Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Артем Банк» з подальшим уточненням позовних вимог, в якому остаточно просив визнати недійсною умову договору банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006949 від 04 листопада 2016 року щодо неможливості дострокового розірвання договору та продовження строку зберігання вкладу; договір банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006949 від 04 листопада 2016 року, укладений між ПАТ Артем Банк в особі начальника відділення № 214 [PERSON] та громадянином держави США Mostaghim Soroosh , розірвати; стягнути з Банку грошові коштив частині, що перевищує виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму у розмірі 204203,00 грн, атакож витрати на правову допомгу у сумі 6300 грн., мотивуючи свої позовні вимоги невиконанням відповідачами своїх зобов'язань за вказаним договором щодо дострокового повернення вкладів . В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали, крім вимог про розірвання договору, оскільки на час вирішення справи строк дії договру закінчився. Суду пояснили, що працівником банку було відмовлено позивачеві у укладанні декількох договорів на суму , що не перевищує 200 000 грн, на імя сусідки та подруги, атакож незаконну відмову у повернення вкладу на першу вимоггу вкладника. Ухвалою суду справа розглянута в порядку заочного розгляду за відсутності представника відповідача ПАТ «Артем Банк». Заслухавши учасників процесу , доводи позовної заяви, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 2016 року у відділенні № 214 ПАТ «Артем Банк з громадянином держави США нерезидентом Mostaghim Soroosh укладено Договір банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006949 з правом поповнення та виплатою процентів в кінці строку (без дострокового розірвання договору, з продовженням строку зберігання вкладу ) на строк до 04 травня 2017 року на суму 404203,00 грн під 19,5 % річних. Відповідно до п.1.4 [PERSON] зобовязується повернути суму вкладу 04.05.2017 року , який може бути змінений у вмипадку та у порядку , передбачених цим [PERSON]. . За п. 1.7 повернення банком Вкладу вкладнику здійснюється готівкою або в безготівковій формі на поточний рахунок вкладника ( номер рахунку не зазначено) . Інші умови договору не містять жодних заборон Банку щодо неможливості повернути вклад на першу вимогу вкладника . Того ж дня позивач звернувся до Банку із заявою про повернення грошових коштів за договором банківського вкладу, в якій просив повернути належні грощові кошти у сумі 404203,00 грн, які знаходяться на поточному рахунку згідно договру банківського вкладу № N90.00.006949 Як вбачається з матеріалів справи, відповіді на свою заяву позивач не отримав. Натомість, як вбачається з Довідки Банку від 04.05.2017 року АТ Артем Банк повідомив, що вимоги позивача в сумі 206 270,94 грн включено до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ Артем-Банк і віднесені до четвертої черги. Відповідно до п. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з п. 1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України\~передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Відповідно до ч. 1\~ст. 1074 ЦК України\~обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. За такого, по-перше, окремої умови договру щодо неможливості дострокового розірвання договору сам договір не містить , а по-друге в будь-якому випадку така умова договору як неможливість одержання вкладу на першу вимогу вкладника є нікчемною в силу положень ст. 1060 ЦК України і не потребує додаткового визнання недійсною. На підставі постанови правління Національного банку України від 15 грудня 2016 року № 492-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АртемБанк , виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.12.2016 року прийнято рішення №2857 про впровадження з 16.12.2016 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Артем Банк Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію призначено [PERSON] Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами\~Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~(далі - Закон), який є спеціальним, і цей\~Закон\~є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Згідно з ч. 5\~ст. 36 Закону\~під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Пунктом 1 ч. 6\~ст. 36 цього Закону\~установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 4 Закону\~основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим\~Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1\~ст. 26 Закону Фонд\~гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. За договорами, строк яких настав, на підставі п. 4 ч. 1\~ст. 52 Закону\~фізичним особам - вкладникам перераховується 200 000 гривень. Так, 17 березня 2017 року позивачеві як вкладнику Банку виплачено гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму в межах 200 000 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 49 Закону\~передбачено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої\~статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. З дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої\~ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу. Відповідно до правової позиції ВСУ, висловленій в Постанові від 12 квітня 2017 року у справі\~за\~№ 6-350цс17 -згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему\~гарантуваннявкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується\~Фондом\~стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку \~це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему\~гарантуваннявкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини пятої статті 36 Закону України «Про систему\~гарантування\~вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове\~стягнення коштів\~та майна банку, звернення\~стягнення\~на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи\~Фонду банківська\~діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси. З огляду на зазначене, оскільки на момент ухвалення рішення судом у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило\~стягнення коштів\~у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему\~гарантування\~вкладів фізичних осіб». Що стосується вимог про розірвання договору , то в зв'язку з закінченням терміну його дії 04.05.2017 року та початку процедури ліквідації Банку такі вимоги не підлягають задоволенню як зайво заявлені. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Outcome: dismissed