Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Відповідач [PERSON], відповідно до положень Конвенції «Про правову допомогу і правових відносин по цивільним, сімейним та кримінальним справам», був сповіщений судом Чентру, мун. Кишинеу, РМ про дату судового засідання, у судове засідання не з'явився. На виконання доручення Ренійського районного суду Одеської області про вручення судових документів, було направлено до суду протокол судового засідання, проведеного 04.10.2016 р., згідно якого [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутності. Позивачка у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія паспорту [PERSON]; розписка [PERSON], згідно якої він отримав від [PERSON] в гроші в сумі 3800 доларів за продаж будинку по [ADDRESS]., залишок у розмірі 1700 доларів [PERSON] зобов'язалась сплатити до 04.01.2011 р.; копія нотаріально посвідченої довіреності від 02.10.2012 р., згідно якої [PERSON] уповноважує [PERSON] здійснити продаж житлового будинку по [ADDRESS]; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище позивачки після розірвання шлюбу - «[PERSON]»; копія витягу з рішення Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області про передання безоплатно у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,25 га по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд; копія технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS], власник - [PERSON], самочинних споруд немає. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 04.12.2010 р. між позивачкою та відповідачем було укладено правочин, згідно якого відповідач продав позивачці за 5500 доларів США , належний йому на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS]. Згідно умов договору, відповідач отримав у вигляді завдатку 3800 доларів США, 1700 доларів США позивачка зобов'язалась передати відповідачу до 04.01.2011 р., після чого відповідач зобов'язався передати позивачці документи на будинок та скласти нотаріальну посвідчену довіреність на право продажу будинку. В обумовлений правочином строк позивачка передала відповідачу кошти, а відповідач, виконавши умови правочину, склав на ім'я позивачки посвідчену довіреність з правом продажу будинку. Правочин із складання довіреності було укладено з метою приховання договору купівлі - продажу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Згідно ст.. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірною вольовою дією. Правова ціль, заради якої учасники цивільних відносин вчиняють правочини, є їх підставою, наприклад набуття права власності на майно або користування ним, тощо. Так, відповідачем [PERSON], 02.10.2012 р. було надано позивачці нотаріально посвідчену довіреність на продаж житлового будинку по [ADDRESS], який належав йому на підставі договору дарування № 2/1962 від 06.05.2000 р.. Однак, правочин із складання довіреності, було укладено з метою приховання договору купівлі - продажу житлового будинку. Обставини щодо укладання іншого договору, а саме договору купівлі - продажу, підтверджується розпискою відповідача від 04.12.2010 р. про отримання від позивачки в якості завдатку за житловий будинок по [ADDRESS] 3800 доларів США, 1700 доларів США позивачка зобов'язалась сплатити до 04.01.2011 р.. Після сплати позивачкою 1700 доларів США, відповідач надав позивачці нотаріально посвідчену довіреність на продаж житлового будинку. Тобто, на момент видачі довіреності на право продажу житлового будинку, обидві сторони достовірно знали, що даний правочин укладався з метою приховання іншого правочину, а саме договору купівлі - продажу житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Вчинення сторонами удаваного правочину не тягне за собою наслідків у вигляді визнання його недійсним. Оскільки при вчинення при вчинення удаваного правочину настання його мети - приховати інший правочин, бажають досягти обидві сторони, то й до відносин цих сторін застосовуються правила того правочину, якому відповідала їхня внутрішня воля і який вони насправді вчинили. Але, як вказується у Постановах Пленуму ВСУ № 13 від 25.12.1992 р. та № 15 від 25.05.98 р., «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у тому разі, коли такий правочин суперечить законові, суд постановляє рішення про визнання недійсним укладеного сторонами правочину із застосуванням наслідків, передбачених для недійсності правочину, який вони мали на увазі. Оскільки, укладений договір не суперечить законові, правових підстав визнати його недійсним у суду не має. Таким чином, суд вважає, що є всі законні підстави визнати укладений 04.12.2010 р. правочин із складання нотаріально посвідченої довіреності на право продажу житлового будинку по [ADDRESS] удаваним, оскільки обидві сторони достовірно знали, та діяли з метою приховання іншого правочину, а саме купівлі - продажу даного житлового будинку, у зв'язку з чим, відносини сторін регулюються правилами, щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до вимог ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачкою, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved