Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

В вересні 2016 р. позивачі звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визначення часток в праві спільної сумісної власності. Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON], який є чоловіком [PERSON], батьком [PERSON] та дідусем [PERSON], 21.10.1997 року уклав договір міни, який був зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Авторитет КСК», відповідно до якого [PERSON], від імені якої діяв [PERSON], передала у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], які діяли кожний від свого імені та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені, своєї на той час неповнолітньої доньки, [PERSON] належну відповідачці на праві власності однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу відповідачка отримала від [PERSON] та позивачів трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та зробила доплату, яка була встановлена договором. 06.03.2006 р. [PERSON] помер. Після смерті чоловіка позивачка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на квартиру [ADDRESS], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір міни не був посвідчений нотаріально, а також не визначено частки співвласників у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру. Також позивачі вказували на те, що всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі. Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати дійсним договір міни від 21 жовтня 1997 року, який був зареєстрований Товарною біржею «Нерухомість-Авторитет КСК» за р. № 2-4; визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частки за кожним. Представник позивачів надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Представник третьої особи Товарної біржі «Нерухомість-Авторитет КСК» в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 21.10.1997 року був укладений договір міни, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Авторитет КСК» за р. № 2-4, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS], в обмін на квартиру [ADDRESS] з доплатою у розмірі 6460 грн. 06 березня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 017599 (актовий запис 237). Листом Державного нотаріуса Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], за № 1546/393-06 від 22.03.2006 р. позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 11 по вулиці Райдужній, у будинку № 61 в м. Миколаєві після смерті її чоловіка [PERSON], оскільки нею не був поданий належним чином оформлений правовстановлюючий документ на спадкове майно, а також не визначено частки співвласників у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру. Обставини належності квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], укладення ними з відповідачем договору міни нерухомого майна, реєстрація в МБТІ права власності на квартиру [ADDRESS], підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с.8, 12). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії ЦК УРСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу\~недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»\~угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. Таким чином суд вважає, що права позивачів порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири є обґрунтованими та\~підлягають задоволенню. Згідно ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у праві спільної сумісної власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. За таких обставин суд вважає, що частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними і складають по 1/4 частці. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст.ст. 368-370, 372 ЦК України\~та

Outcome: approved