Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копії свідоцтв про шлюб; копія свідоцтва про народження [PERSON]; Копія паспорта [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.02.2006 року; копія акту передачі та прийому земельної ділянки від 23.09.2005 року; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копія договору оренди землі. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 03.10.2011 року померла [PERSON], яка була бабусею позивачки. Після її смерті відкрилась спадщина, а саме: - Земельна ділянка площею 2,36 га, яка розташована на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера 5124182900:01:0030079; 5124182900:01:0050273. Право власності підтверджується державним актом серії ЯБ № 438353. Заповідального розпорядження померла під час життя не залишила, тому спадкування повинне здійснюватися за законом. Відповаідач по справі, [PERSON] є спадкоємцем першої черги, так як вона була донькою померлої. Від спадщина відповідачка відмовилась на користь [PERSON] Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячній термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на земельну ділянку відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] на випадок своєї смерті не склала заповіт, тому визнання права власності здійснюється за законом. Спадкоємець першої черги [PERSON] відмовилась від спадщини на користь позивачки. Позивачка є спадкоємцем пятої черги за законом після смерті бабусі [PERSON]. Вона на час відкриття спадщини мешкала разом із бабусею у с. Новосільське, вул. Леніна, буд. 81, отже вважається такою, що прийняла спадщину фактично. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. 18.11.2014 року, Державним нотаріусом [PERSON], було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Таким чином, позивачка прийняла спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 2,36 га, яка залишились після смерті бабусі позивачки.

Outcome: approved