Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

В вересні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за Офертою на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500985181 від 13.10.2015 року у розмірі 36690,24 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеної Оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500985181 від 13.10.2015 року відповідач 13.10.2015 року отримав строковий кредит у розмірі 33828,49 грн. зі сплатою фіксованого відсотку за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних з кінцевим терміном повернення 15.10.2019 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 15.08.2016 року, відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 36690,24 грн. В судове засідання представник позивача Грицай В.О. не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Також, вказав на те, що він ознайомлений з клопотанням відповідача про відкладення слухання справи і вважає його необґрунтованим, оскільки відповідач вже двічі здавав такі клопотання, але доказів поважності відкладення слухання справи суду не надав. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше, як на дане судове засідання, так й на попереднє, надавав суду заяви, в яких просив відкласти слухання справи у зв'язку з його відрядженням за межі м. Дніпро. Разом з тим, доказів неможливості прийняти участь у розгляді даної справи відповідачем суду не надано. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 13 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] була укладена Оферта на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500985181, згідно з умовами якого останній отримав від позивача строковий кредит у розмірі 33828,49 грн. зі сплатою фіксованого відсотку за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних з кінцевим терміном повернення 15.10.2019 року. Згідно п. 3 Договору, за управління Кредитом Банку сплачується комісійна винагорода у розмірі (а.с.14-17). Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 33828,49 грн., які останній отримав та використав в особистих цілях, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.23). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення чинного законодавства та умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує та не повертає використані ним кредитні кошти з відсотками позивача. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання боржник повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеня). В силу положень ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. В результаті вищевказаного, станом на 15.08.2016 року, відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 36690,24 грн., яка складається з наступного: за кредитом - 31678,30 грн.; по відсотках - 2530,24 грн.; комісія - 1481,70 грн.; штраф - 1000,00 грн. (а.с.22). У зв'язку з виниклою заборгованістю, 27 серпня 2016 року позивачем була направлена на адресу відповідача Вимога про дострокове повернення кредиту за вих. № 68299-102-б/б від 26.08.2016 року (а.с.20), що підтверджується реєстром № 717 рекомендованих поштових відправлень, що пересилаються в межах України та квитанцією «УКРПОШТА» від 27.08.2016 року (а.с.21). Проте, відповідач вказану вимогу залишив поза увагою та заборгованість не погасив. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за Офертою на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500985181 від 13.10.2015 року у розмірі 36690,24 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved