Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія паспорту [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON]; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД- №0140039; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХХ №03602; копія договору оренди земельної частки (паю) від 02.04.2001 року; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0140038; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХХ №03601; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 21 квітня 2003 року помер [PERSON], який був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: -Земельна ділянка площею 3,29 га, яка розташована на території Долинської сільської ради, Ренійського району, Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0140038. -Майновий пай КСП «Анадол» с. Долинське, Ренійського району Одеської області, частка якого визначена у 5172 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ №03602. 13 грудня 2005 померла [PERSON], яка була матірю позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, а саме: -Земельна ділянка площею 3,29 га, яка розташована на території Долинської сільської ради, Ренійського району, Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0140039. -Майновий пай КСП «Анадол» с. Долинське, Ренійського району Одеської області, частка якого визначена у 5172 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ №03601. Під час життя, [PERSON] та [PERSON] не залишили заповідальні розпорядження, тому спадкоємство повинне здійснюватися за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батьків. Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячній термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків, [PERSON] та [PERSON] Він на час відкриття спадщини мешкав разом із батьками, отже вважається таким, що прийняв спадщину фактично. Відповідач по справі, донька померлих також є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та [PERSON], однак вона спадщину не прийняла, відмовилась від неї. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] на випадок своєї смерті не склали заповіт, тому визнання права власності здійснюється за законом. Позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак, державним нотаріусом [PERSON], було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на нерухоме майно, яке залишилося після смерті його батьків.

Outcome: approved