дітей замається бабуся, [PERSON] Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Прокурор Маріупольської місцевої прокуратури №1 Романенко І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] З відповідачем [PERSON] розірвала шлюб в 2011 році, після чого той пішов з родини, в 2013 виселений з будинку. Мешкає з дітьми та матір'ю - [PERSON] Діти ходять до школи - інтернату. Офіційно не працює, має не офіційну роботу. В минулому зловживала спиртними напоями, на момент розгляду справи вважає, що не має залежності, однак стабільно зловживала на протязі останніх трьох років. В будинку зробила ремонт, відвідує батьківські збори в школі та допомагає дітям з домашнім завданням. [PERSON] проводить з дітьми багато часу. В неї є власна квартира, в якій мешкають квартиранти. В 2016 році діти були з нею та бачили батька але не побажали з ним спілкуватись. На даний момент дітей утримує та виховує [PERSON] Просила суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що відповідачка [PERSON] є її донькою, а [PERSON] - колишній чоловік її доньки та батько дітей. [PERSON] з ними не мешкає більше 4 років, їй не відомо де він мешкає та працює, матеріальної допомоги на утримання дітей він допомоги не надавав. На момент розгляду справи [PERSON] не зловживає спиртними напоями, намагається приділяти дітям увагу. Однак до цього вживала спиртні напої протягом трьох років. В неї бувають тимчасові перерви, потім вона знову починає зловживати. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків: Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які народились [INFO] (а. с. 4, 5) Нехтуючи інтересами дітей, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують жодних обов'язків по вихованню, забезпеченню та розвитку своїх дітей. Всі батьківські обов'язки виконує бабуся дітей, [PERSON] яка сумлінно виконує батьківські обов'язки, слідкує за здоров'ям дитини, забезпечує її потреби в духовному розвитку та забезпечує матеріально. Відповідачі в медичних закладах, в навчальному закладі не з'являються, не цікавляться розвитком та здоров'ям , байдуже ставляться до дітей (а. с. 8, 11, 12, 55). Таким чином, судом встановлено, що відповідач не піклується про здоров'я, фізичний та духовний розвиток своєї неповнолітньої дитини, про її навчання, підготовку до самостійного життя. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Також судом встановлено, що відповідачі ведуть антисоціальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями. Відповідач [PERSON], мешкаючи з дітьми, буває відсутня вдома тривалий час, що змушує [PERSON] звертатись до позивача та поліції, неодноразово [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності, однак своєї поведінки не змінила. (а. с. 13, 14, 56, 70). Відповідач [PERSON] згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 26.06.2012 року був виселений з квартири,в якій мешкають діти (а. с. 67-69) Відповідно до ч. 2 статті 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи майновий стан відповідача та необхідність стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей обґрунтованими. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], на думку суду, не можуть позитивно впливати на виховання та становлення дітей, оскільки не спілкуються з ними, зв'язків між ними втрачено, вони не цікавляться їх вихованням, станом здоров'я та розвитком. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання, призначене на 24.11.2015 р., 22.12.2015 р., 20.01.2016 р., 15.03.2016 р., 11.05.2016 р., 07.06.2016 р. та 03.08.2016 р. не з'явилися, будучі повідомленими про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причин неявки не представили. Суд вважає, що зазначені дії відповідачів свідчать про їхнє байдуже ставлення як до судового розгляду, так і до долі дитини. Та це додатковою обставиною, що враховується судом при ухваленні рішення про позбавлення їх батьківських прав. Рішенням Приморського районного суду від 20.12.2011 р. було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10) Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Як вбачається з матеріалів справи, в позові поставлено питання про заміну сторони виконавчого провадження в стягненні аліментів з [PERSON] на [PERSON] Згідно з ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. В зв'язку з викладеним, суд відмовляє в задоволенні вимоги про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню судового рішення №2-2006/11, оскільки це питання належить до розгляду після набрання законної сили рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав.

Outcome: partial