Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

в жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за реєстровим номером 3889, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490074376 від 20.06.2008 року у розмірі 350 846,20 грн. В обґрунтування позову зазначено про те, що 22 .09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за реєстровим номером 3889 вчинено виконавчий напис, з примусового виконання якого 28.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.О. відкрито виконавче провадження. Вказаним виконавчим написом запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490074376 від 20.06.2008 року у розмірі 350 846,20 грн., яка складається з наступного: 176 274,02 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 173 072,18 грн. - прострочена заборгованість за відсотками та комісією, 1500 грн. витрат за вчинення нотаріальних дій. Зазначає, що жодних повідомлень, в тому числі і щодо погашення заборгованості, від банку не отримував, вчинення оспорюваного виконавчого напису відбулось з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки заборгованість за кредитним договором № 490074376 від 20.06.2008 року не є безспірною. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.10.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 490074376, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 185 285 грн., зі сплатою 16,49% річних, з терміном повернення до 20.06.2015 року. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнський Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 29.06.2010 року стягнуто достроково з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за кредитом - 176 274,02 грн., по процентах - 35 463,45 грн., по комісії 4 817,41 грн., по пені - 99 204,19 грн. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.05.2011 року постановлено видати ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнський Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 29.06.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за кредитом - 176 274,02 грн., по процентах - 35 463,45 грн., по комісії 4 817,41 грн., по пені - 99 204,19 грн. 20.06.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за кредитом - 176 274,02 грн., по процентах - 35 463,45 грн., по комісії 4 817,41 грн., по пені - 99 204,19 грн. В подальшому 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за реєстровим номером 3889 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490074376 від 20.06.2008 року у розмірі 350 846,20 грн., яка складається з наступного: 176 274,02 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 173 072,18 грн. - прострочена заборгованість за відсотками та комісією, 1500 грн. витрат за вчинення нотаріальних дій. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. від 28.09.2020 року відкрито виконавче провадження № 63154571 з примусового виконання виконавчого напису, виданого 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за реєстровим номером 3889. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд звертає увагу, що з дня виникнення вимоги у АТ «Альфа-Банк» пройшло більше, ніж 10 років, що вбачається з рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнський Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 29.06.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за кредитом - 176 274,02 грн., по процентах - 35 463,45 грн., по комісії 4 817,41 грн., по пені - 99 204,19 грн., а також обставинами видачі 20.06.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова виконавчого листа на підставі вказаного вище судового рішення. Наведене свідчить, що відповідач АТ «Альфа-Банк», отримавши у червні 2011 року виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490074376 від 20.06.2008 року у розмірі: за кредитом - 176 274,02 грн., по процентах - 35 463,45 грн., по комісії 4 817,41 грн., по пені - 99 204,19 грн., через 10 років звертається до приватного нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису про стягнення з [PERSON] тієї ж суми заборгованості за тим самим кредитним договором № 490074376 від 20.06.2008 року. Наведене є грубим порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, суду не надано доказів на підтвердження як обставини належного направлення боржнику [PERSON] вимоги про погашення боргу за кредитним договором № 490074376 від 20.06.2008 року, так і обставин належного отримання боржником досудової вимоги про погашення заборгованості. На думку суду, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку. Позивач був позбавлений можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що матеріали цивільної справи не містять переконливих доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачем були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, отримання позивачем вимоги відповідача, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3 509 грн.

Outcome: approved