Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В вересні 2015р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі по тексту - відповідач 1), в якому просив суд стягнути з відповідача 1 на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 52783,0 грн. та у відшкодування моральної шкоди 25000,0 грн. За клопотанням позивача, в порядку ст. 33 ЦПК України судом до участі у справі, в якості співвідповідача було притягнуто ТОВ «Комфортна вежа» (далі по тексту - відповідач 2). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31 липня 2015р. сталося залиття в квартирі позивача [ADDRESS]. За зверненням позивача було складено акт від 07 серпня 2015р., затверджений управителем мікрорайону «Сирець» [PERSON] та відповідачем 1, в якому причиною залиття зазначено аварійне пошкодження різьбового з'єднання розводки та запірної арматури ГВП на кухні в квартирі позивача. На замовлення позивача ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» було проведено експертне будівельно-технічне дослідження. Згідно з висновком оціночно-будівельного експертного дослідження № 1359 від 28 серпня 2015р., складеним експертом ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] є корозія різьбового з'єднання в розводці гарячого водозабезпечення в приміщенні кухні. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для приведення зазначеної квартири в попередній стан, до залиття, на дату проведення дослідження становить 48983,0 грн. Вартість оціночно-будівельного експертного дослідження становить 3800,0 грн. Крім того, проведення ремонтно-відновлювальних робіт, пов'язаних із залиттям квартири позивача 31 липня 2015р. по заміні пошкодженої електричної проводки становить 19901,0 грн. Позивач також вважає, що йому була завдана моральна шкода, оскільки залиття квартири створило для нього та його сім'ї дискомфорт, яку він оцінює в розмірі 25000,0 грн. Під час розгляду справи, в порядку ст. 31 ЦПК України позивач збільшив розмір позовних вимог, просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів 1, 2 у відшкодування матеріальної шкоди 72684,0 грн. та у відшкодування моральної шкоди 25000,0 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити, надалі, у судове засідання сторона позивача не з'явилась, до судового засідання від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача 1, в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши, що відповідальність за шкоду, завдану позивачу внаслідок залиття квартири, має нести відповідач 2 в силу укладеного між відповідачами 1, 2 договору. Надалі, у судове засідання представник відповідача 1 не з'явилась, поважності причин неявки суду повідомлено не було. Відповідач 2, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, поважності причин неявки свого представника до суду не повідомив, заперечення на позов не подавались. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є сусідом позивача, проживає в квартирі [ADDRESS]. 31 липня 2015р. приблизно о 04:00 год., відкривши двері в коридор він виявив, що його квартира затоплена, вода стояла на рівні 10 см., було чутно сильний гул з квартири сусіда [PERSON] Набравши позивача, свідок дізнався, що [PERSON] знаходиться на дачі, при цьому, останній зазначив, що виїжджає додому. Крім того, [PERSON] одразу ж після розмови з позивачем, викликав аварійну службу міста. Зайшовши до квартири [PERSON], коли останній прибув, свідок виявив, що вся квартира була залита гарячою водою вище плінтуса, в кухні, де був найбільший шум, вони виявили кран з відірваним куском труби, де знаходився кран перекривання гарячої води в квартирі. Позивач та свідок одразу ж спустилися в підвал, де перекрили воду. Аварійна служба міста після того, як дізналася, що вода перекрита, на виклик так і не приїхала. Приблизно через три години приїхали представники ЖЕКу, які обрізавши трубу, нарізали різьбу і встановили новий кран, після чого увімкнули воду. Крім того, свідок зазначив, що вода текла зі стелі, навіть витікала на вулицю, речі плавали в квартирі, через що вони були винесені з квартири, вся електрика була втрачена, а підлогу знімали до основи. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є батьком позивача. 31 липня 2015р., прибувши до квартири позивача він побачив, що вода була і на стелі, і на підлозі, шпалери були відклеєні. Після того як прибрали воду, підлога піднялась, тому її довелося зняти. Крім того, виявилось, що всі розетки не працюють, після виклику електрика було встановлено, що вся електрична проводка не працює. Між іншим, свідок зазначив, що звичайний уклад життя сім'ї позивача був порушений, ситуація, яка мала місце, створила для сім'ї великий дискомфорт. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представників, представника відповідача 1, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору від 05 грудня 2014р. 31 липня 2015р. сталося залиття в квартирі позивача [ADDRESS]. Про факт залиття комісією у складі: головного інженера [PERSON], майстра т/д [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] був складений акт від 07 серпня 2015р., затверджений управителем мікрорайону «Сирець» [PERSON] та відповідачем 1, в якому причиною залиття зазначено аварійне пошкодження різьбового з'єднання розводки та запірної арматури ГВП на кухні в квартирі позивача. Внаслідок залиття квартири [ADDRESS], як встановлено у вказаному акті від 07 серпня 2015р., було пошкоджено майно: кімната площею 17,0 кв. м. - залито стіну та шпалери площею 6,0 кв. м, деформовані підлога та паркет; кімната площею 9,0 кв. м. - залито стіну та шпалери площею 2,0 кв. м, деформовані підлога та паркет; кімната площею 14,7 кв. м - залито стіну та шпалери площею 3,0 кв. м, деформовані підлога та паркет. Також встановлено, що у всіх кімнатах квартири [ADDRESS] були пошкоджені ламінат та плінтуси, що обумовило необхідність їх зняття та заміни у всіх кімнатах квартири. Згідно з висновком оціночно-будівельного експертного дослідження № 1359 від 28 серпня 2015р., складеним експертом ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа», технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] є корозія різьбового з'єднання в розводці гарячого водозабезпечення в приміщенні кухні. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для приведення зазначеної квартири в попередній стан, до залиття, на дату проведення дослідження становить 48983,0 грн. Вартість оціночно-будівельного експертного дослідження становить 3800,0 грн., які були сплачені позивачем. Згідно Акту приймання виконаних ремонтно-відновлювальних робіт за адресою: [ADDRESS] на підставі договірної ціни вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт, пов'язаних із залиттям квартири 31 липня 2015р. по заміні пошкодженої електричної проводки становить 19901,0 грн. При цьому позивач наголошував, що на теперішній час відновлювальний ремонт в його квартирі не зроблений, у зв'язку з відсутністю коштів. Також судом встановлено, що 02 березня 2015р. між відповідачем 1 та відповідачем 2 був укладений договір № 488 про поточне утримання і технічне обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках комунальної власності для забезпечення надання житлово-комунальних послуг. Згідно з додатком до цього договору будинок [ADDRESS] переданий відповідачу 1 для його обслуговування. Доказів передачі внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій цього будинку відповідачем 1 відповідачу 2 надано не було. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2016р. було витребувано у відповідачів 1, 2 інформацію (відомості) та її документальне підтвердження щодо таких питань: який саме обсяг послуг з обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій надається в будинку [ADDRESS] з боку ТОВ «Комфортна вежа» за договором № 488 від 02 березня 2015р. про поточне утримання і технічне обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва; які саме внутрішньо-будинкові інженерні мережі і комунікації передано в будинку [ADDRESS] для утримання до ТОВ «Комфортна вежа» за договором № 488 від 02 березня 2015р. про поточне утримання і технічне обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2016р. відповідачі 1, 2 не виконали, витребувані відомості та їх документальне підтвердження з зазначених вище питань суду надано не було. Для повного та всебічного розгляду справи, судом за клопотанням сторони позивача було викликано для допиту в якості свідків головного інженера [PERSON], майстра т/д [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] В судові засідання, які відбулися 16 лютого 2016р., 16 травня 2016р., 06 липня 2016р., 05 серпня 2016р. вказані свідки не з'явилися, про час та місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку. Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2016р. про привід свідків виконати не вдалося. Відповідно до п.п. 4, 5, 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний: забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно з п.п. 1, 2, 7, 10 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005р., балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законом звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При розгляді справи було встановлено, що відповідач 1 не виконав належним чином зобов'язання відносно здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинку [ADDRESS] та квартир, які знаходяться в цьому будинку, а також щодо утримання цього обладнання в належному технічному стані, внаслідок чого сталося залиття квартири [ADDRESS], чим було позивачу завдано шкоду. Крім того, судом критично оцінюється твердження представника відповідача 1, що відповідальність за спричинену позивачу шкоду, повинен нести відповідач 2, в силу укладеного між відповідачами договору, однак судом такі твердження не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що сантехнічне обладнання було передано від відповідача 1 до відповідача 2. Згідно з п. 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2009р. № 933) точками розподілу, в якій здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку із послуг з постачання холодної та гарячої води є - точка після першої водозапірної арматури та відгалуження від стояка у квартирі споживача. За змістом висновку оціночно-будівельного експертного дослідження № 1359 від 28 серпня 2015р., складеного експертом ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа», технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] є корозія різьбового з'єднання в розводці гарячого водозабезпечення в приміщенні кухні. З урахуванням точок розподілу, встановлених чинним законодавством України, та місця аварійного пошкодження різьбового з'єднання розводки та запірної арматури ГВП на кухні квартири [ADDRESS], відповідальним за затоплення вказаної квартири 07 серпня 2015р. є відповідач 1, який не надав доказів відсутності своєї вини у затопленні зазначеної квартири всупереч ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Таким чином, оскільки залиття квартири позивача сталося внаслідок неналежного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій будинку [ADDRESS] з боку відповідача 1, то саме відповідач 1 має нести відповідальність за спричинену шкоду позивачу. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Як зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За час розгляду справи відповідачі 1, 2 не надали суду жодних належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути саме з відповідача 1 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 72684,0 грн. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності з п. 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача, з вини відповідача 1, внаслідок якого було пошкоджено його майно, також це залиття спричинило у позивача негативні зміни у звичайних умовах його життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, з відповідача 1 на користь позивача у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 5000,0 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 976,85 грн., крім того, з відповідача 1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 237,19 грн.

Outcome: partial