Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача[PERSON] громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 15 жовтня 2014 року у віці 79 років померла його мати [PERSON] на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. До дня смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] Крим. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2016 року було встановлено факт смерті [PERSON] в с.Петрівка Красногвардійського району Автономної Республіки Крим 15 жовтня 2014 року, на підставі якого було видано свідоцтво про смерть [PERSON]. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS], що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.04.1996 року, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська згідно з розпорядженням від 01.04.1996 р. №3/535-96. Він, [PERSON], син померлої [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті відповідно до ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців першої черги не має. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2016 року, що набрало чинності 10.10.2016 року йому було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері [PERSON], яка померла 15 жовтня 2014 року, протягом одного місяця з моменту набуття дійсним рішенням законної сили. У встановлений судом місячний строк він звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої 15.10.2014 року матері [PERSON]. 30 червня 2015 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] було заведено спадкову справу №425/2015 після померлої 15.10.2014 року [PERSON] за його заявою. 11.11.2016 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] йому було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] (до перейменування Дніпропетровську), що належала померлій [PERSON], у зв'язку з неможливістю встановити місце відкриття спадщини та кола спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. Просив суд: визнати за ним - [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] загальною площею 33,2 кв.м., житловою 19,2 кв.м., що складається з: 1 - коридор, 2 - санвузол, 3 - кухня, 4 - житлова, І - балкон, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 15.10.2014 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Дніпровської (до перейменування Дніпропетровської) міської ради у судове засідання, яке відбулося 02.02.2017 року зявилася. В подальшому в судові засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Через канцелярію суду від відповідача надійшло заперечення на позов, в якому просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Шостої дніпровської (до перейменування дніпропетровської) державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Відповідно до листа від просили розглядати справу без їх представника, та прийняти рішення на розсуд суду . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-АГ №824248, виданого 06 жовтня 1970 року Амур-Нижньодніпровським РайЗагсом м. Дніпропетровська його батьками є [PERSON] та [PERSON] (після розірвання шлюбу [PERSON]) ( а.с.20). Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-КИ №359868, виданого 24 жовтня 1975 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актова запис №406 ( а.с.21). Згідно до довідки КВЖРЕП Індустріального району від 23.06.2015 року за №2281 виданої [PERSON], він зареєстрований один в [INFO]. [PERSON],[INFO] була зареєстрована 12.05.1989 року і знята з реєстрації 14.05.2002 року (а.с.11). [PERSON] померла 15 жовтня 2014 року на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим в с.Петрівка, вул.К.Маркса, б.48 Красногвардійського району Автономної Республіки Крим. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2016 року встановлено факт смерті [PERSON] в с.Петрівка Красногвардійського району Автономної Республіки Крим 15 жовтня 2014 року, на підставі якого Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 25 жовтня 2016 року було видано свідоцтво про смерть [PERSON] в с.Петрівка Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, яка померла 15 жовтня 2014 року ( а.с.13,15). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: 1/2 частина квартири [ADDRESS] ( до перейменування м. Дніпропетровськ) та житловий будинок з будівлями та спорудами, присадибна земельна ділянка, які розташовані за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський район, с. Петрівка, вул. Карла Маркса, б.48. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 01 квітня 1996 року, на підставі розпорядження від 01 квітня 1996 року № 3/335-96 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON]. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» та внесено в реєстраційну книгу за №274п-36 (а.с.63). Згідно до технічного паспорту від 15.11.2016 року вказана квартира розміщена на 4-му поверсі 5-ти поверхового будинку і складається з однієї кімнати житловою площею 19,2 кв.м., а також з коридору 1 площею 4,7 кв.м., санвузла 2 площею 2,9 кв.м., кухні 3 площею 5,5 кв.м., загальна площа квартири 33,2 кв.м. Квартира обладнана балконом площею 0,9 кв.м. ( а.с.7-10). Згідно до заповіту від 15 листопада 2013 року, посвідченого секретарем виконкому Петрівської сільської ради Красногвардійського району Автономної республіки Крим [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №215 на випадок своєї смерті [PERSON] заповідала житловий будинок з будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку, які розташовані за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський район, с. Петрівка, вул. Карла Маркса, б.48 [PERSON] та [PERSON]. Інше спадкове майно, а саме ? частина квартири [ADDRESS] (до перейменування м. Дніпропетровськ) заповітом не охоплена та спадкоємцем першої черги є син померлої - [PERSON], позивач по справі. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2016 року, що набрало чинності 10.10.2016 року було визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON], яка померла 15 жовтня 2014 року, протягом одного місяця з моменту набуття дійсним рішенням законної сили. Відповідно до спадкової справи №425/2015 заведеною Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлої, 15 жовтня 2014 року з заявою про прийняття спадщини за законом 30 червня 2015 року звернувся [PERSON] ( а.с.64-75). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 листопада 2016 року, державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS] ( до перейменування - м. Дніпропетровськ), що залишилась після смерті його матері [PERSON], померлої 15.10.2014 року, у звязку з неможливістю встановити місце відкриття спадщини та кола спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем ( а.с.101) . Згідно з положеннями\~глави 87 Цивільного кодексу України, право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини. Відповідно до\~статті 1268 Цивільного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень\~статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1296 ЦК України\~передбачено право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», прийнятого Верховною Радою України 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Порядок оформлення і ведення спадкових справ нотаріусами України передбачений Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Пунктом 2.1 глави 10 розділу II цього Порядку передбачено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансової установи), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Пунктом 2.2 глави 10 розділу II Порядку передбачений обов'язок нотаріуса при заведенні спадкової справи перевірити наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту за даними Спадкового реєстру. Пунктом 2.4 Порядку передбачено, що у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребує цю справу для подальшого провадження. Аналізуючи представлені по справі докази і оцінюючи їх в світлі норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину, що відкрилася після смерті матері. Прийнявши спадщину, позивач отримав право власності на ? частину квартири [ADDRESS], яке успадкував від своєї матері [PERSON]. Разом з тим, наявність спадкової справи на тимчасово окупованій території - у Красногвардійському районному нотаріальному округу Республіки Крим - є перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину у органах нотаріату. Захист прав та інтересів, у тому числі шляхом звертання до суду за визнанням права передбачений\~\~ст.ст.15,16 ЦК України. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. \~В свою чергу відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~Беручи до уваги вимоги чинного законодавства України, зважаючи на обставини встановлені під час розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до усього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved