Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

В жовтні 2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації Горенської сільської ради 14.10.2004 р., згідно з розпорядженням від 14.10.2004 р. № 387, зареєстроване в КСБТІ 09.11.2004 р. та записане у реєстрову книгу під реєстровим №25/13, де власниками квартири № 13 (тринадцять) у будинку №163 (сто шістдесят три) по вулиці Франка Івана (колишня - Леніна) в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області в рівних частинах є відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 15 червня 2017 року на підставі договору купівлі продажу квартири № 13 (тринадцять) у будинку №163 (сто шістдесят три) по вулиці Франка Івана (колишня - Леніна) в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі № 2219, відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали, а позивач [PERSON] купила належну відповідачам на праві власності квартиру, та зареєструвала право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Пунктом 8 вищезазначеного договору купівлі продажу квартири передбачено, що продавці зобовязуються звільнити квартиру до 23 червня 2017 року та знятися з реєстрації до 01 вересня 2017 року. На сьогоднішній день відповідачі відмовляються знятися з реєстраційного обліку , чим порушують пункт 8 договору купівлі продажу квартири. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: Київська.обл., [ADDRESS]. В судове засідання позивач та представник позивача зявились. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. У судове засідання відповідачі не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сімї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Ст. 319 ЦК Згідно п.34 постанови пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року « Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346, що із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб . За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Ст. 155 ЖК України жилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою. На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що 15 червня 2017 року на підставі договору купівлі продажу квартири № 13 (тринадцять) у будинку №163 (сто шістдесят три) по вулиці Франка Івана (колишня - Леніна) в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі № 2219, відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали, а позивач [PERSON] купила належну відповідачам на праві власності квартиру, та зареєструвала право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Outcome: partial