Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

В заявленому позові позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 10 листопада 1996 року зареєстрував шлюб з відповідачем у с. Хотимир, Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. Від шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім. Зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що він з відповідачем останній рік не проживають як подружжя через постійні непорозуміння, сварки, різні характери та погляди на життя. Шлюб носить формальний характер. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив, справу розглядати без його участі та не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового перекладу, не повідомила суд про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 29 вересня 2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 10 листопада 1996 року сторони зареєстрували шлюб у с. Хотимир, Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.11.1996 року (а. с. 3). За час спільного проживання у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.2010 року (а. с. 4). Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс через неодноразові конфлікти і сварки подружжя, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved