Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Відповідач [PERSON] про розгляд справи була повідомлена в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, яка передбачає, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. У судові засідання, які призначалися відповідач, будучи належним чином сповіщена, не явилася, про причину неявки суд не сповістила. Третя особа [PERSON] будучи належним чином сповіщена про дату, час та місце, у судові засідання не явилася, клопотань, заперечень щодо позову не надала. Позивач на задоволенні уточнених позовних вимог наполягав, просив розглянути справу без його участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору дарування частки житлового будинку від 07.07.1997 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами № 105 по вул. Дзержинського в м. Рені Одеської області; копія свідоцтва про шлюб.; копії паспортів сторін; фотоматеріали; ухвала суду від 15.02.2016 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що він з 2000 року користується та володіє ? частиною будинку № 105 по вул. Дзержинського в м. Рені Одеської області. Вказаний житловий будинок фактично поділений в натурі між відповідачкою та [PERSON], які є власниками по ? частини будинку. Фактично між власниками встановлений порядок користування будинком, поділений будинок: позивач користується та володіє приміщенням № 2 (житлова) площею 11,90 кв. м., приміщення № 3 (житлова) площею 12,70 кв. м., приміщення № 1 (веранда) площею 8,60 кв. м., загальною площею 33,20 кв. м., житловою площею 24,60 кв. м., допоміжною (підсобною) площею 8,60 кв. м. Так, власником 3/6 (або ?) частини будинку № 105 (або квартири № 1) по вул. Дзержинського в м. Рені є відповідачка [PERSON], що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 07.07.1997 р., № І-4185. У 2000 році [PERSON] як власник, подарувала позивачу належну їй ? частини будинку № 105 по вул. Дзержинського в м. Рені, передавши у володіння та користування належну їй нерухомість із всіма документами. Між позивачем та відповідачкою фактично була досягнута домовленість про дарування ? частини будинку № 105 по вул. Дзержинського в м. Рені, однак письмово та нотаріально угоду сторони не оформили. Позивач з 2000 року постійно мешкає в зазначеному будинку та господарює, вважаючи, що є фактичним власником ? частини нерухомого майна. Отже, з 2000 р. по теперішній час позивач фактично, відкрито користується ? частиною будинку № 105 (або квартири № 1) по вул. Дзержинського в м. Рені, стежить за його технічним станом, сплачує за утримання комунальні послуги, проводив поточний, капітальний ремонти та ін. З 2000 р. відповідач, як власник 3/6 (або ?) частини будинку № 105 (або квартири № 1) по вул. Дзержинського в м. Рені, або їх правонаступники жодного разу не витребували у позивача зазначене майно, вимог щодо повернення майна не висували, на нерухоме майно не претендують. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати на житлоплощі вказаного житлового будинку з надвірними спорудами (квартира № 1), добросовісно та відкрито користується будинком, доглядає за ним та утримує його в належному стані. Оскільки позивач робив поточні та капітальні ремонти в будинку, йому необхідно було укласти відповідні господарські договори, у тому числі по комунальним послугам, але це не вдавалось можливим зробити, оскільки позивач юридично не є власником житлового будинку. У звязку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що має право на ? частиною будинку № 105 (або квартири № 1) по вул. Дзержинського в м. Рені Одеської області, оскільки з 2000 р. фактично володіє та безперервно користується ним, слідкує за його технічним станом, несе витрати у звязку із його утриманням, отже з підстав ст. 344 ЦК України набув право власності на вказане нерухоме майно. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. В силу ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до вимог п. 1 та 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом (тобто з 01 січня 2001 року). Як виходить з доводів позивача, у 2000 р. [PERSON] як власник, подарувала позивачу належну їй ? частини будинку № 105 по вул. Дзержинського в м. Рені, передавши у володіння та користування належну їй нерухомість із всіма документами. Між позивачем та відповідачкою фактично була досягнута домовленість про дарування ? частини будинку № 105 по вул. Дзержинського в м. Рені, однак письмово та нотаріально угоду сторони не оформили. Позивач з 2000 року постійно мешкає в зазначеному будинку та господарює, вважаючи, що є фактичним власником ? частини нерухомого майна (або квартири № 1). Позивач неодноразово звертався до власника (відповідача) нерухомого майна із проханням переоформити свою частку у будинку відповідним чином, але кожен раз відповідачка запевняла його, що документи виготовляються. Таким чином, з 2000 року по теперішній час позивач фактично, відкрито користується ? частиною будинку № 105 (або квартири № 1) по вул. Дзержинського в м. Рені, стежить за його технічним станом, сплачує за утримання комунальні послуги, проводив поточний, капітальний ремонти та ін. З 2000 р. відповідач, як власник 3/6 (або ?) частини будинку № 105 (квартири № 1) по вул. Дзержинського в м. Рені, або їх правонаступники жодного разу не витребували у позивача зазначене майно, вимог щодо повернення майна не висували, не несли витрат по сплаті належних платежів та на нерухоме майно не претендують. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем ? часткою (або квартирою № 1) вищевказаного житлового будинку є добросовісним (тобто позивач вважає, що він володіє нерухомістю з законних підстав, оскільки з 2000 р. позивач заселився на житлоплощу вищевказаного будинку, з того часу мешкає в ньому, відкрито та безперервно володіє та користується чужим майном на протязі 17 років), правомірним, відкритим (позивач, вважаючи себе власником, сплачує комунальні платежі за утримання будинку, розпоряджається ним та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що ? частина будинку № 105 (або квартира № 1) по вул. Дзержинського в м. Рені Одеської області цілком з законних підстав була передана у володіння та користування [PERSON], внаслідок чого останній набув право власності на неї за набувальною давністю. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на ? частину вищевказаного житлового будинку.

Outcome: approved