Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з червня 2004 року проживала разом з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . Одразу після народження сина відповідач не визнав себе його батьком та припинив усі стосунки з нею. 30 травня 2004 року вона зареєструвала народження сина у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції. При цьому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою, у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. В подальшому відповідач визнав своє батьківство відносно сина, однак ухиляється від реєстрації його батьком дитини в органах РАЦС. У зв`язку з цим просить визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] . 23 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а. с. 16). Відповідач, отримав позовну заяву з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 19), проте своїм правом не скористався, відзив на позов не подав та в підготовче засідання не з`явився без повідомлення причин. 22 січня 2019 року відповідач подав до суду заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення (а. с. 42). 21 грудня 2018 року відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 22 листопада 2018 року поштового відправлення (судової повістки про виклик в підготовче судове засідання, призначене на 21 грудня 2018 року), не з`явився без повідомлення причин (а. с. 34). За клопотанням позивача судом призначено судово-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі (а. с. 37). Зазначену ухвалу відповідач особисто отримав в приміщенні суду 22 січня 2019 року (а. с. 41). 15 квітня 2019 року у зв`язку із повернення справи до суду з експертної установи без проведення експертизи судом поновлено провадження у справі (а. с. 53). Експертиза не була проведення у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] 25 березня 2019 року до експертної установи для проведення експертизи (а. с. 49). При цьому, відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення експертизи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 14 березня 2019 року поштового відправлення (повідомлення про дату, час та місце проведення експертизи) (а. с. 44 - 47). Відповідач [PERSON] про причини неявки для проведення експертизи ні суд, ні експертну установу не повідомив. 13 травня 2019 року відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце підготовчого судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку СМС, не з`явився (а. с. 42, 56). Від позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без її участі (а. с. 59). Оскільки, підстав для відкладення та оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні, визначених ст. ст. 198, 223 ЦПК України, не встановлено, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (а. с. 62). 19 липня 2019 року відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку СМС, не з`явився (а. с. 42, 80), не з`явився. Оскільки, відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Пояснила, що в 2004 році познайомилася з відповідачем у справі [PERSON] . Їй було 17 років, а йому 32 роки, вони зустрічалися та мали інтимні відносини. Коли вона дізналася, що вагітна, то повідомила про це відповідача. Але він сказав, що неготовий до цього. Протягом всієї вагітності вони не спілкувалися з ним. Під час вагітності вона декілька раз перебувала в лікарні, її постійно відвідувала і в лікарні, і вдома матір відповідача. Коли вона народила сина, відповідач разом з її родичами прийшов забирати її та сина з пологового будинку. Вони почали проживати однією сім`єю в будинку її матері за адресою: [ADDRESS] . Відповідач працював і забезпечував сім`ю. Матір відповідача дуже любила онука, допомагала його доглядати. Коли вона вийшла на роботу, то бабуся сиділа з онуком. Вони прожили разом 4 роки. Син називав і називає відповідача батьком, а відповідач - його сином. Відповідач почав застосовувати до неї фізичне насилля, після чого вони припинили спільне проживання. Відповідач проживає на паралельній вулиці з ними. Син весь час спілкується з ним. З сином відповідач спілкується щодня, так як працює в школі, в якій навчається їх син. Він купує синові обіди. Всі діти і вчителі школи знають, що [PERSON] син відповідача. Їй не зрозуміло чому він не ходить в судові засідання та не визнає позовні вимоги. В червні син отримував паспорт по досягненню 14 років, вона зателефонувала відповідачу і попросила, щоб син отримав паспорт на прізвище [PERSON] , але він відмовився, сказав, що хотіла суду, то судися. Всі 10 років, що вони проживають окремо син тісно спілкується з відповідачем майже щодня. З різними побутовими питаннями син звертається до батька - [PERSON] : полагодити велосипед, накачати м`яча, разом вони ходять на рибалку та ін. Заслухавши вступне слово позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 7, 9, 27). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, актовий запис №296 від 30 травня 2005 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчинено Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 28). Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до пункту 8 Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням вимог ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. За змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема висновками експертів. Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року за клопотанням позивача у справі було призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлені питання: чи є кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи доручено Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради» (49005, м. Дніпро, площа Соборна, 14) (а. с. 37). Вказана експертиза з вини відповідача проведена не була. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, в якому вирішувалось питання щодо призначення експертизи, не з`явився, причини неявки не повідомив (а. с. 37). Ухвалу від 21 грудня 2018 року про призначення судово-генетичної експертизи відповідач особисто отримав в приміщенні суду 22 січня 2019 року (а. с. 41). В резолютивній частині зазначеної ухвали роз`яснено учасникам справи наслідки ухилення від проведення експертизи, передбачені ст. 109 ЦПК України. Також, відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення експертизи, до експертної установи для проведення експертизи не з`явився, про причини неявки для проведення експертизи ні суд, ні експертну установу не повідомив (а. с. 44 - 47). У зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] експертизу не було проведено (а. с. 49). Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи ухилення відповідача [PERSON] від участі в експертизі, без чого провести експертизу неможливо, суд приходить до висновку про доведеність батьківства останнього відносно сина [PERSON] , [INFO] . Також батьківство відповідача відносно [PERSON] підтверджується показаннями свідків. Неповнолітній свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з народження [PERSON] вважав своїм батьком. Кожні вихідні він проводить з батьком, ночує в нього. Батько проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько працює в школі, в якій він навчається. Батько щодня купує йому обіди. Бабуся - матір батька - дуже його любила. Він її відвідував майже щодня, вона також приходила до нього. Після її смерті вони стали менше спілкуватися з батьком. Але батько телефонує йому, коли він тривалий час до нього не приходить, говорить, що скучив і щоб він до нього прийшов. Він також йому телефонує. Він завжди називав [PERSON] батьком, а той - його називав сином. Коли він на змаганнях зайняв перше місце, то батько всім розповідав, що пишається своїм сином. Всі в школі знають, що [PERSON] його батько. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає навпроти відповідача з 2000 року. Добре знає позивача і відповідача. Сторони проживали разом з 2005 року, в них народився син. Він є хрещеним батьком їх сина - [PERSON] . [PERSON] хрещеним батьком його запросила позивач, оскільки вона дружила з його дружиною. [PERSON] був присутнім під час хрещення [PERSON] . Вони всією сім`єю приносили йому вечерю. Потім сторони припинили спільне проживання, але [PERSON] всім розповідає, що в нього син чемпіон, що він ним пишається. З урахуванням сукупності всіх зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved