overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

В вересні 2016 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2007 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з червня 2016 р., сумісне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст..88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Rеруючись ст.ст.3, 10, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

В вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 25.08.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Шевченквським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 528. Сторони мають малолітню сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали конфлікти. Крім того, позивач зазначив, що з вересня 2016 року вони разом з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних відносин не підтримують. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Проти надання строку на примирення заперечив, оскільки вважає, що це буде суперечити його інтересам. Відповідач позов визнала і пояснила, що ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування його вимог, дійсно мають місце. На розірвання шлюбу згідна, проти надання строку на примирення також заперечує. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії за № І-БВ № 153862 від 14.09.2016 року, виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження серії І-БВ № 280073 від 14.09.2016 року. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на зазначені обставини, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини життя подружжя, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві він вказав, що з метою оформлення пенсії звернувся до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі. При перевірці документів було виявлено розбіжності прізвища в трудовій книжці та паспортними даними. За таких обставин йому необхідно встановити факт належності трудової книжки. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримують, просять задовольнити. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти позову. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересованої особи та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 11 травня 1961 року народився [PERSON], що підтверджується паспортом громадянина України серії МС № 143136, виданим 10 лютого 1997 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області. Згідно листа Чортківського районного центру зайнятості №06 від 05 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] отримував допомогу по безробіттю у період з 19 січня 2000 р. по 05 липня 2000 року, що відповідає запису за №13-14 у трудовій книжці. Згідно листа генерального директора національного заповідника «Замки Тернопілля» №01-02/01-452/2 від 05 вересня 2016 р., в якому вказано, що [PERSON] був прийнятий на посаду робітника з благоустрою в Чортківський замковий сектор, де пропрацював з 02 серпня 2010 р. по 04 березня 2014 р., що відповідає запису за №19-20 у трудовій книжці. Витягом з наказу №19к щодо зарахування [PERSON] на посаду робітника з благоустрою до Чортківського замкового сектору та витягом з наказу №01-03/10-3к щодо звільнення [PERSON] з посади робітника з благоустрою у Чортківському замковому секторі стверджується факт належності трудової книжки серії БТ-ІІ №1259062 від 25 вересня 1989 р. заявнику. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що прізвище заявника «Тіркалов» у трудовій книжці, не збігається з прізвищем у паспорті громадянина України, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа, і задоволення даної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, який розташований [ADDRESS]. Вказав, що в 2006 році він зареєстрував [PERSON] в будинку за взаємною згодою, проте з того часу відповідач не проживає в будинку. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що відповідає ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований [ADDRESS]. Відповідно довідки Соболівської сільської ради № 1265 від 10.10.2016 року відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] з травня 2006 року за даною адресою не проживає. Відносини між сторонами регулюються ч. 2 ст. 405 ЦК України, яка визначає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] з травня 2006 року, не проживає в житловому будинку, власником якого являється позивач [PERSON], що підтверджується довідкою Соболівської сільської ради Теплицького району. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає понад один рік в житловому будинку позивача, судом не встановлено поважність причини його відсутності чи наявність домовленості між ним і власником житла щодо порядку користування житловим будинком. Судові витрати, які складаються з 551 грн. 20 коп. судового збору, понесені позивачем, необхідно стягнути на його користь з відповідача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 09 липня 20011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14 лютого 2008 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2007 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 01.06.2002 року зареєстрував з відповідачем у виконкомі Рижанської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області шлюб, актовий запис №3. Під час перебування у шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть з 2015 року. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 01.06.2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Рижанської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №3. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON], звернулась до суду з заявою про визнання недієздатною її рідної тітки [PERSON], [INFO], та призначення її опікуном, посилаючись на те, що [PERSON] перебуває на обліку у Теплицькій лікарні планового лікування у лікаря психіатра та є інвалідом першої групи з дитинства, за станом здоровя потребує постійного догляду та піклування, не може розуміти своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що тітка є хворою людиною, не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не розуміє наслідків своєї поведінки, самостійно не може їсти та пересуватись, постійно потребує нагляду та допомоги, обмежена в мові. Просить визнати [PERSON] недієздатною і призначити її опікуном тітки. Представник органу опіки та піклування Кивачівської сільської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала заяву [PERSON], пояснила, що за станом свого здоровя [PERSON] потребує опіки, тому просить задовольнити подання сільської ради про призначення [PERSON] опікуном. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження серії І-РЖ № 3836196(а.с. 8), [PERSON] народилася 12 травня 1972 року, вона є тіткою заявника [PERSON], що підтверджується довідкою Кивачівської сільської ради № 562 від 05 вересня 2016 року(а.с. 16). [PERSON] є інвалідом першої групи, яка встановлена безстроково, що підтверджується посвідченням від 02 лютого 2009 року серії ААБ № 294062. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта за № 346 від 28 листопада 2016 року, проведеної комісією Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON], [PERSON] страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості, [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Кивачівська сільська рада Теплицького району Вінницької області подала до суду подання, в якому просить призначити заявника [PERSON] опікуном її рідної тітки [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування квартирою № 49 по вул. Тернопільській, 16/1 в м. Хмельницькому. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] і за даною адресою зареєстрований, однак не проживає з травня 2006 року її батько [PERSON], витрати на утримання квартири не несе, порушуючи тим самим права позивача. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та підтримує позовні вимоги. Відповідач, який повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований, однак не проживає понад один рік, з травня 2006 року її батько [PERSON], витрати на утримання квартири не несе, порушуючи тим самим права позивача. Ці обставини підтверджуються: копією договору дарування квартири та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS]; копією технічного паспорта на квартиру; довідкою про склад сімї № 440 від 27 вересня 2016 року; актом ЖЕК-3 від 24 жовтня 2016 року,яким встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не проживає без поважних причин понад один рік в квартирі [ADDRESS], за таких обставин суд рахує за необхідне визнати останнього таким, що втратив право на користування вказаною квартирою.

Outcome: approved