Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області звернувся до суду з позовом, в якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу або осіб, де буде виховуватись дитина; - передати малолітню [PERSON] , [INFO] виконавчому комітету Чорноморської міської ради як органу опіки і піклування для вирішення питання про подальше влаштування дитини; - судові витрати стягнути з відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, маючи малолітню дитину, повністю самоусунулася від її виховання, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не приймає участі у навчанні дитини, утриманням не займається (а.с.2-6). Представник позивача та представник третьої особи підтримували в судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та просили задовольнити заявлені вимоги. Відповідач проти позову заперечувала. В судове засідання 17 грудня 2020 року сторони не прибули, про причини неявки не сповістили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відомості про батька при реєстрації народження дитини внесено згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області з 29.08.2018, як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати дитини не належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Службою у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області було встановлено, що малолітня [PERSON] не має свідоцтва про народження. Протягом 12 років [PERSON] приховувала той факт, що її дитина не має будь-яких документів підтверджуючих її існування, окрім виписки з пологового будинку. 06.04.2018 малолітня [PERSON] була влаштована до притулку для дітей «Світанок» служби у справах дітей Одеської ОДА, як покинута та знайдена дитина, після того як самовільно залишила сім`ю. [PERSON] не цікавиться тим, де перебуває [PERSON] , та чим вона займається. Байдужість матері до доньки та поведінка малолітньої [PERSON] , становить загрозу її життю та здоров`ю. У відповідності до розпорядження Чорноморського міського голови №411 від 11.12.2019 р. малолітня [PERSON] була вилучена з сім`ї матері та повторно тимчасово влаштована до притулку для дітей «Світанок» служби у справах дітей Одеської ОДА. 05.12.2019 [PERSON] надала до Чорноморського відділення поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області заяву, в якій зазначила, що вона не має впливу на доньку. [PERSON] постійно бродяжить, скоює крадіжки, у зв`язку з чим мати відмовилася забирати доньку з відділення поліції. У відповідності до розпорядження міського голови малолітня [PERSON] була вилучена з сім`ї матері та 13.12.2019 року влаштована до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Березівської РДА де і знаходиться на теперішній час. За інформацією Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області з [PERSON] неодноразово проводилась профілактична робота у зв`язку з невиконанням нею своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] . [INFO] . [PERSON] неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. [PERSON] не приділяє достатньої уваги своїй доньці, не контролює її, що призвело до неодноразового вчинення малолітньою [PERSON] правопорушень. Своїми діями малолітня [PERSON] негативно впливає на дітей, ніде не навчається, бродяжить, примушує інших дітей вживати алкоголь, палити, вчиняти крадіжки і таким чином створює загрозу життю та здоров`ю оточуючих. Питання щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків неодноразово розглядаюсь на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини. Мати була попереджена про наслідки невиконання батьківських обов`язків, але свого відношення до дитини не змінила, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, не приймає участі в житті дитини, не цікавиться її розвитком, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Наведені факти свідчать про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання дитини з боку матері [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , так як вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Згідно висновку №1-17-118 від 25.02.2020 року виконком Чорноморської міської ради Одеської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.53-54). Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.» У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку своєї дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стаття 6 Закону України передбачає, що судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.12.2019. Враховуючи, що позивача від сплати судового збору звільнено (в частині позовної вимоги про стягнення аліментів), то з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. на користь держави, а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн. - на користь позивача.

Outcome: approved