overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

в грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19.05.2011 року. У шлюбі у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на шлюб та сім'ю, зловживання відповідачем спиртними напоями на ґрунті чого між сторонами виникають сварки, свідком яких стає дитина сторін. Враховуючи вищевикладене позивачка просила суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд розірвати шлюб, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на останнє відоме місце проживання. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 19.03.2011 року у ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 331, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). [INFO] року народився [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 3) згідно якого батьками дитини є [PERSON], [PERSON] З січня 2015 року сторони не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатною її матері [PERSON] посилаючись на те, що вона тривалий час хворіє на психічну хворобу - шизофренія, параноідальна форма, неперервний перебіг. У зв'язку з цим вона не розуміє значення своїх дій, не може керувати своїми діями. Визнання матері недієздатною потрібно для оформлення над нею опіки. Заявник в судове засідання не з'явилася надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Представник заінтересованої особи, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти заяви суду не надавав. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Частиною 1 статті 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово - психіатричної експертизи від 10.02.2015 року № 107 підтверджений встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON], де у висновку зазначено, що вона в силу свого захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В матеріалах справи міститься висновок опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки ( піклування) виконавчого комітету Ізюмської міської ради про можливість призначення [PERSON], [INFO], опікуном над матір'ю [PERSON], [INFO], який затверджений рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0653 від 17 грудня 2014 року ( а.с.7). Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування ( ч. 1 ст. 60 ЦК України). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] і призначення їй опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатною своєї матері [PERSON], посилаючись на те, що остання страждає на тяжке хронічне захворювання, перебуває на обліку у лікаря психіатра, не розуміє значення своїх дій , не може керувати своїми діями. Визнання [PERSON] недієздатною потрібно для оформлення над нею опіки та призначення опікуна. Представник заявника надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Зацікавлена особа, орган опіки та піклування Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Судовим розглядом встановлено, що заявник є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.4). 23 вересня 1989 року заявник уклала шлюб і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.4). Згідно висновку стаціонарної судово психіатричної експертизи № 513 [PERSON] на теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу в формі рекурентного депресивного розладу. За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними ( а.с.48-50). Виконавчий комітет Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області рішенням № 158 від 10 липня 2015 року вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном своєї матері [PERSON] Частиною 1 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки а піклування. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] і призначення її опікуном [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла [INFO] в с.Росоша Теплицького району Вінницької області. Вказала, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Росошанської сільської ради, яку вона не має можливості оформити через відсутність свідоцтва про народження, яке втрачено. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що померла [PERSON] була її рідною сестрою, вони проживали разом, своєї сім'ї у сестри не було. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Росошанської сільської ради. Оскільки, свідоцтво про її народження не збереглось, то неможливо підтвердити родинні стосунки, тому просить встановити факт родинних відносин в судовому порядку з метою оформлення спадщини, яка залишилась після смерті сестри. Представник заінтересованої особи - Росошанської сільської ради - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснив суду, що є онуком заявника [PERSON]. [PERSON] проживає в с.Росоша, разом з нею проживала її рідна сестра [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно посвідки про народження батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] в с.Росоша Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Відповідно записів в погосподарській книзі за 1991-1995 роки по Росошанській сільській раді в погосподарському номері №74 проживали [PERSON] - голова сім'ї, [PERSON] - сестра. . Актовий запис про народження на [PERSON] за 1941 рік по с.Росоша відсутній, так як архів не зберігся, що підтверджується інформацією, наданою відділом ДРАЦС Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції від 25 листопада 2014 року за №96-2.1-16. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] також підтвердив у своїх показаннях свідок [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON], звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, вказавши, що вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], проте на даний час не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву. Пояснила, що вона та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, просить суд надати їй право на шлюб, що відповідає її інтересам. Також додала, що вагітна від [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу між ним та неповнолітньою [PERSON], вважає, що такий шлюб відповідатиме їх інтересам. Мати заявниці [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу між її неповнолітньою донькою та [PERSON], вважає, що такий шлюб відповідатиме інтересам [PERSON] Батько заявниці [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу між його неповнолітньою донькою та [PERSON], вважає, що такий шлюб відповідатиме інтересам [PERSON] Представник зацікавленої особи відділу ДРАЦС реєстраційної служби Теплицького РУЮ - Базалук В.М. підтримала заяву [PERSON] Від представника заінтересованої особи - опікунської ради виконавчого комітету Веселівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, вважають, що укладення шлюбу відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON], яка народилась [INFO], та [PERSON], [INFO], вирішили укласти шлюб. Заявник [PERSON] вагітна згідно довідки Теплицької лікарні планового лікування № 78 від 22.12.2014 року.(а.с. 9). Заслухавши заявника, заінтересованих осіб, суд вважає, що шлюб заявника з [PERSON] відповідатиме її інтересам, і підстав, які б перешкоджали суду надати право на шлюб, судом не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житлом - [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що з 1995 року, відповідач, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі протягом періоду з 1984 до 1995 р.р. забравши із собою особисті речі, залишив спірну квартиру без поважних причин. Квартирою відповідач до теперішнього часу не користується, проте зберігає за собою формальне право на житло, в зв'язку з чим вона несе додаткові майнові витрати по утриманню житла. Просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою. До суду позивач не з'явилась, звернувшись із письмовою заявою про розгляд справи в її відсутність. Відповідач до суду не з'явився двічі. Про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до положень ч.9 ст.74 ЦПК України. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити в даному провадженні заочне рішення. Дослідивши представлені по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 1984 року по 1995 рік (а.с. 4). Спірна квартира належить до державного житлового фону, і на теперішній час згідно наданої довідки в ній значаться зареєстрованими сторони - колишнє подружжя [PERSON]. Згідно із актом від 25.11.2014 р., [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 1995 року. (а.с. 6) - згадана обставина свого спростування в судовому засіданні не знайшла. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов своє підтвердження факт непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважних причин. Факт тривалого не проживання відповідача у спірному жилому приміщенні та невиконання ним обов'язків по оплаті та утриманні житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, з огляду на що, вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що на даний час вони проживають роздільно, один з одним спілкуються виключно за необхідністю, кількаразові спроби до примирення результатів не дали, тому їхнє спільне життя й збереження шлюбу є неможливими. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, у якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить не брати до уваги раніше подане ним клопотання про надання строку для примирення. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 01 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1526 ; у сторін це перший шлюб ; від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейне життя сторін не склалося через те, що сторони не змогли зійтися поглядами на спільне життя та у способах ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим між ними виникали сварки й конфлікти. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони в грудні 2014 року припинили шлюбно-сімейні відносини. Сторони заперечують проти надання їм судом будь-яких строків для примирення, про що вони зазначили у адресованих суду своїх письмових заявах. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що дитина сторін, за їхньою взаємною згодою, після розірвання шлюбу між ними, залишатиметься проживати з позивачем. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та витрати на правову допомогу. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. У разі неявки відповідача проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення в пресі(газета «Вінничина» № 28(22970) від 10.04.2015(а.с. 11). Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2002 року по 17.08.2005 року. В сім'ї народилась дочка [PERSON], [INFO](а.с. 5). Батьками якої є сторони, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоров'я, являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров'я, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1286 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 07 червня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вона не працює, оскільки доглядає дитину, будь - яких джерел існування, крім соціальних виплат не має. Просить суд стягнути з відповідача на її утримання до виповнення дитині трьох років, аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Позивачка та її представник надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності , позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2013 року, який був зареєстрований в Червонооскільській сільській раді Ізюмського району Харківської області (а.с. 4). На даний час позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою ( а.с.5,6). Частиною 2 статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, однією з необхідних умов отримання дружиною ( чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він будучи працездатним, не працює без поважних причин, чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову ( ч. 1 ст. 79 СК України). За таких обставин суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів до 400 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 13 вересня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вона не працює, оскільки доглядає дитину, будь - яких джерел існування, крім соціальних виплат не має. Просить суд стягнути з відповідача на її утримання до виповнення дитині трьох років, аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2013 року, який був зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківської області (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою ( а.с.8,9). Частиною 2 статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, однією з необхідних умов отримання дружиною ( чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він будучи працездатним, не працює без поважних причин, чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Згідно ксерокопії довідки № 118 від 24 липня 2014 року відповідач, [PERSON], працює на посаді помічника машиніста у відокремленому підрозділі « Моторвагонне депо «Харків» Державного підприємства « Південна залізниця» і його дохід за шість місяців з січня 2014 року по червень 2014 року включно складає 20094,61 грн. ( а.с.10). Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову ( ч. 1 ст. 79 СК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення донькою повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому обсязі не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1.при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги в достатньому обсязі не надає, тому з останнього слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2014 року і до повноліття дитини. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved