Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» далі (ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом про стягнення з заборгованості з відповідача [PERSON] за кредитним договором у сумі 25738,03 гривень. В обґрунтування позову позивач послався на ту обставину, що [PERSON], 24.02.2006 року уклав кредитний договір № б/н з Закритим Акціонерним Товариством [PERSON] банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк»(ПАТ КБ «Приватбанк») та отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. Але відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує і сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк»за кредитним договором складається з наступного: Заборгованість за кредитом-9984,76грн.,заборгованість по процентам за користування кредитом 44641,76 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1201,81грн.штраф (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімана сума у розмірі 30\~590,30 гривень на підставі рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 17.04.2012 року, тому з відповідача на користь позивача різниця заборгованості становить 25738,03 гривень. Отже,заборгованість за договором складає 25738,03 гривень. Ухвалою судді від 16.102015 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був сповіщений належним чином судовою повісткою,надав заяву про розгляд справи в його відсутність з висловленням думки про те,що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач,[PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був сповіщений належним чином через оголошення у пресі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: 24.02.2006 року [PERSON] уклав кредитний договір № б/н з Закритим Акціонерним Товариством [PERSON] банк «ПриватБанк»,правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк»(ПАТ КБ «Приватбанк»)та отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. - згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № б/н від 24.02.2006 року, розмір заборгованості становить 25738,03 грн. (а. с. ); Приведені фактичні обставини свідчать про укладення між сторонами договору кредиту, предметом якого є грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Форма і зміст договору відповідають вимогам ст.ст.1054,1055 ЦК України. ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються правила параграфа 1 розділу 71 ЦК України. ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено,що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася,та сплати процентів,належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи із ЦК України,змісту кредитного договору слід дійти висновку про те,що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора,яке не виконано боржником,не припиняє правовідносини сторін кредитного договору і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Судом встановлено,що відповідно рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 17.04.2012 року з відповідача, [PERSON] стягнута заборгованість в розмірі 30 590,30 гривень,яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 9984,76 гривень,заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 18672,67 гривень,штрафу(фіксована частина) в розмірі 500 гривень та штрафу( процентної складової) в розмірі 1432,87 гривень( а.с.). Таким чином,від суми заборгованості віднімається сума у розмірі 30590,30 гривень,яка була задоволена рішенням суду від 17.04.2012 року,тому стягненню підлягає з відповідача на користь позивача різниця у розмірі 25738,03 гривень Вимога позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] « Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою. Оскільки позичальник відповідачу справі, [PERSON] умови своїх зобов'язань за договором не виконав, то він повинен нести цивільно-правову відповідальність. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору у сумі 1218,00 гривень та 420,20 гривень витрати,повязані з публікацією в пресі про виклик відповідача відповідно до ст.79 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved