Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 22 листопада 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] [INFO] року у них народився син [PERSON] Водночас, [PERSON] більше не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Крім того, сторони не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. [PERSON] та його представник [PERSON] визнають позов в частині вимоги про розірвання шлюбу. Водночас, вони категорично заперечують проти задоволення позову в частині іншої вимоги про стягнення аліментів та посилаються на те, що відповідач добро-вільно приймає участь в утриманні дитини. Тому [PERSON] та його представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову в частині цієї вимоги. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків та дослідивши подані ними письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 22 листопада 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МРУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за №551. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 листопада 2008 року (а.с.9). [INFO] року у них народився син [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 вересня 2013 року (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем, допустимо розірвати. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд врахо-вує стан здоров 'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання не-рухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело поход-ження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали діаметрально протилежні покази з приводу того, з ким зі сторін залишилась проживати дитина після розірвання шлюбу. Водночас, як вбачається з протоколу судового засідання від 20 вересня 2018 року (а.с.84-85), [PERSON] визнав, що починаючи з 31 травня 2018 року син [PERSON] постійно проживає з матір'ю [PERSON] На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Однак сторони не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має поганий стан здоров'я або тяжке матеріальне становище, а також на його утриманні перебувають інші діти або непрацездатні батьки. З довідки ДП «МА «Бориспіль» №145-59/ 1-64 від 22 січня 2018 року (а.с.50) вбачається, що відповідач працює в цьому підприємстві на посаді начальника зміни та має постійний заробіток. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відпо-відача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 27 жовтня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] Дійсно, в матеріалах цивільної справи міститься чимало копій квитанцій, з яких вбачається, що [PERSON] придбавав одяг та їжу для дитини. Водночас, підставою для стягнення аліментів є не ухилення відповідача від утримання сина [PERSON], а відсутність у сторін домовленості з приводу розміру аліментів. Натомість, вказані документи підлягають дослідженню державним виконавцем під час виконання рішення суду про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved