Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

В грудні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначали, що вона є онукою [PERSON], яка померла 10 травня 2017 року. Після відкриття спадщини, позивач звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення спадщини виявилось, що на будинок №109 по вул. Желваківського в м. Дніпрі ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.1999 накладений арешт. Арешт на нерухоме майно було накладено самим спадкодавцем, [PERSON], в рамках цивільної справи №2-1176/1999 про визнання недійсним договору дарування. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.1999 року позов [PERSON] було задоволено та визнано недійсним договір дарування і зобовязано МБТІ м. Дніпра зареєструвати будинок за [PERSON]. Враховуючи викладене, позивач просить звільнити з-під арешту житловий будинок №109 по вул. Желваківського в м. Дніпрі накладений ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.1999 року. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач є онукою [PERSON], яка померла 10 травня 2017 року. Після відкриття спадщини, позивач звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення спадщини виявилось, що на будинок №109 по вул. Желваківського в м. Дніпрі ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.1999 накладений арешт. Арешт на нерухоме майно було накладено самим спадкодавцем, [PERSON], в рамках цивільної справи №2-1176/1999 про визнання недійсним договору дарування. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.1999 року позов [PERSON] було задоволено та визнано недійсним договір дарування і зобовязано МБТІ м. Дніпра зареєструвати будинок за [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 316, ч.1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власний майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, та те що [PERSON] є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] та арешт майна створює перешкоди позивачу в реалізації свого права на отримання спадщини, підстав для збереження накладеного арешту відсутні, суд вважає позовні вимоги обгрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved