Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

В вересні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд визнати квартиру [ADDRESS] його особистою власністю, обґрунтовуючи вимоги тим, що вказана квартира була придбана ним за кошти, які отримані ним з депозитного рахунку, відкритого на ім.»я [PERSON] 23.07.2010 року в кредитній спілці «Діалог», тобто до укладання шлюбу з відповідачкою. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач проти позову заперечує. Вказує на те, що квартира була придбана за спільні кошти подружжя, і не може бути визнана особистою власністю позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив суд його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 23 липня 2010 року позивачем було укладено договір №28 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс на рахунок Кредитної спілки «Діалог» 130000 грн. на строк до 23.07.2012 року. 12 листопада 2011 року між сторонами було укладено шлюб. 05 жовтня 2012 року [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 05.10.2012 року, посвідченого приватним нотарісом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М. і зареєстрованого в реєстрі за №4536. Позивач вказує, що вказану вище квартиру він придбав за власні кошти, що отримані ним 24.07.2012 року з КС «Діалог». Факт отримання коштів позивачем [PERSON] з КС «Діалог» в сумі 130000 грн. вкладу та 67692 грн. 52 коп. процентів підтверджується лише довідкою №191 від 24.07.2012 року КС «Діалог», інших доказів не надано. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Згідно частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи позивач, як зазначено в довідці, отримав кошти з депозитного рахунку 24.07.2012 року, а квартира була придбана 05.10.2012 року, тобто більш ніж через два місяці. Отже, позивачем достеменно не доведено, що на придбання квартири були використані лише отримані ним кошти з депозитного рахунку в КС «Діалог». Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed