Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з таким позовом в якому вказували, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна увійшли садовий будинок, розташований по [ADDRESS] а також земельна ділянка за цією ж адресою, площею 0,0521 га., призначена для ведення садівництва. Позивачі є спадкоємцями [PERSON], мають право на спадщину в рівних частках на підставі заповіту, останні у встановленому порядку прийняли спадщину, проте нотаріус відмовляє їм в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв`язку з тим, що спадкодавець після придбання будинку та ділянки не зареєструвала право власності щодо цих об'єктів, як це передбачено законом. На цей час можливість проведення такої реєстрації втрачена. Враховуючи вказані обставини, позивачі просили визнати за ними в рівних частках (по 1/3 частці за кожним) право власності на садовий будинок, розташований по [ADDRESS] а також земельну ділянку за цією ж адресою, площею 0,0521 га., призначену для ведення садівництва в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні, що проводилося без особистої участі позивачів, їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача - Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Вознесенському районі в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вирішення питання щодо задоволення позову покладає на розсуд суду. Оскільки матеріали містять відомості, необхідні для вирішення справи, а тому суд вважав можливим проводити розгляд без особистої участі позивачів, представників відповідача та третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання представником відповідача позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна увійшли садовий будинок, розташований по [ADDRESS] а також земельна ділянка за цією ж адресою, площею 0,0521 га., призначена для ведення садівництва. Позивачі є спадкоємцями [PERSON], мають право на спадщину в рівних частках на підставі заповіту, останні у встановленому порядку прийняли спадщину, проте нотаріус відмовляє їм в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв`язку з тим, що спадкодавець після придбання будинку та ділянки не зареєструвала право власності щодо цих об'єктів, як це передбачено законом. На цей час можливість проведення такої реєстрації втрачена. Проте факт належності спадкодавцю спірного майна повністю підтверджується: - копіями нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки від 14 жовтня 2002 року, реєстр. №№2259, 2262 за якими [PERSON] придбала це майно у [PERSON] (а.с. 26-27); - письмовими доказами щодо належності спірного майна [PERSON] до продажу його [PERSON] (а.с. 28-36, 49, 61); - іншими доказами. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Позивачі, як спадкоємці [PERSON], мають право на спадщину в рівних частках на підставі заповіту, належним чином прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що їх право підлягає захисту в судовому порялку шляхом визнання за ними в рівних частках права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved