Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського району Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 20 листопада 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. За певних причин сторони не проживали разом з лютого 2011 року по червень 2013 року. В це період позивач з дитиною проживала в батьків відповідача в Хмельницькій області, Старосинявському районі, с. Пилявка. За цей час народився син [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалось по тій причині, що до цього часу відповідач мало спілкувався з позивачем, не брав активної участі у вихованні дитини і не мав ніякого уявлення про це. Сторони постійно сваряться. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з кінця листопада 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Син проживає разом із позивачем. Тому позивач просила розірвати шлюбу між нею та відповідачем. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], згідно чинного законодавства з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення ним повноліття. Позивачка направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач направив до суду заяву в якій просив, справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 листопада 2010 року Пилявською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 1, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. Згідно довідки Виконавчого комітету Боярської міської ради від 03.02.2013 № 408 вбачаєтсья що [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свого неповнолітнього сина. На інших дітей відповідач аліменти не сплачує, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Частина 2 статті 104 СК України визначає що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн. в дохід держави.

Outcome: approved