Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В вересні місяці 2017 року ПрАТ «УАСК «АСКА» звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначило, що 06 лютого 2016 року по вул. Донецьке шосе та в районі вул. Шолохова у м. Дніпропетровську відповідач скоїв зіткнення з транспортним засобом «Мітсубісі», д/н [NUMBER], якому заподіяв механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.03.2016, винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача по справі. Пошкоджений з вини відповідача автомобіль [NUMBER] був застрахований позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів №3344134 від 07.10.2015 року. На виконання умов договору страхування транспортного засобу №3344134 на підставі страхового акту №1637/10 від 01.03.2016 року, позивач відшкодував своєму страхувальнику суму у розмірі 70\~069,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №9496 від 11.03.2016, №9599 від 16.03.2016 року. Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №43/16 від 18.02.2016 року та рахунку-фактури №ЯК-64 від 16.02.2016 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7696260, який в свою чергу відшкодував ПрАТ «УАСК «АСКА» суму збитку у розмірі 43\~769,88 грн. Позивач зазначає, що 11.05.2017 року за вих. №144-15/2 на адресу відповідача було направлено лист з проханням у добровільному порядку сплатити суму сплаченого страхового відшкодування, проте відповідач суму боргу не повернув. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 26\~299,72 грн., а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2016 року по вул. Донецьке шосе та в районі вул. Шолохова у м. Дніпропетровську відповідач скоїв зіткнення з транспортним засобом «Мітсубісі», д/н [NUMBER], якому заподіяв механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.03.2016, винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача по справі. Пошкоджений з вини відповідача автомобіль [NUMBER] був застрахований позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів №3344134 від 07.10.2015 року. На виконання умов договору страхування транспортного засобу №3344134 на підставі страхового акту №1637/10 від 01.03.2016 року, позивач відшкодував своєму страхувальнику суму у розмірі 70\~069,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №9496 від 11.03.2016, №9599 від 16.03.2016 року. Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №43/16 від 18.02.2016 року та рахунку-фактури №ЯК-64 від 16.02.2016 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7696260, який в свою чергу відшкодував ПрАТ «УАСК «АСКА» суму збитку у розмірі 43\~769,88 грн. Позивач зазначає, що 11.05.2017 року за вих. №144-15/2 на адресу відповідача було направлено лист з проханням у добровільному порядку сплатити суму сплаченого страхового відшкодування, проте відповідач суму боргу не повернув. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку зворотної вимоги сума страхового відшкодування в розмірі 26\~299,72 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Outcome: approved