Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача: Садове товариство «Світанок», про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що в 2006 році позивачка домовилась із відповідачкою про купівлю в неї земельної ділянки [ADDRESS] . Ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ОД №062797 від 01.04.1996 року. [PERSON] питанням продажу ділянки не займався, а надав довіреність [PERSON] , яка була уповноважена підготувати необхідні документи для продажу та продати або подарувати [PERSON] , однак останній не захотів цього. Позивачка домовилась з [PERSON] про купівлю вказаної земельної ділянки за суму еквівалентну 6000 доларів США. Частина суми була сплачена 30.09.2006 року та інша частина 07.10.2006 року після прийняття позивачки в члени СТ «Світанок» і закріплено за нею садову земельну ділянку [ADDRESS] , однак нотаріально посвідчити договір купівлі продажу посвідчити не має можливості, у зв`язку з чим звернулась до суду із вказаною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Представник Садового товариства «Світанок» в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.2006 року відповідно до розписки, складеної власноруч [PERSON] , вона отримала 3\~000,00 доларів США за земельну ділянку розташовану в СТ «Світанок» №849, вул. Малинова, згідно цивільного договору вказана земельна ділянка коштує 6\~000,00 доларів США та зобов`язалась переоформити документи. Відповідно до наданого цивільного договору, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , вони дійшли згоди щодо купівлі продажу земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] . Згідно довіреності від 05.10.2006 року посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Півняком О.С., зареєстрована в реєстрі за №7107, серія та номер бланку: ВЕС №183627, [PERSON] уповноважив [PERSON] підготувати необхідні документи для продажу та продати або подарувати гр. [PERSON] належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,060 г, розташовану на території Красносільської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області та передану для ведення садівництва. Довіреність видана з правом передачі повноважень третім особам на три року. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №062797 виданого [PERSON] , який мешкає в м. Запоріжжя, у тому, що на підставі договору купівлі продажу від 01.03.1996 року №839 йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,060 га в межах, згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Красносільської сільської Ради народних депутатів. Землю передано для ведення садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю СВ №1 01.04.1996 року. Згідно витягу з протоколу №9 від 07.10.2006 року засідання правління СТ «Світанок» виключили з членів СТ «Світанок» [PERSON] у зв`язку із неможливістю обробляти та сплачувати внески за садову ділянку [ADDRESS] , площею 600 кв.м. та прийняли у члени СТ «Світанок» [PERSON] та закріпили за нею садову земельну ділянку [ADDRESS] , площею 600 кв. м. Таким чином між [PERSON] з однієї сторони та відповідачкою [PERSON] з іншої сторони була досягнута домовленість щодо купівлі продажу зазначеної вище земельної ділянки. Позивачем було передано відповідачу домовлену суму за відчуження зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 6\~000 доларів США, про що було вчинено відповідну розписку та цивільний договір купівлі-продажу від 07 жовтня 2006 року. Таким чином, на даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Так, відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі\~статтею 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі\~ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. З огляду на вищезазначене, [PERSON] домовилася з відповідачем щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна у вигляді земельної ділянки для ведення садівництва, згідно з яким позивачу у власність перейшла вказана вище земельна ділянка, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Даний правочин на даний час не потребують державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами правочину мають місце саме зазначені вище правовідносини, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у неї відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину. Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Зеленчук та Цицюра проти України», було визнано мораторій на продаж земель таким, що порушує права людини. Також, згідно з п. 15 розд.\~Х «Перехідні положення» ЗК України\~до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, земель, що перейшли до комунальної власності відповідно до пункту 21 цього розділу або передані до комунальної власності відповідно до\~статті 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої\~статті 37-1 цього Кодексу\~земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. З викладеного випливає, що дія мораторію за колом суб`єктів та об`єктів правовідносин поширюється на власників та земельні ділянки: сільгосппризначення державної та комунальної власності; надані для ведення товарного сільгоспвиробництва; виділені в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства; земельні частки (паї). В даному випадку, мова йдеться про земельну ділянку отриману власником для ведення садівництва. Тобто заборона на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та зміну цільового призначення земельних ділянок не поширюється на громадян\~власників земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення садівництва, які набули право власності на них: на підставі цивільно-правових угод; у результаті прийняття спадщини; у межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, визначених\~ст. 121 ЗК України. Таким чином, на земельні ділянки, отриманні в порядку частин 6-9\~статті 118 Земельного кодексу України, з цільовим призначенням «для ведення садівництва» та «для ведення особистого селянського господарства» мораторій не розповсюджується. З огляду на вищезазначені обставини, позивач є законним власником вищезазначеної земельної ділянки, оскільки набув її у власність з підстав, що не суперечать закону. На підставі вищевикладеного, ст.ст.\~220,\~328,\~334,\~638,\~655 ЦК України, ст.ст.\~118,\~121 ЗК України,

Outcome: approved