Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

В грудні 2018 позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить: - стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №68-073 від 30.11.2012, яка складає 13\~350 (тринадцять тисяч триста пятдесят) гривень 70 коп.; - стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №68-073 від 30.11.2012, яка складає 13\~350 (тринадцять тисяч триста пятдесят) гривень 70 коп.; - стягнути з відповідачів, на його користь, судовий збір у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. В обґрунтування вимог зазначив неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 68_073 від 30.11.2012. Представник позивача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі до судового засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиви на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не предявили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У\~ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Судом встановлено, що 30.11.2012 між ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі кредитор, Банк) та [PERSON](далі відповідач-1, Позичальник) укладено кредитний договір № 68_073, відповідно до\~якого[PERSON] надано кредит в сумі 20000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15% річних, комісійної винагороди та інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору кредит наданий на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27 листопада 2015 року. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та [PERSON], [PERSON] укладений Договір поруки №68_073/1 від 30.11.2012 (далі Договір поруки-1). Крім того, в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та [PERSON], [PERSON] був укладений Договір поруки №68_073/2 від 30.11.2012 (далі Договір поруки-2). Внаслідок невиконання [PERSON] умов договору станом на 22.10.2018 виникла заборгованість за кредитним договором №68_073 від 30.11.2012, яка складає 13\~350 (тринадцять тисяч триста пятдесят) гривень 70 коп., у тому числі: - прострочений борг за кредитом за період з 02.12.2014 по 01.11.2015 6\~857 (шість тисяч вісімсот пятдесят сім) гривень 11 коп.; - прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.12.2014 по 05.01.2016 1\~165 (одна тисяча сто шістдесят пять) гривень 15 коп.; - 3 (три) відсотки річних за прострочення боргу за кредитом за період з грудня 2014 року по жовтень 2018 року 705 (сімсот пять) гривень 30 коп..; - 3 (три) відсотки річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з грудня 2014 року по жовтень 2018 116 (сто шістнадцять) гривень 46 коп.; - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з грудня 2014 року по жовтень 2018 року 3\~903 (три тисячі девятсот три) гривні 41 коп.; - інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з грудня 2014 року по жовтень 2018 року 603 (шістсот три) гривні 27 коп.; Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог\~ст. 1054 ЦК України. Згідно\~ст. 543 ЦК України\~у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як було\~встановлено п. 4.2 Договору поруки-1, п. 4.2 Договору поруки-2 порука припиняється, якщо кредитор протягом строку позовної давності, яка складає 3 (три) роки, не предявить вимоги до поручителів. Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов'язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору. Як вбачається з кредитного договору боржник (а відтак і поручитель) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 27 листопада 2015 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) у розмірі та строки, зазначені у п. 1.5. Кредитного договору. Отже, поряд з установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року за № 6-223цс16, а також у постановах від 19 жовтня 2016 року №1265цс15, від 17 вересня 2014 року у справі №6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі №6-2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі №6-3087цс16 та в інших. [PERSON] Верховного Суду погодилася з таким висновком і не знайшла підстав для відступлення від нього (постанова від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/1). Відповідно до частини 4\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за звітним, а останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків не пізніше 27.11.2015, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до\~статті 261 ЦК України\~починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого договором поруки строку для пред'явлення вимог до поручителя. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом 04 грудня 2018 року. Зазначене свідчить про те, що позивачем вимоги до поручителів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом пред'явлені поза межами встановленого строку, оскільки з дати необхідної сплати останнього чергового платежу минуло більше трьох років, а тому порука за кредитним договором припинена. За таких підстав, позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON], [PERSON], як солідарних боржників не підлягають задоволенню. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з боржника [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 68_073 від 30.11.2012 у розмірі 13\~350,70 грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, згідно із\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial