Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за їх відсутності до судового розгляду справи від них не надійшло. ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 15 вересня 2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є ПАТ КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/1270-А, згідно з умовами якого позивач надав [PERSON] кредит на придбання автотранспортного засобу на суму 19267,00 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 10,0 відсотків річних за весь час фактичного користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 13 вересня 2011 року. Умовами кредитного договору було передбачено, що моментом надання кредиту вважається день утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника, відкритому у відділенні №19 філії ВАТ КБ «Надра». Повернення кредитних коштів та сплата відсотків за користування кредитом згідно умов договору повинна була здійснюватися безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок тарифного пакету шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу у валюті кредиту в сумі 458,44 доларів США до 20 числа поточного місяця. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, 15 вересня 2006 року між банком та іншим відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати за належне виконання [PERSON] зобов'язань, що витікають із кредитного договору. Банк належним чином виконав свої зобов'язання шляхом видачі відповідачу [PERSON] готівкових грошових коштів, але вона порушила умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 21 лютого 2014 року становить 104447доларів США 70 центів, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 923108,77 гривні, в тому числі заборгованість по кредиту в сумі 13680,23 доларів США, що у гривневу еквіваленті за курсом НБУ становить 120905,87 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 6099,76 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 53909,68 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 79670,59 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 704128,68 грн., штраф в сумі 1926,70 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 17028,17 грн., комісія в сумі 3070,42 доларів США, , що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 27136,37 грн. В зв'язку з тим, що відповідачі відмовляються в добровільному порядку виконати свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки, просить суд стягнути з відповідачів, як з солідарних боржників, на користь банку суму заборгованості за кредитним договором в сумі 923108,77 грн. та сплачений судовий збір в сумі 3654,00 грн. Представник позивача Дяченко В.О., яка діє за довіреністю, в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позов Банку по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, і у випадку неявки відповідачів - згодна на розгляд справи за їх відсутності при заочному розгляді справи, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідачів. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України судовими повістками, які направлялися їм рекомендованими поштовими відправленнями за їх зареєстрованим місцем проживання, причини своєї неявки відповідачі суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, повідомлених належним чином, які про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - розрахунок заборгованості (а.с.4-7), яким підтверджується сума заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-К/1270-А від 15 вересня 2006 року станом на 21 лютого 2014 року в сумі 104447,70 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 21 лютого 2014 року (8,838), становить 923108,77 гривні; - кредитний договір № 8/2006/840-К/1270-А від 15 вересня 2006 року (а.с.8-10), яким підтверджуються умови кредитного договору та факт його укладення між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON]; - договір поруки від 15 вересня 2006 року (а.с.11-12), яким підтверджується факт укладення договору поруки між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], його умови для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором; - копії паспортів відповідачів (а.с.13-15), якими підтверджуються їх особи громадян України; - Свідоцтво з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (а.с.16), яким підтверджується факт реєстрації позивача, як суб'єкта ЄДРПОУ; - статут ПАТ КБ «Надра» (а.с.17-18), яким визначається порядок створення, діяльності та припинення діяльності позивача. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 15 вересня 2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є ПАТ КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/1270-А, відповідно до якого позивач надав відповідачу в з метою придбання останньою транспортного засобу кредит в сумі 19267,00 доларів США строком до 13 вересня 2011 року, а відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 10,0 відсотків за весь строк фактичного користування кредитом, що передбачено п. 1.3.1 кредитного договору. Згідно п. 2.3 кредитного договору плата за управління кредитом сплачується позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,4% від розмірі фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру процентів, які позичальник повинний сплатити Банку). Згідно п. 3.4.1, 3.42. кредитного договору щомісячна сума мінімального необхідного платежу за кредитом становить 458,44 доларів США., яка повинна була щомісячно сплачуватися відповідачем [PERSON] до 20 числа поточного місяця. Нарахування процентів за користування кредитом повинно було здійснюватися за фактичну кількість днів в періоді ( 28-29-30-31/360), і при розрахунку процентів враховувався день надання та не враховувався день погашення кредиту ( п. 3.5 договору). З метою забезпечення [PERSON] виконання зобов'язань за кредитним договором, 15 вересня 2006 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.11-12), згідно умов якого [PERSON] з власної волі, зобов'язався відповідати перед Банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе за кредитним договором зобов'язань. Банк виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу грошові кошти готівкою в іноземній валюті в розмірі 19267,00 доларів США. Але відповідач [PERSON] грубо порушила умови кредитного договору, відмовившись повертати кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію, в зв'язку з чим виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору в разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідних платежів по погашенню кредиту, вона зобов'язалася сплатити Банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, а також згідно пункту 5.2 договору у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.2., 4.3.4., 4.3.10, 4.3.12, 4.3.13 договору, [PERSON] зобов'язалася сплатити Банку штраф розмірі 10 відсотків від суми кредиту, за кожен випадок. Таким чином, станом на 21 лютого 2014 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 104447доларів США 70 центів, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 923108,77 гривні, в тому числі заборгованість по кредиту в сумі 13680,23 доларів США, що у гривневу еквіваленті за курсом НБУ становить 120905,87 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 6099,76 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 53909,68 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 79670,59 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 704128,68 грн., штраф в сумі 1926,70 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 17028,17 грн., комісія в сумі 3070,42 доларів США, , що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 27136,37 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.4-7). Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, суму кредиту, відсотки, комісію, штраф та пеню Банку не сплачує, тобто фактично відмовилася від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству. Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ЦК України ). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] відповідно до умов договору поруки взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із Кредитного договору від 15 вересня 2006 року, суму заборгованості за кредитним договором, що був укладений між Банком та [PERSON], пеню та штраф належить стягнути у солідарному порядку з обох відповідачів у справі, так як відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Тому суд доходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача належить солідарно стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 923108,77 гривні. Належить солідарно стягнути з відповідачів і сплачений позивачем судовий збір в сумі 3654,00 грн., так відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору ( а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 533, 543, 554, ч.2 ст.1050, 1054, ЦК України,

Outcome: approved