Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» про скасування наказу № 159-К від 09.09.2015 року про оголошення йому догани за порушення трудової дисципліни та стягнення з відповідача на його користь 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 23 листопада 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Генерального директора [PERSON] підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» - [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» позовні вимоги не визнала в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Генеральний директор [PERSON] підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» - [PERSON]І в судове засідання 22.03.2016 року не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, проте при дачі суду своїх пояснень в судовому засіданні 22 лютого 2016 року проти задоволення позовних вимог заперечував в звязку з їх необгрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач [PERSON] згідно наказу Полтавського обласного підприємства «Полтававодоканал» № 87 від 16.05.2001 року був прийнятий на роботу в автоколону на посаду водія другого класу на автобус ЛАЗ довжиною 11 метрів з оплатою праці зі штатним розкладом, з місячним терміном випробування, з 16.05.2001 року ( а.с. 99). З 01.07.2001 року на підставі засідання тарифно кваліфікаційної комісії та згідно ЕКТД останньому було підвищено та присвоєно розряд - водій першого класу, що підтверджується наказом підприємства № 120 від 06.07.2001 року ( а.с.98). Відповідно до наказу підприємства від 01.03.2005 року № 30 [PERSON] водія автобази з 01.03.2005 року було переведено, за його згодою, механіком автобази ( а.с.97), а з 07.02.2011 року на посаду начальника ремонтної майстерні автобази (наказ № 24 від 07.02.2011 року) ( а.с.86). З 26.08.2011 року [PERSON] було переведено на посаду виконуючого обовязки начальника автобази ( наказ № 150 К від 23.08.2011 року) ( а.с.87), а з 30.08.2011 року на посаду начальника авторемонтної майстерні автобази (наказ № 154-К від 30.08.2011 року) ( а.с.88). Згідно наказу підприємства № 218-К від 01.12.2011 року позивач працював на посаді заступника начальника автобази з безпеки руху та охорони праці ( а.с.89), а згідно наказу КП «Полтававодоканал» №124-К від 23.07.2012 року був переведений з даної посади на посаду виконуючого обовязки начальника автобази з 23.07.2012 року. Згідно наказу КП «Полтававодоканал» № 186-К від 30.10.2012 року [PERSON] було переведено на посаду начальника автобази з 30 жовтня 2012 року. Наказом № 84-К від 22.05.2015 року [PERSON] начальнику автобази було винесено догану за ст. 147 п.1 КзПП України порушення трудової дисципліни. 09 вересня 2015 року наказом підприємства КП «Полтававодоканал» №159-К [PERSON] - начальнику автобази винесено догану за ст. 147 п.1 КЗпП України порушення трудової дисципліни. На підставі службової записки заступника начальника директора із загальних питань - [PERSON] від 07.09.2015 року (а.с.3). При цьому, будь-яких посилань про те, в чому саме полягало порушення трудової дисципліни, допущене [PERSON], та час його вчинення даних наказ не містить. Таким чином, судом встановлено, що позивач постійно, починаючи з 2001 року, протягом 15 років працював на підприємстві КП ПОР «Полтававодоканал», за які мав лише 2 стягнення, винесені в 2015 році. Положенням ст. 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з заходів стягнення, догана або звільнення. При цьому, законодавцем визначено та урегульовано порядок застосування дисциплінарного стягненням, яким визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких проступок вчинено, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівником під розписку. В ході судового розгляду справи представником відповідача наголошувалось на тому, що першочерговою підставою для застосування до [PERSON] заходів дисциплінарного впливу був [PERSON] про відсутність працівника на робочому місці, складений 28 серпня 2015 року [PERSON] заступником генерального директора з охорони праці КП ПОР «Полтававодоканал» в присутності: начальника служби охорони [PERSON], начальника юридичного відділу [PERSON], яким, на думку представника відповідача, зафіксовано факт відсутності 28 серпня 2015 року начальника автобази КП ПОР «Полтававодоканал» [PERSON] на робочому місці ( а.с.19). Судом встановлено, що до вжиття заходів дисциплінарного впливу відносно позивача [PERSON] керівництвом КП ПОР «Полтававодоканал» у відповідності до визначеного ст. 149 КЗпП України порядку було відібрано пояснення останнього, датовані 31 серпня 2015 року, з приводу його відсутності на робочому місці в період часу з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. 28 серпня 2015 року. Як вбачається з тексту [PERSON] про відсутність працівника на робочому місці від 28.08.2015 року, складеного комісією в складі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], 28 серпня 2015 року начальник автобази КП ПОР «Полтававодоканал» [PERSON] був відсутній на роботі в період з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., без зазначення в ньому причин відсутності останнього та посилань на будь-які пояснення інших безпосередніх працівників автобази (а.с.19). При цьому, безпосередньою та єдиною підставою, зазначеною в оскаржуваному наказі, для застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення шляхом винесення наказу про оголошення догани останньому, стала службова записка від 07 вересня 2015 року, складена заступником генерального директора із загальних питань [PERSON] на ім я Генерального директора [PERSON] підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» [PERSON], з тексту якої вбачається, що 28 серпня 2015 року був відсутній на робочому місці начальник автобази [PERSON], про що свідчить складений [PERSON] про відсутність працівника на робочому місці від 28.08.2015 року. При цьому, в даній службовій записці вказано, що 22.05.2015 року, вже була винесена [PERSON] за порушення трудової дисципліни догана, тому на підставі наведених в службовій записі обставин остання просила Генерального директора КП ПОР «Полтававодоканал» [PERSON] застосувати до [PERSON] заходи дисциплінарного впливу ( а.с. 17). Зміст вказаної вище службової записки надає суду підстави вказувати про її ненеобгрунтованість та безпідставність, оскільки в ній безпосереднім керівником [PERSON] не було вказано причин відсутності останнього на робочому місці 28.08.2015 року, тривалість такої відсутності працівника на робочому місці та її період, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, розмір такої шкоди, обставини за яких проступок вчинений, і попередню роботу працівника, а маються посилання лише на [PERSON] відсутності працівника на робочому місці від 28.08.2015 року та факт винесення 22.05.2015 року останньому догани, що не може бути належною і обґрунтованою підставою для притягнення працівника підприємства до дисциплінарної відповідальності. Інших службових документів, які б в повній мірі надавали обєктивну і дійсну оцінку даному інциденту, обставинам його вчинення і особі працівника, уповноваженими на те службовими чи посадовими особами КП ПОР «Полтававодоканал» не складалось. Таким чином, з огляду на наведені вище фактичні обставини справи встановлені судом, підставою для накладення КП ПОР «Полтававодоканал» на позивача дисциплінарного стягнення став також і [PERSON] про відсутність працівника на робочому місці від 28 серпня 2015 року (а.с.19), який не був зазначений в наказі, як підстава для застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді догани, але який фактично являється тим документом, яким, на думку представника відповідача, було зафіксовано порушення трудової дисципліни [PERSON]. При цьому, в ході судового розгляду справи показаннями свідків по справі, а саме: заступником генерального директора із загальних питань - [PERSON], якою і було складено вищевказану службову записку, яка стала підставою для винесення оскаржуваного наказу, спростовано твердження представника відповідача КП ПОР «Полтававодоканал» про законність процедури накладення дисциплінарного стягнення відносно [PERSON], так як остання суду вказала, що дана службова записка була нею складена лише 07.09.2015 року, оскільки на момент складання [PERSON] про відсутність працівника на робочому місці від 28.08.2015 року вона перебувала у щорічній основній відпустці. Дана обставина підтверджується і копією наказу № 1028 т Про надання відпустки, відповідно до якого [PERSON] заступник генерального директора із загальних питань перебувала у щорічній основній відпустці з 20.08.2015 року по 05.09.2015 року ( а.с.45). Факт обізнаності [PERSON] про даний інцидент в результаті телефонних перемовин з керівництвом підприємства не може вказувати на фіксування належним чином та в установленому законом порядку останньою факту відсутності працівника на робочому місці, оскільки на час даного інциденту остання також була відсутня на роботі, в звязку з перебуванням у відпустці. Крім того, свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що [PERSON] про відсутність працівника на робочому місці від 28.08.2015 року був складений власноручно саме ним, а не [PERSON], як вказано безпосередньо в тексті даного [PERSON], що в свою чергу ставить під сумнів достовірність даних зазначених в ньому - дійсним обставинам і вказує про неналежність даного [PERSON], як документа та доказу по даній справі. В ході судового розгляду по даній справі представник відповідача відмовився від виклику і допиту в судовому засіданні свідка [PERSON] без пояснень будь-яких причин, що підтверджує вищевикладений висновок суду. Заслухані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду лише факт відсутності позивача на робочому місці з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. 28.08.2015 року, який був ними засвідчений відповідним актом. Крім того, останні суду вказали, що дану перевірку дотримання [PERSON] трудової дисципліни вони здійснювали за вказівкою Генерального директора підприємства, і пояснень від інших працівників автобази, яка є структурним підрозділом і розташована за іншою адресою від адмінбудівлі підприємства, з приводу даного питання вони не відбирали і не зясовували причин відсутності останнього. Так, законодавцем визначено, що трудова дисципліна полягає в обовязку дотримання працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку (статутів, положень про дисципліну), технологічних, санітарних та інших встановлених норм. Трудова дисциплiна є необхiдною умовою для належної органiзацiї будь-якої колективної працi. Трудову дисциплiну характеризують такi елементи: чесна й сумлiнна праця; своєчасне й точне виконання розпоряджень власника (уповноваженого ним органу); пiдвищення продуктивностi працi; полiпшення якостi продукцiї; виконання технологiчної дисциплiни; додержання вимог охорони працi; дотримання технiки безпеки та виробничої санiтарiї; збереження та змiцнення власностi пiдприємств, установ, органiзацiй. Трудова дисциплiна забезпечується методами переконання, заохочення, а іноді примусу. Основними є метод переконання, спрямований на виховання вiдповiдних якостей працiвникiв, а також метод заохочення, тобто морального й матерiального стимулювання. Заохочення працiвника є визнанням його професiоналiзму та вираженням з боку власника поваги. Тому такий метод застосовується в разi досягнення високих трудових показникiв, полiпшення якостi продукцiї, ефективності праці, творчого пiдходу до трудової дiяльностi. Власником (уповноваженим ним органом) спiльно з профкомом (органом, уповноваженим на представництво трудового колективу) можуть бути встановленi будь-якi види заохочень, перелiк яких закрiплюється в колективному договорі, Правилах внутрiшнього трудового розпорядку (наприклад, додаткова вiдпустка, першочерговове надання квартири, санаторно-курортної путiвки тощо). Усi заохочення оголошуються власником у наказi (розпорядженнi), доводяться до вiдома трудового колективу i вносяться до трудової книжки. За особливі досягнення в роботі працівника може бути представлено до заохочення вищестоящим органом. Як вбачається з Колективного договору на 2015-2020 роки між роботодавцем та профспілковим комітетом [PERSON] підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», Реєстровий № 79 від 22.05.2015 року, зареєстрованого управлінням соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради № 01-0804-33-79 від 26.05.2015 року ( далі Колективний договір), на підприємстві, відповідно до розділу п. 5.6 розділу V Трудові відносини, режим праці та відпустки, встановлено пятиденний робочий тиждень нормальною тривалістю робочого часу працівників 40 годин на тиждень та з двома вихідними днями субота, неділя. Із розрахунку нормальної тривалості робочого тижня (40 годин) встановлено тривалість денної роботи: і початок 8 год. 00 хв., закінчення роботи 17 год. 15 хв., перерва для відпочинку і харчування з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.; закінчення роботи у пятницю 16 год. 00 хв.. Дані вимоги щодо робочого часу встановлено і п. 5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку (додатку до Розділу V Трудові відносини, режим праці та відпочинку). Таким чином, судом встановлено, що 28 серпня 2015 року припадало на день тижня пятницю, час закінчення роботи в якому встановлено о 16 год. 00 хв.. Судом встановлено, що факт відсутності [PERSON] безпосередньо на робочому місці автобазі 28 серпня 2015 року в період часу з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., без встановлення причини і підстав такої відсутності з боку роботодавця стала підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Так, згідно [PERSON] від 28 серпня 2015 року, безпосередньо яким і було зафіксовано відсутність [PERSON] на робочому, при цьому в оспорюваному наказі № 159-К від 09.09.2015 року, як причину накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення, зазначено - порушення трудової дисципліни, що свідчить про неузгодженість даних первинних документів, які і є в порядку ст. 148 КЗпП України підставою для винесення в подальшому наказу про застосування дисциплінарного стягнення та які в свою чергу, в своїй сукупності ставлять під сумнів правомірність винесення даного наказу про застосування дисциплінарного стягнення. Більше того, слід наголосити на тому, що в ході судового розгляду справи представником КП ПОР «Полтававодоканал» так і не було надано суду достатніх та допустимих доказів того, в чому саме з боку [PERSON] полягало порушення трудової дисципліни. В судовому засіданні представником відповідача КП ПОР «Полтававодоканал» також вказувалось, що дисциплінарне стягнення було застосовано відносно [PERSON] роботодавцем, оскільки останній 28 серпня 2015 року, з 14 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. був відсутній на робочому місці, в звязку з виконанням вказівки заступника генерального директора з фінансово економічних питань - [PERSON], що є неприпустимим на думку сторони відповідача, оскільки [PERSON] не є прямо підпорядкованим [PERSON] та відповідно не мав права виконувати його вказівки. Вказані твердження представника відповідача по справі суд визнає неспроможними та такими, що прямо не узгоджуються та суперечать внутрішньому трудовому розпорядку та внутрішнім документам, які регламентують діяльність керівництва КП ПОР «Полтававодоканал» та визначаються їх узгодженість між посадами та підпорядкованістю , за наступних обставин. Так, в ході судового розгляду справи позивачем [PERSON] не заперечувалось факту його відсутності 28 серпня 2015 року але з поважних причин на робочому місці, оскільки Першим заступником генерального директора з фінансово економічних питань [PERSON] після огляду ремонтного боксу, що у м. Полтава по пров. Спортивному, 6, було надано 28 серпня 2015 року, близько 10 год. 00 хв., в телефонному режимі, йому вказівку, як начальнику автобази, для відшукання комерційних фірм, які займаються ремонтом покрівель і мають всі документи для проведення даних робіт та при цьому, було надано вказівку про відшукання фірм, які займаються кузовно-ремонтними відновлювальними роботами автомобілів ЗІЛ 5301 «Бичок». Дані обставини, а саме надання вказівки та завдання начальнику автобази [PERSON] щодо відшукання фірм, котрі займаються ремонтом покрівлі та ремонтними роботами транспортних засобів для визначення саме вартості цих робіт, були підтверджені в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON], який зазначив, що дана вказівка була ним надано позивачу по завданню генерального директора [PERSON] для визначення питання вартості цих робіт з метою можливості проведення їх оплати, яке вирішувалося безпосередньо ним з Генеральним директором в робочому режимі. Вищевказані твердження [PERSON] підтверджуються Наказом № 37 від 27.07.2015 року «Про затвердження розподілу функціональних обовязків керівництва комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», відповідно до якого Перший заступник генерального директора з фінансово економічних питань директор з фінансово економічних питань, посаду якого, як на період часу 28.08.2015 року, так і на даний час, займає [PERSON], - забезпечує стабільність фінансово економічного стану підприємства; здійснює керівництво , організацію фінансово- економічної діяльності підприємства, проводить заходи по її удосконаленню шляхом підвищення рентабельності виробництва, мінімізації всіх затрат; співпрацює з усіма відділами і службами підприємства, в межах своєї компетенції ( а.с.22-25). Таким чином, судом встановлено, що вищевказана вказівка була надана [PERSON] - [PERSON] в межах своєї компетенції, згідно розподілу обовязків керівного складу КП ПОР «Полтававодоканал», в звязку з чим він мав також право на надання вказівки розпорядження начальнику автобази, яка входить до структури підприємства, в межах своєї компетенції. Крім того, [PERSON] згідно своїх функціональних обовязків має право вимагати від керівників підрозділів надання інформації для включення у зведені плани, прогнози, статистичні , відомчі та інші звіти підприємства, що складаються підпорядкованими структурними підрозділами (зворотній бік а.с. 23), в звязку з чим на виконання його усного доручення [PERSON] готувалася інформація у письмовому вигляді з постановлених йому і виконаних ним питань, як пояснив в судовому засіданні свідок [PERSON]. Дані обставини були підтверджені в судовому засіданні і самим позивачем, які не були спростовані належними і допустимими доказами стороною відповідача в ході всього судового розгляду. В свою чергу свідком [PERSON] та представником відповідача не було спростовано в судовому засіданні та в ході всього судового розгляду даних тверджень свідка, як своїми показаннями так і наданням суду будь-яких доказів, що вказує про обґрунтованість вимог позивача про його відсутність на робочому місців звязку з поважністю причини його відсутності на робочому місці 28.08.2015 року. При цьому, в судовому засіданні позивачем [PERSON] наголошувалось на тому, що зустрічі по вирішенню вказаних вище питань, які були доручені йому для виконання та вирішення Першим заступником генерального директора з фінансово - економічних питань [PERSON], ним були проведені безпосередньо 28 серпня 2015 року. Так, об 11 год. 00 хв. вказаного дня, ним була проведена зустріч з директором «Спецкомплект сервіс», де було досягнуто домовленості щодо надання згоди на проведення ремонтних робіт автомобілів ЗІЛ 5301 «Бичок». При цьому, цього ж дня, о 13 год. 30 хв., ним була проведена зустріч з представниками фірми « Нафтоавтоматика», якими була надана відповідь про те, що дане питання про проведення ремонтних робіт по відновлювальному ремонту автомобілів ЗІЛ буде розглянуто, про що додатково будуть надані відповідні комерційні пропозиції. Так, о 15 год. 20 хв. того ж дня, ним також було проведено зустріч з представниками будівельної компанії РБУ «Міськрембуд» з питання ремонту покрівлі ремонтного боксу по пров. Спортивному, 6, на що представниками фірми будуть надані пропозиції щодо проведення ремонтних робіт протягом місяця. При цьому, в судовому засіданні та в своїх поясненнях, датованих 31 серпня 2015 року, [PERSON] наголошувалось на тому, що в період часу з 14 год. 00 хв. він не мав можливості відповідати на телефонні дзвінки, оскільки його телефон вийшов з ладу, а іншого телефонного апарату при собі у останнього не було. Судом встановлено, що причини поважності своєї відсутності на робочому місці 28.08.2015 року були зазначені [PERSON] і повідомлені роботодавцю в своїх поясненнях від 31.08.2015 року ( а.с.18), які були надані ним одразу після вказаних подій в перший робочий день, який припадав на 31.08.2015 року, але які не були перевірені роботодавцем належним чином. Пунктом 2 розділу Х Відповідальність сторін Колективного договору передбачено, що до дисциплінарної відповідальності сторони можуть бути притягнені лише на підставі перевірки, під час якої від порушника вимагається письмове пояснення. Поряд з цим, п. 7.1 Розділу 7 Відповідальність за порушення трудової дисципліни Правил внутрішнього трудового розпорядку, поряд з іншими підставами визначено, що працівник несе відповідальність за порушення трудової, технологічної та виробничої дисципліни у тому числі за прогул ( у тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних чуприни. Дані положення Правил внутрішнього трудового розпорядку кореспондуються і повністю узгоджуються з вимогами п. 4 ст. 40 КЗпП України. Пунктом 7.2 даного розділу Правил, визначено, що порушення трудової дисципліни, тобто протиправна дія або бездіяльність працівника за наявності його провини у будь-якій формі (навмисне або ж як наслідок недбалості, необережності), що спричинило невиконання або неналежне виконання працівником його трудових обовязків, тягне за собою застосування заходів дисциплінарного впливу, а також інших заходів, передбачених діючим законодавством. Порушення трудової дисципліни і підставами для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, як визначено п.7.3 Правил, є: - відмова або ухилення працівника від проходження медичного огляду; - відмова працівника без поважних причин від проходження спеціального навчання і складання іспитів з техніки безпеки та охорони праці, якщо це є обовязковою умовою допуску до роботи; - перебування працівника без дозволу безпосереднього керівника не на своєму робочому місці. Даний перелік підстав для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності - є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Таким чином, судом встановлено, що факт відсутності працівника підприємства [PERSON] на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня не було встановлено роботодавцем, оскільки згідно [PERSON] відсутності працівника на робочому місці, було встановлено, що останній був відсутній на роботі з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. 28.08.2015 року, тобто лише дві години протягом одного робочого дня, що суперечить вимогам Правил внутрішнього трудового розпорядку і трудового законодавства України та не може бути законною підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Поряд з цим, суд не може погодитися з визначеними відповідачем підставами для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення останньому догани, оскільки однією із виключних для цього підстав, визначених Правилами, може бути перебування працівника без дозволу безпосереднього керівника не на своєму робочому місці. Згідно розподілу функціональних обовязків керівництва комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», автобазою керує безпосередньо заступник генерального директора із загальних питань [PERSON], яка станом на 28.08.2015 року - перебувала у щорічній основній відпустці. Дана обставина ніяким чином не оспорювалася ні сторонами, ні іншими учасниками процесу. Таким чином, [PERSON] 28 серпня 2015 року не мав фактичної можливості отримати дозвіл свого безпосереднього керівника - [PERSON] на виконання завдання Першого заступника генерального директора підприємства [PERSON] поза межами свого робочого місця, в звязку з відсутністю останньої на роботі. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] 28.08.2015 року з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. був відсутній на робочому місці з поважних причин, оскільки діяв на виконання та в межах покладених на нього функціональних і посадових обовязків. Даний факт був підтверджений в судовому засіданні і свідком [PERSON], яка є працівником юридичного відділу РБУ «Міськрембуд» та яка суду вказала, що за вказівкою її керівника та в присутності [PERSON] 28.08.2015 року в післяобідній час нею неодноразово готувалася ремонтно кошторисна документація щодо ремонту покрівлі по провулку Спортивному, 6 в м. Полтаві та цього ж дня в присутності останнього проводилися відповідні обміри на місці розташування обєкту ремонту, а також проводилися узгодження та консультації щодо вартості цих робіт, які повинні були відповідати кошторису КП ПОР «Полтававодоканал». Згідно п. 1.1 розділу 1 Загальних положень Посадової інструкції начальника автобази КП «Полтававодоканал» визначено, що начальник автобази є керівником робіт по організації транспортного обслуговування підрозділів підприємства для забезпечення надійного водопостачання та водовідведення при мінімальних затратах. Пунктом 1.3. даної Інструкції визначено, що начальник автобази в своїй діяльності керується чинним законодавством України, Статутом підприємства, колективним договором, наказами, розпорядженнями та нормативно правовими документами вищестоящих органів. При цьому, п.2.10, п. 2.14 Посадової інструкції визначено, що до посадових обовязків та завдань начальника автобази КП «Полтававодоканал» входить: забезпечення утримання рухомого складу автомобільного транспорту в належному стані та забезпечення поточного ремонту виробничих будівель, споруд та обладнання автобази. Так, зважаючи на наведені вище обставини та факти, судом встановлено, що позивач [PERSON] діяв виключно в інтересах підприємства, на якому працює, та в межах посадових обовязків визначених Посадовою інструкцією, якою останній керується безпосередньо при виконанні своїх функціональних обовязків. Більше того, даний факт не оспорювався стороною відповідача в судовому засіданні та на його спростування суду не було надано жодних належних та допустимих доказів. Крім того, судом встановлено, що факт відсутності [PERSON] на робочому місці 28.08.2015 року з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. без поважних причин взагалі не був встановлений відповідачем у будь-який спосіб та зафіксований відповідними, належними службовими документами, а зазначені останнім обставини поважності його відсутності на робочому місці роботодавцем взагалі не перевірялися та були проігноровані ним. Також, в судовому засіданні представник відповідача ПОР КП «Полтававодоканал» вказувалось, що відповідно до Наказу № 37 від 27.07.2015 року «Про затвердження розподілу функціональних обовязків керівництва комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» та організаційної структури КП ПОР «Полтававодоканал» станом на 17.06.2015 року, директор з фінансово економічних питань безпосередньо керує планово економічним відділом, та службою обліку та реалізації. При цьому, останньою вказувалось про те, що відповідно до Наказу № 37 від 27.07.2015 року «Про затвердження розподілу функціональних обовязків керівництва комунального підприємства «Полтвававодоканал» та організаційної структури КП ПОР «Полтававодоканал», безпосереднє керівництво автобазою здійснює заступник генерального директора з загальних питань. Тому, представником відповідача в судовому засіданні наголошувалось на тому, що позивач начальник автобази [PERSON], безпосередньо підпорядковується заступнику генерального директора з загальних питань [PERSON] в звязку з чим він не мав права виконувати розпорядження [PERSON], не сповістивши про свої наміри свого безпосереднього керівника [PERSON], та генерального директора підприємства, в звязку з чим така поведінка останнього являється на думку сторони відповідача незрозумілою та такою, що суперечить внутрішнім документам. Вказані твердження представника відповідача КП ПОР «Полтававодоканал» суд визнає неспроможними та такими, що носять надуманий характер за наступних обставин. Так, згідно наказу № 23 від 17.06.2015 року Генерального директора КП ПОР «Полтававодоканал» - [PERSON], внесено до штатного розпису підприємства посаду Першого заступника генерального директора з фінансово економічних питань - директора з фінансово економічних питань. Даним наказом Першому заступнику генерального директора з фінансово економічних питань директору з фінансово економічних питань надано повноваження підписувати фінансові, господарські договори, інші правочини, документи про їх виконання, фінансову та бухгалтерську документацію, інші документи повязані з фінансово - економічною діяльністю підприємства, у томі числі платіжні документи. При цьому, даним наказом визначено, що на час відсутності генерального директора його обовязки виконує Перший заступник генерального директора з фінансово економічних питань директор з фінансово економічних питань з правами наданими генеральному директорові Статутом підприємства ( а.с.20). Згідно Наказу № 37 від 27.07.2015 року Про затвердження розподілу функціональних обовязків керівництва комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» Перший заступник генерального директора з фінансово економічних питань - директор з фінансово економічних питань: контролює оформлення актів прийому передачі, розрахунків за надані послуги; бере участь у підготовці проектів організаційно розпорядчих документів (положень, інструкцій, наказів, розпоряджень); відповідає за достатнє і своєчасне забезпечення матеріально технічними ресурсами підзвітних підрозділів в межах затвердженого платіжного бюджету; співпрацює з усіма відділами в службами підприємства в межах своєї компетенції. Також, згідно даного наказу останній має право: вимагати від керівників підрозділів надання інформації для включення у зведені плани, прогнози, статистичні, відомчі та інші звіти підприємства, що складаються підпорядкованими структурними підрозділами; за дорученням керівництва підприємства вести переговори та надавати інформацію (у межах своєї компетенції) державним контролюючим, регулюючим органам, іншим юридичним та фізичним особам ( а.с. 22 -23). При цьому, згідно даного наказу - генеральний директор безпосередньо та через підпорядкованих заступників здійснює поточне керівництво підприємством, організовує його виробничо - господарську, фінансову, соціально побутову та іншу діяльність забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених Статутом (а.с.21). Таким чином, з огляду на даний наказ Першим заступником генерального директора з фінансово економічних питань - директором з фінансово економічних питань - [PERSON] виключно в межах своїх функціональних обовязків та у відповідності до правил підпорядкованості посад було надано вказівку начальнику автобази КП ПОР «Полтававодоканал» [PERSON] щодо вирішення питання по відновлювальному ремонту рухомого складу автобази та ремонту покрівлі автобази з метою в подальшому визначення виконавця даних робіт та планування витрат необхідних для проведення даних ремонтних робіт. Більше того, згідно вказаного вище наказу визначено, що заступники генерального директора підприємства за дорученням генерального директора виконують інші функції, передбачені Статутом підприємства. При цьому, Першому заступнику генерального директора - директору з фінансово економічних питань - [PERSON] на час відсутності генерального директора делегуються повноваження генерального директора. Таким чином, судом встановлено, що заступник генерального директора з загальних питань [PERSON] та позивач - начальник автобази [PERSON] підпорядковані заступнику генерального директора з фінансово економічних питань - директору з фінансово економічних питань [PERSON] і розпорядження останнього є обовязковими для виконання, як [PERSON] так і його безпосереднім керівником [PERSON], що підтверджується організаційною структурою КП ПОР «Полтававодоканал» станом на 17.06.2015 року ( а.с.27). Поряд з цим, відповідно до вимог Посадової інструкції начальника автобази КП «Полтававодоканал» - начальник автобази має право здійснювати керівництво автобазою в межах його компетенції і згідно чинного законодавства України, нормативних актів і розпоряджень керівництва підприємства. Відповідно до наказу № 37 від 27.07.2015 року «Про затвердження розподілу функціональних обовязків керівництва КП ПОР «Полтававодоканал» до керівного складу підприємства віднесено: генерального директора, головного інженера, Першого заступника генерального директора з фінансово економічних питань директора з фінансово економічних питань; заступника генерального директора із загальних питань; заступника генерального директора з охорони праці, що вказує про те, що [PERSON] правомірно виконував вказівку розпорядження Першого заступника генерального директора [PERSON], як особи, яка за своєю обійманою посадою, відноситься до керівництва підприємства, і що в свою чергу відноситься до функціональних обовязків позивача. Так встановлені судом вище обставини спростовують твердження представника відповідача КП ПОР «Полтававодоканал» про те, що [PERSON] зобовязаний був погодити виконання доручення Першого заступника генерального директора підприємства з його безпосереднім керівником заступником генерального директора з загальних питань - [PERSON], яка як встановлено судом на момент надання такої вказівки 28 серпня 2015 року перебувала в щорічній основній відпустці і виконання її функціональних обовязків не було покладено на інших осіб керівного складу підприємства, що підтвердила остання в судовому засіданні та не заперечувалося і представником відповідача в судовому засіданні. Судом також встановлено, що відповідно до вимог Колективного договору підприємства КП ПОР «Полтававодоканал», як Стороною даного договору, не було проведено належної та обєктивної перевірки щодо порушення [PERSON], на думку відповідача, вимог трудового розпорядку. Так, як було вказано в судовому засіданні [PERSON], наказу про призначення службового розслідування по даному факту останнім не виносилося,,відповідальних осіб по зясуванню обставин даного інциденту ним також не призначалося. Як вбачається з матеріалів справи, що підставами для винесення оскаржуваного позивачем наказу були лише [PERSON] про відсутність працівника на робочому місці та службова записка [PERSON] від 07.09.2015 року. Саме даний перелік документів, як підстави для винесення оспорюваного наказу, був підтверджений в судовому засіданні представником відповідача [PERSON], третьої особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та свідком [PERSON] начальником юридичного відділу підприємства, яким в межах своєї компетенції не було здійснено належної і повної перевірки по даному інциденту, обставин його вчинення, тривалості та період відсутності працівника на робочому місці, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких проступок вчинено, попередню роботу працівника і його характеризуючи данні. При цьому, жодним із учасників процесу на стороні відповідача так і не було вказано суду, які саме дійсні негативні наслідки мало вказане ними порушення трудової дисципліни [PERSON], що вказує про надуманість зазначених в оскаржуваному наказі підстав для притягнення останнього до відповідальності та наявність субєктивного ставлення керівництва безпосередньо до даного працівника підприємства. Дані висновки суду підтверджуються і тією обставиною, що до складу комісії, яка здійснювала перевірку наявності [PERSON] на робочому місці, не було включено жодної особи, яка працює на даному структурному обєкті підприємства автобазі, та яка дійсно могла підтвердити чи спростувати факт відсутності останнього на робочому місці без поважних на те причин. Крім того, уповноваженими особами відповідача не були відібрані пояснення від працівників автобази з даного приводу, що свідчить про неповному та необєктивність висновків роботодавця щодо порушення позивачем вимог трудового розпорядку і вимог чинного законодавства про працю. Дані обставини суду підтверджуються і показаннями свідка [PERSON], який суду вказав, що від нього будь-яких пояснень з даного інциденту, як з боку генерального директора, так і працівників інших структурних служб підприємства, від нього не вимагалось і йому не пропонувалося їх надати, його думку з приводу винесення даного наказу ніхто не зясовував, хоча та обставина, що [PERSON] виконував його розпорядження, була ним повідомлена генеральному директору до того, як останнім був винесений даний наказ. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заступником генерального директора з охорони праці [PERSON], безпосередньо яким згідно тексту, і було винесено [PERSON] про відсутність [PERSON] на робочому місці 28.08.2015 року з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. не було винесено жодних службових документів з даного приводу, що також вказує про необєктивність та неналежність проведеної перевірки з даного питання та передчасність і безпідставність винесення роботодавцем наказу № 159-К від 09.09.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що спосіб захисту сторони відповідача КП ПОР «Полтававодоканал базується на припущеннях та обставинах, які прямо суперечать організаційним документам, що регулюють діяльність керівного складу підприємства та його працівників . Тому, наведені вище обставини та фактичні обставини справи спростовують твердження представника відповідача в судовому засіданні щодо правомірності оспорюваного наказу та свідчать про те, що дії останніх про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення, є такими, що прямо суперечать трудовому законодавства, які носять виключний характер, та внутрішнім документам, що регулюють діяльність підприємства, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин та тлумаченню сторонам не підлягають. При цьому, в судовому засіданні відповідачем не було надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо спростування встановлених судом обставин та фактів. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в даній частині є законними та обґрунтованими. Поряд з цим, позивачем [PERSON] ставилась вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2\~000 грн., посилаючись на те, що внаслідок неправомірного притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, відповідачем КП ПОР «Полтававодоканал» останньому було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних хвилюваннях та втраті психоемоційної рівноваги, в звязку з чим в сімї та з оточуючими у позивача почали виникати конфлікти. Положенням ст. 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодуванням власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини та фактичні обставини справи вбачається, що відповідача КП ПОР «Полтававодоканал» носять протиправний характер по відношенню до позивача [PERSON] та в свою чергу завдали останньому моральних страждань, розмір яких судом оцінюється в 1\~000 грн.. Частиною 2 статті 88 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача [PERSON]. у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову, який виник з трудових правовідносин, тому судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача КП ПОР «Полтававодоканал» у відповідності до ставок визначених ЗУ «Про судовий збір», які діяли на момент звернення позивача до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial