overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач,\~будучи належним\~чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2009 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та з вересня 2020 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати та присвоїти йому дошлюбне прізвище. Позивач та\~його представник в судове засідання не з`явилися, однак направили на адресу суду заяву в якій позов підтримали та просили розглянути справу у їх відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача та її представника ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2019 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею\~113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявив про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити і справу розглянути у його відсутності. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак направили на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечували щодо їх задоволення, розгляд справи проводити у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2011 року. Шлюб перший, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 2014 року. Мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачкою фактично розпався через різні погляди на спільне проживання та виховання дитини. Протягом останніх півтора роки разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Почуття любові та поваги зникли. Шлюб існує формально. Вважав примирення неможливим і просив шлюб з відповідачкою розірвати. 21 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала, у встановлені судом строки відзив не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 13 лютого 2014 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка проти позову не заперечувала, то суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2010 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя. В зв`язку з цим разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. На примирення не згоден. Тому просив шлюб з відповідачкою розірвати. 14 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка про розгляд справи повідомлена. Подала заяву про визнання позову. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 30 квітня 2010 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с.3, 5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та з 2018 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2008 року. Шлюб для позивача повторний, для відповідача перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

В жовтні\~2020\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2010 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, що зареєстрований 02.12.2008 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося,\~\~ сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарства не ведеться. Позивач просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02.12.2008 року, актовий запис 2206. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Примирення між сторонами не відбулось. Згідно із ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

В жовтні 2020 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являються спадкоємцями за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер 3221083501:01:008:0150, для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Державний акт на земельну ділянку виготовлений 16 червня 2010 року, але батьком не отриманий. Нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки, право власності спадкодавця на земельну ділянку не зареєстроване. Тому просили визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га, кадастровий номер 3221083501:01:008:0150, для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , по Ѕ частині за кожним. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, відповідно до заяв просили розглянути справу без їх участі, позов підтримали. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов визнала. Третя особа - Козинцівська сільська рада Бородянського району Київської області просила розглянути справу без участі її представника. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується копіями: свідоцтва про смерть, свідоцтв про народження, свідоцтва про шлюб (а.с.8, 9-11) На день смерті [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,2000 га, кадастровий номер 3221083501:01:008:0150 в с Козинці Бородянського району Київської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.17-18) Приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу Київської області Дунаєнко І.А. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , оскільки право власності спадкодавця на земельну ділянку не було зареєстровано (а.с.12-13) Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно зі ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин, оскільки крім позивачів будь-які інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звернулись, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за ними в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON] , по 1/2 частині за кожним право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га, кадастровий номер 3221083501:01:008:0150, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

В жовтні 2020 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власницею житлового будинку по [ADDRESS] , де з 06 вересня 2012 року зареєстрована відповідачка [PERSON] . З моменту реєстрації до 2016 року відповідачка періодично перебувала в її будинку, а з 2016 року в будинку не з`являлась, її особистих речей та іншого майна в будинку немає. Тому оскільки відповідачка в будинку за місцем реєстрації не проживає і не знімається з реєстраційного обліку просила визнати її такою, яка втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, клопотань до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивачки, свідка [PERSON] , який підтвердив, що відповідачка з 2016 року за місцем реєстрації не проживає, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка являється власницею житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копіями договору купівлі-продажу житлового будинку, витягу з державного реєстру правочинів, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6-8). За вказаною адресою зареєстрована відповідачка [PERSON] , що підтверджується копією будинкової книги (а.с.9-12). Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов від 07 жовтня 2020 року відповідачка [PERSON] зареєстрована в будинку по [ADDRESS] , але з 2016 року за вказаною адресою не проживає, місце її перебування невідоме (а.с.13) Факт непроживання відповідачки за місцем реєстрації з 2016 року також підтверджується копією довідки Клавдієво-Тарасівської селищної ради №1671 від 08 жовтня 2020 року (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, яка втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

В жовтні 2020 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Через різні погляди на шлюб та сім`ю між ними виникали непорозуміння. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Спроби примиритися результатів не дали. З серпня 2020 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. 14 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав. Подав заяву про визнання позову. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07 серпня 2015 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с.5, 7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 420,40 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову повернути позивачці з державного бюджету 420,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved