overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 13.02.2011 уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який перебуває на її утриманні. Подружнє життя із відповідачем не склалось, у зв'язку з чим шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Причиною припинення шлюбних відносин є різність їхніх характерів та поглядів на життя, відповідач матеріально сім'ю не забезпечує. Просила змінити прізвище на дошлюбне [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2011. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який перебуває на утриманні позивачки. Подружнє життя у сторін не склалось, у зв'язку з чим фактично шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Причиною припинення шлюбних відносин є різність їхніх характерів та поглядів на життя, відповідач матеріально сім'ю не забезпечує. Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане 13.02.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №15; свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER] що видане 19.01.2012 Чепелівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області. Судом надавався сторонам строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Право позивача на вибір прізвища після розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах ст.113 СК України, в зв'язку з чим її вимога про залишення шлюбного прізвища підлягає задоволенню. Таким чином суд приходить до висновку, що шлюб існує формально, тому подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 30.07.2005 уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання вони мають неповнолітніх дочок [PERSON], 01.10.2005 народження, [PERSON], 01.11.2011 народження. Подружнє життя із відповідачем не склалось, у звязку з чим з серпня 2016 року по даний час шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Причиною припинення шлюбних відносин є несумісність їх характерів, відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого в сімї виникають сварки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Фактичні обставини, наведенні позивачем визнає, при цьому пояснив, що бажає зберегти сімю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2005. Від спільного проживання вони мають неповнолітніх дочок [PERSON], 01.10.2005 народження, [PERSON], 01.11.2011 народження. Спільне життя подружжя не склалось по причині несумісності їх характерів, зловживання відповідачем спиртними напоями призводить до конфліктів в сімї. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились в грудня 2016 року. Сторони проживають окремо. Звязок між подружжям втрачений, примирення між ними виключається. Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №005962, що видане 30.07.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ №269932, що повторно видане 02.06.2016 Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ №157829, що видане 16.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Таким чином суд приходить до висновку, що шлюб існує формально, тому подальше його збереження буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на власне утримання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є її рідним сином. Вона є непрацездатною, інвалідом дитинства ІІ групи. Пенсії, яку вона отримує, не достатньо для забезпечення її потреб. Відповідач працює, має регулярний заробіток, проте відмовляється в добровільному порядкунадавати кошти на утримання, з огляду на що просить стягнути з нього на особисте утримання аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку. Позивач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову (а.с.26). Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю(а.с.25). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач доводиться рідним сином [PERSON] (а.с.5), якаперебуває на обліку в Комсомольському УПСЗН та отримує допомогу як інвалід з дитинства ІІ групи. У відповідності до ч.1\~ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ч.1\~ст.205 СК України, суд\~\~визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку\~\~(доходу)\~\~з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі, враховуючи законодавчо закріплений обовязок повнолітніх дітей утримувати своїх непрацездатних батьків, з огляду на матеріальну спроможність відповідача утримувати свою непрацездатну матір, вимоги позивача вважає цілком обґрунтованими із визначенням розміру аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON], щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто по 21 травня 2033 року включно. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що від шлюбу з [PERSON] позивачка має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружжя проживає окремо, їхня неповнолітня донька мешкає із позивачкою, відповідач нерегулярно надає допомогу на утримання дитини, тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Зі слів позивачки, відповідач працездатний, працює та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу останнього судового засідання судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом під час судового засідання встановлено, що від шлюбу з [PERSON] позивачка народила дитину [PERSON], [INFO], яка проживє разом з нею та перебуває на її повному утриманні, відповідач нерегулярно надає допомогу на утримання дитини. Відповідач [PERSON] не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, - з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON]В, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що від шлюбу з [PERSON], (прізвище після одруження - [PERSON]) позивачка має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Іх син мешкає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свого сина. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу останнього судового засідання судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом під час судового засідання встановлено, що під час шлюбу з [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) позивачка народила сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, - з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Васьківчицької сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом посилаючись на наступне. [INFO] року помер її дядько [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт на свою дружину [PERSON], з якою він спільно проживав в [ADDRESS], яка перейменована в [ADDRESS] Даний заповіт було посвідчено 01 грудня 2001 року Васьківчицькою сільською радою Красилівського району Хмельницької області і зареєстрований в реєстрі за №81. Факт перебування у зареєстрованому шлюбі подружжя [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане 03 березня 1981 року Васьківчицькою сільською радою Красилівського району Хмельницької області. За період спільного подружнього життя [PERSON] в 1960 році збудували житловий будинок. Відповідно до довідки Васьківчицької сільської ради, Красилівського району, згідно запису з по господарської книги, після смерті чоловіка [PERSON], його дружина [PERSON], фактично вступила у володіння та розпорядження спадковим майном померлого, де до своєї смерті проживала одна. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, який посвідчений секретарем Васьківчицької сільської ради Красилівського району Хмельницької області 12 листопада 2007 року та зареєстрований в реєстрі за №83, яким вона заповіла все своє майно їй - своїй племінниці [PERSON]. Оформити спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] вона не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Васьківчицької сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 15 квітня 2003 року вона з відповідачем уклала шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Вона разом з сином проживає окремо від відповідача, дитина знаходиться на повному її утриманні. З 01 травня 2016 року відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Просила позов задовольнити. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, однак від отримання судової повістки відмовився (а.с.19-20), а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.9), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, офіційно не працює, має мінливий нерегулярний заробіток, який витрачає на свої потреби, виплат по виконавчим листам не здійснює, доказів надання матеріальної допомоги дитині у добровільному порядку не надав, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2016 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на 7/10 часток житлового будинку в порядку спадкування. Позивач вказує, що 13 березня 2016 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із 7/10 часток житлового будинку в м. Ізюмі по пров. Нижньо-Садовому, 20. Позивач проживає у вказаному будинку, фактично прийняла спадщину, але оформити її у нотаріальній конторі не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на приналежну померлій частину житлового будинку. Відповідач проти позову не заперечує, просить розглянути справу у його відсутність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 13 березня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Відповідно до заповіту, складеного 22 червня 2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 3125, [PERSON] заповіла належні їй 7/10 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою [PERSON] (а.с.11). Спадкове майно складається із житлового будинку в м. Ізюмі по пров. Нижньо-Садовому, № 20, з надвірними будівлями та земельною ділянкою, яке належить спадкодавцю згідно: свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25.06.1971 року, виданого виконавчим комітетом Ізюмської міської ради депутатів трудящих Харківської області, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори за реєстром № 3-480. Позивач фактично прийняла спадщину, оскільки постійно спільно мешкала із спадкодавцем за однією адресою, про що свідчить копія її паспорту, де є відмітка про прописку в будинку.(а.с.7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 02.09.1989 року зареєструвала з відповідачем шлюб у райвідділі ЗАГС м. Буськ Львівської області, актовий запис №55. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть з вересня 2016 року. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 02.09.1989 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований райвідділом ЗАГС м. Буськ Львівської області, актовий запис №55. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 10.09.2005 року зареєструвала з відповідачем шлюб в Левківській сільській раді Житомирського району Житомирської області, актовий запис №20. За час перебування у шлюбі мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 10.09.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Левківською сільською радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис №20. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved