Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Відповідачка є матірю доньки [PERSON], [INFO], батьком якої є позивач. Позивач, посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа від 11 листопада 2002 року, з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а від іншого шлюбу він має ще одну малолітню дитину та на користь матері останньої сплачує аліменти у розмірі 4000 грн., відраховувати аліменти в такому розмірі не має можливості, просить суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття. Від [PERSON], в інтересах якої діє відповідачка, надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечила проти позовних вимог позивача та пояснила, що позивач з 2002 року заборгував по виплаті аліментів майже 80 тисяч гривень. З 2017 року після розлучення зі своєю дружиною [PERSON] продовжує проживати з нею під одним дахом і при цьому сплачує аліменти на її користь на утримання їхньої спільної дитини у розмірі 4000 грн. На її думку це зроблено умисно, щоб зменшити розмір аліментів на її утримання. Зазначає, що вона навчається на 2 курсі Черкаської медичної академії на платній формі навчання і за кожен рік навчання плата становить понад 11 тисяч грн. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Оскільки клопотання від відповідачки про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не надходило, тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі виконавчого листа від 11 листопада 2002 року по справі 2-1164/2002 р., з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках передбачених цим кодексом. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обовязок по утриманню дитини лежить як на батькові, так і на матері. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-СР № 094069 від 09 липня 2009 року позивач має сина [PERSON], [INFO], матірю якого є [PERSON] Як вбачається з рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2017 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 4000 грн. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачуються аліменти ще на одну дитину у розмірі 4000 грн. щомісячно. Таким чином, встановлені судом обставини вказують на наявність законних підстав для зменшення розміру аліментів, які позивач повинен сплачувати на утримання доньки [PERSON]. При цьому, позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів до 1/8 суд вважає необґрунтованими. Слід звернути увагу, що відомостей про звернення позивача до суду з позовом про зменшення розміру аліментів відносно сина [PERSON], на утримання якого він сплачує аліменти у розмірі 4000 грн., матеріали справи не містять. При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з такими позовними вимогами для того, щоб забезпечення всіх його дітей відбувалося у рівних частинах. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов'язок батьків утримувати дитину, суд вважає доцільним визначити розмір присуджених до стягнення аліментів в частці заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, виходячи з принципу розумності та справедливості та зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на утримання доньки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, таким чином, частково задовольнивши позовні вимоги. Згідно із п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивачем не було сплачено судовий збір при подачі позову, його необхідно стягнути з нього на користь держави при ухваленні рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial