Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

В заявленому позові позивач, [PERSON] , просить розірвати шлюб з відповідачем, [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 10 жовтня 2015 року зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 91. Від шлюбу у них народилась дочка, [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є малолітньою. Зазначив, що спільне життя у них не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного, дружина на поважає його як чоловіка, стали частими сварки. На даний час вони разом не проживають, подружнього життя не ведуть, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе та недоцільне. На підставі викладеного просив шлюб розірвати, судові витрати покласти на його рахунок. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення та просила справу розглядати без її участі. 14 липня 2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 10 жовтня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2021 року (а.с. 2). Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є малолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Враховуючи думку позивача, судові витрати слід віднести на його рахунок. На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved