Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , зареєстрований товарною біржею, укладений між [PERSON] , померлою [INFO] , та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] . Також просила визнати за неповнолітньою [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом за правом представлення, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої звернулася до суду з даним позовом. Дитина є інвалідом групи А, що підтверджується довідкою медичного висновку. [INFO] померла рідна бабуся її доньки - [PERSON] , яка була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Раніше помер батько дитини [PERSON] , факт родинних відносин з яким підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З метою оформлення спадкових прав доньки як єдиного спадкоємця після смерті бабусі за законом за правом представлення, позивач звернулася до приватного нотаріус. Однак нотаріусом було відмовлено у оформленні спадкових прав через відсутність оригіналу документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Наявна лише копія такого документу. Посилаючись на наведені обставини та неможливість в досудовому порядку вирішити спір позивач діючи в інтересах неповнолітньої дитини звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 07.04.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 24.06.2021, учасники справи не з`явилися про розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідачі та треті особи право на надання відзиву на позов та пояснень не скористалися. Позивач надала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Із матеріалів справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яка згідно довідки Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 28.08.2019 до моменту смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та який був сином померлої [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно договору № 28 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на товарній біржі [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований в КП «МБТІ» 17.06.1999 за реєстровим номером 17953, що підтверджується довідкою КП «МБТІ» від 24.09.2020 № 2101, відповідно до якої станом на 28.12.2012 власником квартири вказано [PERSON] . Із роз`яснень приватного нотаріуса від 14.08.2020 № 94/01-16 вбачається, що 14.08.2020 до приватного нотаріуса звернулася Малишева Н.М., яка діє в інтересах своєї дочки [PERSON] , [INFO] , з метою оформлення спадкових справ після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно до складу якого входить квартира [ADDRESS] . Проте в оформленні спадкових прав було відмовлено через ненадання документів, які підтверджували коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] .. Окрім того, не було надано оригіналу документа, який підтверджував право власності спадкодавця на вказане майно. Із наданої за запит суду відповіді приватного нотаріуса від 12.03.2021 № 29/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка помер [INFO] , не заводилася. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що право власності на квартиру [ADDRESS] в державному реєстрі не зареєстровано. Витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , з 13.02.2004 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація інших осіб за вказаною адресою відсутня. При вирішенні спору суд виходить з наступного правого регулювання. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємців за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [INFO] померла бабуся неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою з 2004 року зареєстрована і неповнолітня. Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] , тобто до смерті своєї матері [PERSON] . Таким чином, неповнолітня [PERSON] має право на спадкування за законом за представленням після смерті свого батька, який помер до смерті спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку судом не встановлено. За такого, враховуючи наведене та оцінивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про правомірність позовної вимоги про визнання за неповнолітньою права власності на квартиру в порядку спадкування за законом за правом представлення, після смерті [PERSON] , а тому позов цій частині підлягає задоволенню. При вирішенні вимоги про визнання біржового договору дійсним, суд виходить з наступного. Із матеріалі справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] на підставі біржового договору була власником квартири, однак нотаріальне посвідчення такого договору здійснено не було. Крім того, як вказує позивач, оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна в не ї відсутній і де він знаходитися їй не відомо, а як слідує із роз`яснень приватного нотаріуса відсутність оригіналу договору стало однією з підстав у відмові заявнику в оформленні спадщини. Вказану позовну вимогу суд вважає зайвою, так як за відсутності у позивача оригіналу біржового договору визнання такого договору дійсним не можливе та недоцільне. Крім того втрата документа, який засвідчує право власності на майно є підставою звернення до суду з позовом про визнання права власності, що передбачено статтею 392 ЦК України. Тому, оскільки суд дійшов висновку про визнання за неповнолітньою дочкою позивача права власності в порядку спадкування за законом за представленням на спадкове майно, то рішення суду відповідно до пункту 9 частини першої Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації такого права спадкоємцем.

Outcome: partial