Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву. \~ \~ \~ \~Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія витягу з по господарської книги Котловинської сільської ради Ренійського району № 5 об`єкта 00326-1 від 01.10.2020р.; копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 04.02.2020р.; копія свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; копія рішення Котловинської сільської ради № 43 від 08.12.1993р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна; копія державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 010010; копія витягу з ДЗК про земельну ділянку від 10.03.2021р.; копія витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 28.05.2021р.; копія державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА № 861391; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної від 04.06.2021 р.; копія листа нотаріусу від 10.11.2021р. № 1050/01-16; копія спадкової справи після смерті [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . За життя йому належало: житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS] , відповідно до по господарської книги № 5 об`єкт 00326-1 та земельна ділянка площею 1,96 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 010010. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є син позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] . Ніхто із спадкоємців першої черги до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується, листом нотаріусу від 10.11.2021р. № 1050/01-16, із якого вбачається, що після смерті [PERSON] , спадкова справа не відкривалась. Однак, матір позивача прийняла спадщину з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. На момент відкриття спадщини, матір позивача [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , про що свідчить довідка Котловинської сільської ради від 01.10.2020р. Позивач після смерті батька ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчиняв, на спадщину не претендував. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину та не заявила про відмову від неї. [INFO] померла матір позивача [PERSON] . За життя їй належало: житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS] , земельна ділянка площею 1,96 га, які вона успадкувала після смерті чоловіка, але не встигла юридично оформити. Крім того, їй належала земельна ділянка площею 2,00 га, на підставі державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА № 861391. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є син позивач [PERSON] . Згідно спадкової справи № 133/2020 відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що у відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця, позивач (як спадкоємець за законом) звернулась до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Відповідач по справі, ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчиняв, не заперечує щоб спадщину оформила позивач. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 04.06.2021 р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, матір позивача [PERSON] була спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Вона прийняла спадщину після його смерті, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач [PERSON] ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчинив, на спадщину не претендував. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не встигла оформити її юридично. [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Після її смерті позивач у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовані постанови нотаріусу, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом однак, з незалежних від нього причин він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку із чим був вимушений звернутися за захистом прав та інтересів до суду. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved