Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 01.03.2018р., 23.03.2018р., будучи сповіщена, не явилася, про причину неявки суд не сповістила. У звязку із цим, [PERSON] про розгляд справи була повідомлена в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням\~оголошення про\~виклик відповідач\~вважається повідомленим\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи. Відповідач представник Долинської сільської ради Ренійського району позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.11.2002р.; копія довіреності від 31.10.2006р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Піонерська, 37 в с. Долинське Ренійського району, оформленого на імя [PERSON], [PERSON]; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 10.01.2018р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.11.2002р. належить 2/3 частини житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по вул. Піонерській, 37 в с.Долинське Ренійського району. Інша 1/3 частина житлового будинку рахується зареєстрованою на імя [PERSON], померлої 22.12.2001р. Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини на 1/3 частину нерухомості, що їй належала, ніхто зі спадкоємців не звертався, спадщину в цій частині майна ніхто не прийняв. У 2006 р. [PERSON] передала позивачу у володіння вищевказаний житловий будинок (в цілому) та надала йому довіреність від 31.10.2006р. на право оформлення від її імені правовстановлюючих документів на нерухомість з метою подальшого оформлення житлового будинку на імя позивача. З того часу позивач доглядає за нерухомістю, переїхав мешкати у придбаний будинок, зробив в ньому ремонт, мешкає в ньому по теперішній час, сплачує всі необхідні комунальні платежі, обробляє земельну ділянку та використовує її за належним призначенням. З метою оформлення необхідних правовстановлюючих документів позивач неодноразово звертався до відповідних органів, відповідачки, однак, оформлення нерухомості є неможливим, житловий будинок свого часу не був зареєстрований у реєстрі прав власників на нерухоме майно, а його 1/3 частина взагалі рахується за нині померлою [PERSON] Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду. Таким чином, з 2006 р. по теперішній час позивач мешкає на житлоплощі вищевказаної нерухомості, користується житловим будинком, фактично, відкрито володіє ним, стежить за технічним станом нерухомості, сплачує за його утримання комунальні послуги, зробив ремонт, обробляє земельну ділянку та ін. У звязку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що він набув право власності на житловий будинок, розташований по вул. Піонерській, 37 в с. Долинське Ренійського району, оскільки він з 2006 р. володіє та безперервно користується ним, слідкує за технічним станом будинку, несе витрати у звязку із утриманням майна, зберігає у себе всю документацію на житло та земельну ділянку, як власник майна, отже з підстав ст. 344 ЦК України набув право власності на нерухомість. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із\~ч.\~4\~ст.\~344\~ЦК України\~право власності\~за набувальною\~давністю на\~нерухоме майно,\~транспортні засоби,\~цінні папери\~набувається за\~рішенням суду. За ч.\~1,\~3\~ст.\~397\~ЦК України\~володільцем чужого\~майна є\~особа,\~яка фактично\~тримає його\~у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивача, у 2006р. законний власник майна (його 2/3 частин) [PERSON] передала йому без належного оформлення документів житловий будинок, розташований по вул. Піонерській, 37 в с.Долинське Ренійського району Одеської області, оформила довіреність на право оформлення правовстановлюючої документації на нерухомість. У володіння позивача було передано житловий будинок в цілому, у т.ч. і його 1/3 частину, яка за життя належала [PERSON] (померлій 22.12.2001р.), щодо якої ніхто не реалізував своє спадкове право. У 2006 році позивач одразу ж переїхав мешкати за цією адресою і мешкає там по теперішній час. Таким чином, з 2006р. по теперішній час позивач безперервно, відкрито володіє житловим будинком, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається ним, проводить ремонти будівлі, обробляє земельну ділянку та ін. За весь час володіння позивачем вищевказаним майном, відповідачка [PERSON], Долинська сільська рада Ренійського району не предявляли до позивача жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брали участі в утриманні майна та не несли витрат по сплаті належних платежів. Будь-яких речей відповідачки [PERSON] у житловому будинку немає, з 2006р. відповідачка за спірною адресою не зявлялася. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем житловим будинком в цілому є добросовісним, правомірним, відкритим (позивач, вважаючи себе власником житла, сплачував комунальні платежі за його утримання, розпоряджається житлом та землею та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що житловий будинок цілком з законних підстав перейшов у володіння та користування [PERSON], внаслідок чого останній набув право власності на нього за набувальною давністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на майно за набувальною давністю.

Outcome: approved