overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач його брат, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в квартирі не проживає більше 10 років, не бере участі в утриманні житла, не оплачує комунальні послуги, його особистих речей в квартирі немає. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» за вих. № 5716 від 19.11.2015 р.,\~\~на теперішній час у квартирі [ADDRESS]зареєстровані, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до Акту від 25.08.2015 р. та пояснень свідків, [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі з серпня 2002 р. Згідно змісту Свідоцтва № 166 вбачається, що на підставі рішення виконкому міської ради № 423 від 24.02.2006 р. особовий рахунок на житлову площу квартири [ADDRESS] на [PERSON] з правом укладення договору найму житлової площі. Згідно змісту наданих позивачем квитанцій, позивач з січня 2015 р. по серпень 2015 р. регулярно сплачував грошові кошти за послуги з утримання квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене \~та приймаючи до уваги, \~що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин більш ніж 10 років, його особистих речей в квартирі немає, участі в утриманні житла він не приймає, комунальні послуги не оплачує, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON],[INFO]. На даний час син навчається на денному відділенні Національного університету біоресурсів і природокористування України. В зв'язку з цим їй як матері доводиться постійно надавати матеріальну допомогу при навчанні. Відповідач по справі не надає матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку. В судовому засіданні позивачка відсутня, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач відсутній, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Син сторін [PERSON], [INFO]. На даний час навчається на денному відділенні Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін навчання 01.09.2015 року - 30.06.2019 року, форма навчання - денна. Відповідач позов визнав, має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 1\~ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 200 Сімейного Кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~ За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] досягнув повноліття та продовжує навчання, тому потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість таку надавати, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягнути з останнього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, або до досягнення 23-річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць та судовий збір, оскільки позивачка по даній категорії справ звільняється від сплати судового збору. \~\~\~\~На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про визнання безвісно відсутнім її сина - [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що 10 вересня 2004 року він, пояснивши їй що їде до Росії на заробітки просив із ним будь-яких відносин не підтримувати та залишив дім, після чого за місцем проживання [INFO] він не зявлявся і до цього часу відомості про його місце перебування відсутні. В судовому засіданні заявник вимоги своєї заяви підтримала та просила заяву задовольнити із викладених в ній підстав. Представник сектора управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області, як заінтересованої особи, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що заявниця проживає в [INFO], в якому значиться зареєстрованим і її син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мазниківської сільської ради Деражнянського району №485 від 21 грудня 2015 року та копією форми № 1 Державної міграційної служби. Разом з тим, як було зясовано судом, у вересні 2004 року [PERSON] вибув у невідомому напрямку, після чого за місцем його реєстрації в будинку по вул. Гагаріна, 15 в с. Мазники Деражнянського району, який був і місцем його постійного проживання, не зявлявся та відомостей про себе членам своєї родини не повідомляв. Вказані обставини, а також той факт, що місце перебування [PERSON] є невідомим, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так, у відповідності до ст. 43 Цивільного Кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. З огляду на досліджені обставини та враховуючи відсутність у місці реєстрації та постійного проживання в [INFO] громадянина [PERSON] з вересня 2004 року, як його самого так, так і відомостей про місце його перебування, суд вважає за можливе заяву [PERSON] задовольнити та визнати громадянина [PERSON], безвісно відсутнім. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась в суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В позовній заяві вказувала, що вона є власником житлового будинку № 18 на вул. Зарічне с. Серники, Зарічненського району, Рівненської області. Відповідач [PERSON] є її сином. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є відповідно його дружиною та донькою. В 2012 році відповідачі залишили житловий будинок і переїхали інше постійне місце проживання, проте з реєстраційного обліку місця проживання не знялися і зареєстровані в будинку до цього часу. Покликаючись на те, що відповідачі без поважних причин не проживають в її будинку, їх реєстрація створює для неї додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком 18 на вул. Зарічне с. Серники, Зарічненського району, Рівненської області. Позивач в судове засідання не зявилася. Згідно поданої заяви від 17 грудня 2015 року просить справу розглядати без її участі, позов просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не подали. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Матеріалами справи стверджується, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: с. Серники, Зарічненського району, Рівненської області, вул. Зарічна, 18 (а.с.5,6). Відповідно до виписки з будинкової книги № 4128 від 11.11.2015 року, даний житловий будинок згідно погосподарської книги № 10 особовий рахунок № 1060 рахується за позивачем [PERSON] В житловому будинку зареєстровані: син [PERSON], дружина [PERSON], дочка [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідачі не проживають в житловому будинку 18 на вул. Зарічне с. Серники, Зарічненського району, Рівненської області більше року без поважних причин, відтак суд вважає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] втратили право користуватися цим житлом. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними виникають постійні сварки та суперечки. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, якими [PERSON] наполягає на позові, а [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають, має намір в подальшому створити окремі сім'ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 11 вересня 2008 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2013 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачем. Відповідач не приймає участь в утриманні дитини. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її ко-ристь на утримання сина в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 лютого 2009 року (а.с.6). Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2013 року (а.с.2-3) шлюб між сторонами був розірваний. З довідок голови Строківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області №285 та №286 від 9 листопада 2015 року (а.с.4-5) вбачається, що син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні сина. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач має важкий стан здоров'я та тяжке матеріальне становище, або на його утриманні пере-бувають інші діти чи непрацездатні члени сім'ї. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держа-ви пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Встановлено, що на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Пред'явлений нею позов задоволений. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 15 липня 1995 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 15 липня 1995 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Гір-ською сільською радою Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис №ІІ. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15 липня 1995 року (а.с.4). [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22 червня 1996 року (а.с.5) та серії [NUMBER] від 18 січня 2011 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збе-реження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений нею позов задо-волений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 23 вересня 2000 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 23 вересня 2000 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАГС Приазовського РУЮ Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис №27. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23 вересня 2000 року (а.с.16). [INFO] року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтвер-джується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збе-реження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений нею позов задо-волений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 26 січня 2013 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 26 січня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №24. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 січня 2013 року (а.с.4). [INFO] у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 7 березня 2014 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з від-повідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копі-йок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений нею позов задоволе-ний в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved