overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

В вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 29 жовтня 2005 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрували в Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1829. Від шлюбу дітей у них немає. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникають між ними. Фактично їх сімя розпалася, існує лише формально, тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в заяві до суду просить справу розглядати без його участі і задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] подала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позов визнає і не заперечує щодо його задоволення. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 29 жовтня 2005 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1829. Від шлюбу спільних дітей у них немає. Причиною розірвання шлюбу стали сварки та суперечки, що виникають між сторонами, несумісність характерів. Фактично сімейні відносини припинилися і шлюб існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

В вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 21 листопада 2015 року в відділі РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2269. В шлюбі є дитина [PERSON], [INFO]. З відповідачкою виникали сварки та непорозуміння, через що разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Фактично сімя розпалась. Просить розірвати шлюб з [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в суд поступила заява, в якій просить справу слухати за його відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] позов визнає, згідна на розірвання шлюбу, суду пояснила, що з позивачем не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Просить суд шлюб розірвати. Вислухавши відповідачку, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Пітух) [PERSON] уклали шлюб 21 листопада 2015 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2269, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі є дитина [PERSON], [INFO], батьками якого в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Протягом останнього року сторони повністю припинили сімейні відносини, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

В вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05.08.2016 року Корабельним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 319. Від даного шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2016 року, шлюб зареєстрований Корабельним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 319. Від даного шлюбу дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

В вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 01 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис №187. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. На сьогоднішній день відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що спільне подружнє життя неможливе. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 01 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №187 (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 01 серпня 2014 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім'ї, про що свідчить його неявка в судове засідання. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

В вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 17 лютого 1995 року у виконавчому комітеті Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис №06. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На сьогоднішній день відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що спільне подружнє життя неможливе. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 17 лютого 1995 року у виконавчому комітеті Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та Малою (після укладення шлюбу Грек) [PERSON], актовий запис №06 (свідоцтво про шлюб І-ФП №141587, видане 20 вересня 2017 року). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

В вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. В позовній заяві вказується, що 16 березня 1991 року померла його мати [PERSON]. З цього приводу він звернувся до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно спадкодавця, яке складається з ? частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Гагаріна,17 в селі Давидківці Чортківськго району Тернопільської області. Однак, приватний нотаріус своїм листом № 1401/01-16 від 22.09.2017 року рекомендувала звернутися до суду для вирішення даного питання, оскільки відсутні необхідні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на згадане вище майно. Таким чином, [PERSON] просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за №17 по вул. Гагаріна в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області після смерті матері. Представник позивача [PERSON] подав в судове засідання заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги довірителя підтримує, просить задовольнити, враховуючи підстави зазначені в позові. Від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли заяви, про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову. Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, в ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вищезазначеного Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 16 березня 1991 року в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області померла [PERSON], після її смерті позивач [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна за законом і спадщина належить йому з часу відкриття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує солідарно з відповідачів на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

В вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що життя з відповідачкою не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 20 квітня 2007 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 77. Позивач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2007 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 77. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ОК № 138102 від 15.10.2009 року, актовий запис № 457. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

В вересні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] зареєстрованого 08 грудня 2009року у Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1158. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство подружжям не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. У неї з відповідачем від шлюбу немає дітей. Спір про розподіл майна відсутній. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 08 грудня 2009року зареєстрували шлюб у Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1158 та видане свідоцтво про шлюб серії 1-ЕД № 106427 (а.с. 10). Від шлюбних відносин сторони не мають дітей. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають примиритися. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за \~\~наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує \~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті \~\~\~\~визнання\~\~\~відповідачем\~позову \~\~\~\~і продовжує \~\~\~\~судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує \~\~права, свободи чи інтереси інших осібсуд, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до\~ст. 112 СК України, яким позовні вимоги\~\~[PERSON] задовольнити. На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved