Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства та про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, в якому просив постановити рішення, яким визнати його, [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; зобов'язати Красногвардійський районний у місті Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису №722 від 02.08.2016 року про народження [PERSON], який був народжений [INFO] [PERSON], змінивши прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]» та виключити відомості про [PERSON] як батька дитини змінивши в графі «Батько» «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином у порядку визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування 22 січня 2019 року оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України» на сторінці Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, причину неявки не повідомив, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Відповідача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з висновком експертизи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 2010 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом однією сім'єю. [INFO], від сімейно-шлюбних відносин у [PERSON] та [PERSON] народився спільний син [PERSON]. Оскільки на момент народження дитини, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], то на підставі ст. 133 СК України, останнього було записано батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 02 серпня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.17). 21 червня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Звернувшись до Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про внесення відповідних змін до свідоцтва про народження дитини [PERSON], позивач отримав відмову а тому звернувся до суду з даним позовом. Згідно висновку експерта №525 молекулярно-генетичної експертизи від 17 жовтня 2018 року, вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це є не наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999% (а.с.81-83). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на даний час проживаю однією сім'єю, позивач від самого народження дитини виховує, піклується та утримує свого сина [PERSON]. [PERSON] ані зі своїми дітьми, ані з [PERSON] не спілкується та не бажає виконувати свої батьківські обов'язків. Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст. 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Об'єктивно, фактичні обставини справи та їх належна оцінка свідчать про те, що батьком дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON], який з 2010 року перебуває у фактичних сімейно-шлюбних відносинах з матір'ю дитини з [PERSON]. Враховуючи інтереси дитини, а також те, що позов підтримується позивачем, суд задовольняє позов в повному обсязі. Статтею 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Отже, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам дитини. Оскільки суд вважає доведеним встановлення факту батьківства [PERSON] щодо його сина [PERSON], [INFO], то відповідно до ст. 134 СК України необхідно внести відповідні зміни до актового запису (відомості про батька, прізвище та по батькові дитини) про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], з урахуванням відповідних змін до актового запису. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved