Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є дочкою [PERSON] після смерті якого залишилась спадщина на 9/20 частини будинку, який розташований по [ADDRESS]. В передбачений законом 6-місячний строк позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки є інвалідом 2 групи. В 1999 році батьки розірвали шлюб та позивач стала проживати із матір'ю. З того часу зв'язок із батьком припинився. В 2012 році позивач поступила на стаціонарне навчання до Харківського університету. На момент смерті батька проживала в м. Харкові. Протягом останніх 13 років з батьком не спілкувалася, тому не знала, про наявність будь-якого спадкового майна після смерті батька. Про наявність майна дізналася в листопаді 2015 року від представника власника іншої частини будинку. В грудні 2015 року зверталася до нотаріуса, який надав роз'яснення про необхідність звернення до суду для поновлення строку для прийняття спадщини. Вказує, що іншого житла не має, тому життєво необхідно прийняти спадщину. На підставі зазначеного просить визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною. Поновити строк в один місяць з дня набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO]. Позивач у судове засідання не прибула, надала письмову заяву про розгляду справи за її відсутності за участю її представника за довіреністю [PERSON] Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове зсідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що позивачем не надано доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області 01 грудня 2015 року. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації від 19.06.2007 року №14962548 покійному [PERSON] на праві власності належить 9/20 частки будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, серії [NUMBER] від 01.07.1994 року позивач [PERSON] є донькою покійного [PERSON]. 13 грудня 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13.12.1999р. Відповідно до довідки від 25.11.2015 року №66-160/213, виданої Національним технічним університетом Харківським політехнічним інститутом [PERSON] є студентом 4 курсу денної форми навчання інженерно-фізичного факультету (навчання за рахунок бюджету), зі строком навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. Згідно паспортних даних та довідки, виданої Харківським політехнічним інститутом №58 від 17.12.2015 року [PERSON] зареєстрована в м.Харкові та проживає у гуртожитку №1 по вул. Пушкінській, 79/1. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №124180 [PERSON] є інвалідом другої групи (інвалід з дитинства). Згідно письмової відповіді Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 18.01.2016р. в спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи після смерті [PERSON] Даних про прийняття спадщини іншими спадкоємцям також не має. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач у передбачений законом шестимісячний строк не подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька. Належним чином не подала до нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України. Також встановлено, що після розірвання шлюбу батьків [PERSON] з батьком стосунки не підтримувала. На момент смерті свого батька, поступила до Харківського політехнічного інституту, є студентом денної форми навчання, має інвалідність другої групи (з дитинства), проживає та зареєстрована в гуртожитку міста Харкова, через що виникли істотні труднощі для позивача на вчинення необхідних дій у нотаріуса при оформлені спадщини. Сукупність вказаних життєвих обставин створили об'єктивні труднощі для позивача на вчинення необхідних дій у нотаріуса при оформлені спадщини. Враховуючі наведені положення чинного законодавства, існуючи обставини та досліджені доказі, суд вважає підтвердженим поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та можливість надання додаткового строку в один місяць. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved