Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. Вказувала, що 23.12.2015 року відповідач отримав у нього в борг грошову суму в розмірі 15 000 грн., про що написав розписку. Посилаючись на те, що на її неодноразові звернення відповідач не повертає борг, просила стягнути з [PERSON] на свою користь 15 412,50 грн. суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних та понесені судові витрати по справі. 06.04.2017 року представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив стягнути з відповідача витрати повязані з оплатою оголошення про виклик до суду через газету «Час Київщини» в розмірі 410 грн. В судове засідання сторони не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Час Київщини», тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 13.11.2015 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] кошти в розмірі 15 000 грн., які зобовязався повернути 18.11.2015 року, про що відповідачем було складено відповідну розписку, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.16). Вирішуючи спір суд виходить з наступного. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1057 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). З наведеного у позовній заяві розрахунку вбачається, що розмір 3% річних становить 412,50 грн. Проте, за період з 18.11.2015 року по 13.10.2016 року три проценти річних на суму боргу в розмірі 15 000 грн. становить 406,85 грн. (15 000 грн. х 3% х 330 (кількість прострочених днів) : 365 : 100). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність частового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 15 000 грн. та 3% річних в сумі 406,85 грн., що разом становить 15 406,85 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 551,20 грн. судового збору та 410 грн. витрат та публікацію оголошення в пресі.

Outcome: partial