Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В грудні 2014 року до суду звернувся позивач з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначив що 16.10.2006 року його представник [PERSON] за нотаріально посвідченим дорученням уклав договір купівлі-продажу належної [PERSON] квартири [ADDRESS] з [PERSON]. Зазначений правочин посвідчила нотаріус ХМНО Валкова Л.М. Про зазначений правочин позивач дізнався після отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після 18.04.2014 року. Прохає визнати зазначений договір недійсним оскільки він був укладений в результаті зловмисної домовленості [PERSON] з відповідачем і стався внаслідок юридичної необізнаності позивача який підписав усі доручення які йому пропонував підписати [PERSON] Також прохають стягнути на їх користь судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали посилаючись на доведеність доказами зловмисного наміру з боку померлого [PERSON] здійснити відчуження спірної квартири поза реального волевиявлення власника квартири. Відповідач та його представник до судового засідання з'явились. Позов не визнали посилаючись на його безпідставність та бездоказовість. Зазначили що позивач повністю отримав кошти за продаж спірної квартири. Прохали застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Приватний нотаріус ХМНО Валкова Л.М. до судового засідання не з'явилась. Прохала розглядати справу за її відсутність покладаючись на рішення суду. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільних справ № 642/582/14ц; 2/69/08 суд вважає що позов задоволенню не підлягає за наступним: судом встановлено що 23.03.05 року відділом приватизації житлового фонду ХМР видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON] 23.06.2006 року [PERSON] видав на ім'я [PERSON] та [PERSON] доручення яким уповноважив продати належну йому квартиру за ціну та на умовах їм відомих. Доручення було посвідчено приватним нотаріусом Валковою Л.М. 16.10.2006 року [PERSON] від імені [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] Зазначений правочин посвідчила нотаріус Валкова Л.М. Ст. 232 ЦК України, на яку посилається позивач, встановлено що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В пункті 4.3 спірного договору купівлі-продажу зазначено що цей договір підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, оскільки визнавалось та не заперечувалось сторонами та підтверджено письмовими доказами, що після вчинення спірного правочину [PERSON] не здійснив державної реєстрації договору купівлі-продажу у КП «ХМБТІ». Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у п. 8 визначено що підставою недійсності правочину є недодержання стороною вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Згідно до положень ст.ст. 210, 640 ЦК України не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. З огляду на вищенаведене суд не вбачає підстав для задоволення позову. Оскільки в позові відмовлено не підлягають задоволенню вимоги про відшкодування судових витрат.

Outcome: dismissed