Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] у вересні 2017 року звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила: визнати незаконними та скасувати Накази Генерального директора Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» Тимошенка П.Г. від 17.11.2016 року №1671 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2»; від 07.03.2017 р. №320 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2»; від 25.04.2017 р. №585 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2»; від 28.07.2017 р. №1118«Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2»; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці у повному обсязі виробничу премію за липень 2017 року та стягнути на її користь 12800 грн. відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона із 02.06.2008 р. по день подання позову перебуває у трудових відносинах із ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», працюючи машиністом ексгаустера 4 розряду виробничої дільниці випалювання обкотишів. Починаючи із 2016 року позивач зазнає безпідставних утисків зі сторони свого безпосереднього керівництва, наслідком чого є необґрунтовані притягнення її до дисциплінарної відповідальності та позбавлення виробничої премії, з чим вона категорично не згодна. Так, наказом 17.11.2016 року №1671 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2» позивачу оголошено догану за порушення п.п.1.7.1, 2.2, 2.5, 3.11 «Інструкції з охорони праці №07.07-14 для машиніста ексгаустера цеху з виробництва обкотишів №2», а саме: неякісне проведення АБВР (аналізу безпечного виконання робіт) та відсутність документів на право виконання робіт підвищеної небезпеки, які працівник повинен мати при собі. При цьому, відповідно до акту від 22.10.2016 р. позивачем не виконано роботи з прибирання оголеного кабелю з устаткування, яке закріплено за позивачем. Зазначене, на думку позивача, не відповідає дійсності, оскільки біля вентилятора BG 5.002, який вона обслуговувала у той день відповідно до одержаного наряду, підрядною організацією проводились ремонтні роботи. Ділянка цих робіт була огороджена попереджувальною стрічкою, за яку позивач із міркувань безпеки не заходила. Крім цього, вказана ділянка по закінченню ремонтних робіт не була прибрана від сміття, серед якого знаходився кабель. Він не був під`єднаний до електромережі та не був частиною устаткування, яке обслуговувала позивач, тому зазначення у акті, що саме цей кабель є складовою частиною обладнання і він становить небезпеку є безпідставним. Також у той же день майстер [PERSON] видав позивачці наряд на прибирання просипу обпалювальної машини «А», від виконання якого позивач відмовилась, так як це не входить до її трудових обов`язків, про що надала письмові пояснення. Викладені в наказі №320 від 07.03.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2» обставини позивачка вважає результатом упередженого ставлення до неї безпосереднього керівництва. Крім того, про наявність зазначеного наказу їй стало відомо лише з письмової відповіді Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області від 07.08.2017 р. №Н-1028-11/04. Наказ №586 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2» від 25.04.2017 р. є незаконним, оскільки у позивачки була відсутня можливість зробити записи в агрегатних журналах, так як приміщення, де вони зберігаються були закриті, а ключі знаходились у напарниці позивачки. Також не є доведеною обставина незастосування позивачкою засобів індивідуального захисту, оскільки таких порушень вона ніколи не допускала, та з огляду на відсутність свідків, які б могли це підтвердити. Крім того, у позивача не витребувано письмових пояснень щодо зазначених порушень і не ознайомлено її з актом даного порушення. Наказ №1118 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2» від 28.07.2017 р. є незаконним з тих підстав, що 06.07.2017 р. після одержання наряду-завдання позивачка сумлінно виконувала роботу з прибирання промислових вентиляторів. Після отримання на свій мобільний дзвінка від майстра [PERSON] з вимогою повернутись до вентилятора, вона прибула на місце, проте майстра там не було. За час прибирання позивач періодично виходила до кімнати відпочинку машиністів ексгаустерів для короткочасного відпочинку і за цей період викликів від безпосереднього керівництва не було. Позивачка зазначає про відсутність на безпосередньому місці її роботи гучномовного зв`язку, а передача такого через інші виробничі приміщення не можлива через значний рівень промислового шуму. Близько 24.00 на мобільний телефон позивачки зателефонувала оператор і викликала її до вентилятора АG 5.006, де її вже чекало керівництво, яке по прибуттю позивачки безпідставно звинуватило її у відсутності на робочому місці. Майстер зміни в обмін на не складання акту про порушення запропонував позивачці виконати роботу з повного прибирання «0» корпусу нагнітання, на що остання погодилась. Під час виконання даної роботи позивачка дізналась, що її знову викликають до керівництва. Проте, прийшовши до кабінету, вона нікого там не виявила, почекавши на їх появу хвилин 15. Потім позивачка пішла до кімнати відпочинку, після чого продовжила прибирання. Близько 03 год. 30 хв. їй зателефонував майстер [PERSON] та викликав до вентилятора АG 5.006, прийшовши до якого останній запитав позивачку про причини її відсутності на робочому місці. Коли вона пояснювала, що виконувала усний наряд майстра [PERSON] , він зазначене спростував. Всі зазначені накази про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності вона вважає такими, що винесені з порушення процедури їх застосування. Так, відповідач у належній формі жодного разу не вимагав від позивача надання письмових пояснень по суті спірних ситуації, не було проведено службових розслідувань чи належної перевірки. Жоден із наказів не містить доказів вини позивача у вчиненні викладених у них діянь. Крім того, наказом №1674 від 17.11.2016 р. та №585 від 25.04.2017 р. позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне й те саме порушення - неякісного проведення АБВР (аналізу безпечного виконання робіт), що є неприпустимим. Своїми неправомірними діями відповідач завдав позивачу моральної шкоди, розмір якої остання оцінює у 12800 грн.. Щодо строку звернення до суду, то позивач зазначає, що неодноразово намагалась врегулювати спір у позасудовому порядку, звертаючись з письмово як до відповідача, так і до інших державних органів, в зв`язку з чим просить суд визнати причини пропуску звернення до суду поважними. Виклад заперечень відповідача. Відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що додатком до колективного договору затверджені «Правила внутрішнього трудового розпорядку для робітників, керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат». Крім того, безпосередні обов`язки позивачки щодо виконання роботи, дотримання трудової і виробничої дисципліни, вимог охорони праці та техніки безпеки визначаються «Инструкцией по охране труда для машиниста эксгаустера цеха по производству окатышей №2»; ИОТ №07.07.14 введена в дію наказом №214 від 20.03.2014 р., з якою позивачка ознайомлена під підпис. Однак, всупереч передбаченим в даних інструкціях вимогам, позивачка протягом 2016-2017 р.р. неодноразово порушувала виробничу і трудову дисципліну, норми і правила охорони праці, допускаючи такі грубі дисциплінарні проступки, як залишення робочого місця без поважних причин і без відома керівника, сон у робочий час, паління у невстановленому місці, безпідставна відмова від отримання наряду, невиконання роботи за отриманим нарядом (не проведення обов`язкового щозмінного огляду робочого місця із внесенням до агрегатного Журналу записів щодо стану обладнання; не прибирання свого робочого місця після закінчення робочої зміни тощо), недодержання вимог з охорони праці (не проведення АБВР (аналізу безпечного виконання робіт) перед початком та на протягом зміни; невикористання засобів індивідуального захисту; відсутність відповідних посвідчень, які працівник повинен мати при собі під час виконання робіт у шкідливих умовах праці). Все зазначене відображене належним чином в доповідних та службових записках, записами у Книзі нарядів, актах, складених за участю свідків, фотографіях робочого місця позивачки та її поясненнях. Проте, остання своєї вини у скоєному ніколи не визнавала та відмовлялась надавати письмові пояснення, про що складались відповідні акти, вважаючи ситуацію, що складалася наслідком неприязного ставлення до позивачки безпосереднього її керівника майстра [PERSON]. За вказаними фактами адміністрацією відповідача проводилась перевірка, за результатами якої припущення позивачки не підтвердились. Оголошення дисциплінарних стягнень здійснювалось наказами по комбінату із дотриманням термінів та процедур, встановлених трудовим законодавством. Фактичні обставини справи, що викладені позивачкою, не відповідають дійсності, оскільки відображають її суб`єктивне сприйняття або є результатом її свідомого спотворення, оскільки відсутні будь-які докази. Також відповідач не оскаржувала оспорювані накази про накладення дисциплінарних стягнень у встановленому порядку та строки відповідно до ст.ст.221, 225, 233 КЗпП, що свідчить про пропуск нею позовної давності по трьом наказам: №1671 від 17.11.2016 р., №320 від 07.03.2017 р. та №585 від 25.04.2017 р.. Не може братися до уваги, на думку відповідача, поважність причин їх пропуску юридична необізнаність позивачки, оскільки у листах до керівництва відповідача вона посилалась на норми КЗпП.. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди відповідач відхиляє, оскільки будь-яке порушення прав позивачки відповідачем не допущено. Заяви та клопотання учасників справи. Представником відповідача у судове засідання 09.11.2017 р. подано суду клопотання про виклик свідків, яке після з`ясування думки представника позивачки, задоволено. Представник відповідача 02.10.2018 р. подав суду клопотання про залучення додаткових доказів до справи (вх.№14945 від 02.10.2018 р.). Представник відповідача 13.12.2008 р. подала заяву про неможливість надання для огляду Журналів прийому-здачі змін машиністів ексгаустерів ЦПО-2 за жовтень 2016 р., березень 2017 р. у зв`язку з закінченням строку їх використання та відсутністю потреби зберігання (вх.№19662 від 13.12.2018 р.). Представник позивача 08.02.2019 р. подав клопотання про встановлення відсутності подій, викладених у наказах від 17.11.2016 року №1671 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2»; від 07.03.2017 р. №320 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2»; від 25.04.2017 р. №585 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2» (вх.№2548 від 08.02.2019 р.). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28.09.2017 р. позовну заяву [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення невиплаченої виробничої премії та відшкодування моральної шкоди залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 18.10.2017 р. відкрито провадження у даній справі, призначено проведення судового засідання на 09.11.2017 р.. У судовому засіданні 09.11.2017 р. було оголошено перерву до 30.11.2017 р. для виклику свідків і надання можливості представнику позивачки ознайомитись із запереченнями відповідача. За клопотанням представника позивачки від 30.11.2017 р. розгляд справи було відкладено на 26.12.2017 р.. За клопотанням представника відповідача від 26.12.2017 р. та неявкою усіх сторін по справі на судове засідання 26.12.2017 р. її розгляд було відкладено на 14.02.2018 р.. У судовому засіданні 14.02.2018 р. було допитано свідка [PERSON] і оголошено перерву до 19.03.2019 р. для виклику інших свідків. У судовому засіданні 19.03.2018 р. були допитані свідки [PERSON] і [PERSON] та перед наданням пояснень позивачкою оголошено перерву до 19.04.2018 р.. У судовому засіданні 19.04.2019 р. заслухано пояснення позивачки [PERSON] та задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на 24.05.2018 р.. В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи 24.05.2018 р. не відбувся. У судовому засіданні 19.06.2018 р. було задоволено клопотання представника відповідача про надання можливості ознайомитись із матеріалами справи, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 28.08.2018 р.. У судовому засіданні 28.08.2018 р. в зв`язку з неявкою представника позивача за клопотанням позивачки було оголошено перерву до 02.10.2018 р.. У судовому засіданні 02.10.2018 р. оглянуті надані представником відповідача документи, які були залучені до матеріалів справи, та в зв`язку з необхідністю виклику майстра та надання необхідних журналів прийому-здачі змін машиністів ексгаустерів, оголошено перерву до 07.11.2018 р.. Ухвалою від 07.11.2018 р. в зв`язку з неявкою учасників справи та надходженням від них клопотань про відкладення судового засідання, розгляду справи відкладено на 13.12.2018 р.. В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи 13.12.2018 р. не відбувся. У судовому засіданні 08.02.2019 р. в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача, розгляд справи відкладено на 14.03.2019 р.. В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи 14.03.2019 р. не відбувся. В судовому засіданні 09.04.2019 р. вирішено питання про відсутність необхідності повторного допиту майстра, розпочато дослідження письмових доказів та оголошено перерву до 21.05.2019 р.. У судовому засіданні 21.05.2019 р. закінчено дослідження письмових доказів і перед судовими дебатами оголошено перерву до 25.07.2019 р.. У судовому засіданні 25.07.2019 р. заслухано у судових дебатах представника відповідача та оголошено вступну у резолютивну частини рішення. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] , [INFO] , відповідно до записів у її трудовій книжці із 02.06.2008 р. працювала на підприємстві відповідача машиністом ексгаустера виробничої дільниці випалювання обкотишів (а.с.8 том 1). Позивачка при прийомі на роботу була під підпис ознайомлена з умовами праці, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією та колективним договором, відомості про що зазначені в наказі №401 про прийом на роботу від 02.06.2008 р. (а.с.9 том 1). Наказом 17.11.2016 року №1671 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2» позивачці оголошено догану за порушення п.п.1.7.1, 2.2, 2.5, 3.11 «Інструкції з охорони праці №07.07-14 для машиніста ексгаустера цеху з виробництва обкотишів №2», а саме: неякісне проведення АБВР (аналізу безпечного виконання робіт) та відсутність документів на право виконання робіт підвищеної небезпеки, які працівник повинен мати при собі. Відповідно до п.1.7.1 Інструкції з охорони праці №07.07-14 для машиніста ексгаустера цеху по виробництву обкотишів №2, затвердженою директором з охорони праці і навколишнього середовища 19.03.2014 р., яка введена в дію наказом №314 від 20.03.2014 р. (далі - Інструкція) передбачено, що при виконанні робіт машиніст ексгаустера зобов`язаний мати при собі всі необхідні документи, які дають право виконувати ці роботи: посвідчення по професії, посвідчення про проходження перевірки знань на відповідну кваліфікаційну групу по електробезпеці, посвідчення про перевірку знань з охорони праці, пам`ятку АБВР, пам`ятку для працівників, обслуговуючих технологічне обладнання, Книгу реєстрації порушень норм і правил охорони праці. Пунктами 2.2, 2.5 та 3.11 Інструкції передбачено, що перед початком і в ході виконання робіт необхідно провести Аналіз Безпеки Виконання Робіт, який складається із 5-ти кроків. Всі зауваження, виявлені в результаті спільного огляду обладнання зі змінником при прийому-здачі оформлюються в Журналі з обов`язковим підписом обох працівників із передачею зауважень старшому майстру (майстру) і діяти за його вказівкою. При виявленні оголених кінців проводки або кабелів не торкатися до них, повідомивши про це майстра зміни (а.с.75-78 том 1). На підставі службової записки від 13.11.2016 р. за підписом начальника ЦВО-2 [PERSON] .. а також доповідних майстра дільниці [PERSON] наказом №1671 від 17.11.2016 р. позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.102,103,104,105 том 1). В оспорюваному наказі викладені суть порушення, а саме: працюючи у зміну 22.10.2016 року з 08 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин майстром виробничої дільниці обпалювання обкотишів [PERSON] був виявлений електричний кабель, який залишився після робіт підрядної організації, що могло привести до травмування робітників цеху і підрядних організацій. Машиніст ексгаустера [PERSON] не виявила дане порушення, не зробила запис в Журналі прийому-здачі зміни та не сповістила майстра дільниці чи оператора пульта керування, що свідчить про неякісне проведення АБВР при прийомі зміни та під час виконання робіт. Пізніше, о 13 годині 10 хвилин, майстер виробничої дільниці обпалювання обкотишів [PERSON] в приміщенні операторної дільниці випалювання обкотишів під час бесіди з машиністом ексгаустера [PERSON] звернувся з вимогою надати необхідні документи (посвідчення) на право виконання робіт пов`язаних із підвищеною небезпекою на підприємстві. Жодного документу [PERSON] надати не змогла, про що був складений і підписаний Акт у присутності свідків. За виявлені порушення у [PERSON] необхідно було вилучити талон №1 з «Книги реєстрації порушень норм і правило охорони праці на ПАТ «ПівнГЗК», але вона відмовилась її надати, стверджуючи, що всі необхідні документи в неї забрав майстер дільниці [PERSON] , хоча на його вимогу про надання документів [PERSON] їх також не надала. Дана розмова відбувалась у присутності свідків, про що складено Акт. В пояснювальній записці від 03.11.2016 р. позивач [PERSON] себе винною не визнала у порушенні трудової дисципліни. При цьому зазначила, що майстром [PERSON] у нічну зміну 22.10.2016 р. приблизно із першої години до трьох проведено аудит та надано йму всі документи, які він забрав із собою (а.с.106 том 1). У пояснювальній записці від 26.10.2016 р. позивач [PERSON] на заперечення своєї вини у порушенні трудової дисципліни зазначила, що майстер дільниці [PERSON] видав їй наряд на прибирання просипу обпалювальної машини «А», від виконання якого вона відмовилась, про що надала письмові пояснення. Щодо наявності оголеного проводу, то позивачка зазначає, що ділянка цих робіт була огороджена попереджувальною стрічкою, за яку вона не заходила. Щодо вимоги надати документи, позивачка пояснила, що не змогла їх надати, так як вони були в іншому одязі (а.с.108-109 том 1). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини, викладені у наказі №1671 від 17.11.2016 року. Зокрема, [PERSON] , пояснив, що він сам виявив порушення, які [PERSON] не побачила та не зафіксувала у журналі. Перевірка виконання АБВР позивачкою проводилась у присутності свідків, в результаті якої встановлено, що зазначена перевірка не проведена належним чином. Також щодо відсутності у позивачки документів, то заперечив, що він їх вилучав. Крім того, наказом №320 від 07.03.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2» [PERSON] було оголошено догану за порушення п.п.1.8.4, 1.11 «Інструкції з охорони праці №07.07-14 для машиніста ексгаустера цеху з виробництва обкотишів №2», а саме: за паління у невстановленому місці (в приміщенні для короткочасного відпочинку та прийому їжі) та створення потенційно пожеже небезпечної ситуації (складання непогашених недопалків у поліетиленовий пакет), а.с.93-94 том 1. Зі службової записки вих.№200/66 від 16.02.2017 р. за підписом в.о. начальника ЦВО-2 [PERSON] вбачається, що при проведенні цільової перевірки стану охорони праці та пожежної безпеки на виробничій дільниці випалювання обкотишів у цеху виробництва обкотишів №2 о 04 годині 15 хвилин під час огляду робочих місць у корпусі технологічних вентиляторів ВН 1.005 та ВН 1.028 було виявлено, що обладнання, а саме вищевказані вентилятори, працювали без нагляду зі сторони технологічного персоналу, а машиніст ексгаустера була відсутня на робочому місці. На маршруті пересування у корпусі технологічних вентиляторів ВН 1.005 та ВН 1.028 знаходилось приміщення кімнати прийому їжі, яке виявилось зачиненим зсередини. Начальник виробничої дільниці випалювання обкотишів [PERSON] декілька разів постукав у двері даного приміщення, через деякий час двері відчинила машиніст ексгаустера 4 розряду [PERSON] . В самому приміщенні було напалено, недопалки від цигарок були розкидані по підлозі, а також у поліетиленовому пакеті на столі, що могло привести до загоряння побутового приміщення. Провідний фахівець з ОП та ПБ [PERSON] та начальник дільниці [PERSON] під час бесіди з машиністом ексгаустера [PERSON] звернулися з вимогою надати пояснення з приводу паління у невстановленому місці, створення небезпечної ситуації, яка могла призвести до пожежі та загрожувала здоров`ю і життю самої [PERSON] .. Письмове пояснення [PERSON] надати відмовилась, про що був складний і підписаний відповідний Акт у присутності свідків. Дане порушення стало можливим тому, що машиніст ексгаустера [PERSON] палила не в спеціально відведеному місці, а всередині побутового приміщення, чим створила потенційно небезпечну ситуацію з пожежної безпеки, що є порушенням вимог п.п.1.8.4, 1.11 «Інструкції з охорони праці №07.07-14 для машиніста ексгаустера цеху з виробництва обкотишів №2» (а.с.95 том 1). Відповідно до Акту від 19.02.2017 р. позивач [PERSON] на вимогу надати пояснення щодо куріння в неустановленому місці та створення небезпечної ситуації, яка могла призвести до пожежі і нанести шкоду життю і здоров`ю їй самій, відповіла, що подумає як це правильно написати і через два дня надасть пояснювальну. Щодо вимоги майстра дільниці обпалення окатишів технологічної зміни №3 [PERSON] , який за вказівкою начальника дільниці обпалювання окатишів №2 [PERSON] вимагав від [PERSON] пояснення по суті виявлених порушень у зміну з 20-00 15.02.2017 р. по 08-00 16.02.2017 р., остання від їх надання відмовилась (а.с.96 том 1). Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з даним наказом №320 від 07.03.2019 р. вона ознайомилась 15.03.2017 р. Крім того, зазначила, що 16.02.2017 р. дійсно перебувала у побутовому приміщенні (битовці), в якому закрилась з дозволу начальника ЦПО-1. Коли почула, що хтось гучно стукає у двері їх не відчинила, бо на її питання: хто там? Їй ніхто не відповів і вона злякалась. Хвилин через 5 на її мобільний зателефонував майстер [PERSON] і вона потім відчинила двері. Коли комісія зайшла всередину цього приміщення, вони все перерили, бо шукали колосники. При цьому [PERSON] не була присутньою. Також зазначила, що фотографії виявленого порушення не відповідають дійсності. Свідок [PERSON] , провідний фахівець з охорони праці та промислової безпеки, у судовому засіданні пояснила, що 16.02.2017 р. вона разом із начальниками дільниці проводили цільову перевірку шляхом обходу робочих місць на фабриці. При цьому вони бачили всіх працівників, які виконували роботу згідно з нарядами. Але позивачки [PERSON] на місці не було, тоді почекавши на неї близько 30 хвилин, по гучномовному зв`язку було оголошено про необхідність її явки, проте вона так і не з`явилися. ЇЇ було знайдено заспану в накуреному побутовому приміщенні. Свою відсутність [PERSON] пояснила тим, що почувалася погано, тому вирішила трохи відпочити, щоб потім знову вийти на зміну. При цьому надати пояснення відмовилась, про що було складено акт. Також свідок [PERSON] зазначила, що побутовим приміщенням, де була виявлена [PERSON] , ніхто крім останньої не користується, у працівників зміни є інше нове і комфортне побутове приміщення. Також відповідно до наказу №586 від 25.04.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2» [PERSON] було оголошено догану за порушення вимог п.п.1.7.1, 1.7.2, 1.7.6, 2.2, 2.5 «Інструкції з охорони праці №07.07-14 для машиніста ексгаустера цеху з виробництва обкотишів №2», а саме: за незастосування на своєму робочому місці [PERSON] засобів індивідуального захисту, за відсутність при ній всіх необхідних документів, які дають право виконувати роботи з підвищеною небезпекою та під час прийому зміни проведення формального АБВР - не перевірила в повному обсязі обладнання, не виявила всі ризики на робочому місці, про що свідчить відсутність записів у журналі прийому-здачі зміни та в агрегатних журналах закріпленого обладнання (а.с.87 том 1). Згідно зі службовою запискою начальника ЦПО-2 [PERSON] , о 02 годині 30 хвилин 29.03.2017 р. під час обходу майстрами робочих місць, а саме: в корпусі технологічних вентиляторів ВG 5.002, ВG 5.006, ВG 5.013 зустріли машиніста ексгаустера 4 розряду [PERSON] , яка знаходилась на робочому місці без засобів індивідуального захисту: респіратора захисного, захисних окулярів, спецових рукавиць та з розстібнутою спецовою курткою, що могло призвести до травмування працівника, а також до виникнення в подальшому професійного захворювання. На вимогу майстра дільниці [PERSON] та в.о.майстра дільниці [PERSON] до [PERSON] надати всі необхідні документи (посвідчення) на право виконання робіт, пов`язаних із підвищеною небезпекою на виробництві, остання їх не надала і жодних пояснень щодо вказаного не надала. Також приблизно о 03 годині 20 хвилин під час перевірки ведення журналів прийому-здачі зміни на дільниці випалювання обкотишів ЦВО-2 виявлено, що в журналі прийому-здачі зміни, а також в агрегатних журналах закріпленого за [PERSON] обладнання, а саме технологічних вентиляторів ВG 5.002, ВG 5.006, ВG 5.013, ВН 1.005, ВН 1.028 були відсутні будь-які записи. Це свідчить про те, що машиніст ексгаустера [PERSON] перед початком та протягом зміни при обході закріпленого обладнання неповно і неякісно провела АБВР при прийомі зміни та під час виконання робіт. Запрошена майстром дільниці [PERSON] та в.о. майстра дільниці [PERSON] о 03 годині 50 хвилин до оперативного пульту дільниці випалювання обкотишів [PERSON] для бесіди з приводу виявлених порушень вимогу про надання письмових пояснень щодо них надати відмовилась, про що складений акт у присутності свідків (а.с.88 том 1). У доповідній, складеній майстром дільниці [PERSON] , також зафіксовані вищевказані порушення трудової дисципліни [PERSON] (а.с.89 том 1). Акт від 30.03.2017 р. свідчить про відмову позивачки у наданні письмових пояснень із приводу виявлених недоліків у її роботі (а.с.90 том 1). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що самостійно виявив допущені [PERSON] неякісне проведення АБВР, оскільки зобов`язаний контролювати ці дії. Крім того, підтвердив, що у нічну зміну 29.03.2017 р. позивачка знаходилась без засобів індивідуального захисту, що підтверджено також і іншими особами, які здійснювали перевірку. Також зазначив, що дані засоби видаються працівникам регулярно. Стосовно вимог позивача про поновлення строку для звернення до суду з позовом про оскарження дисциплінарних стягнень, накладених наказами №1671 від 17.11.2016 р., №320 від 07.03.2017 р. та №586 від 25.04.2017 р. та визнання їх незаконним та скасувати, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. В той же час, згідно з ч. 1 ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Як вбачається з матеріалів справи, перший наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності був виданий відповідачем 17.11.2016 року, з яким вона повинна була ознайомитись до 19.11.2016 р., проте у зазначений строк вказаних дійне вчинила, про що свідчить акт (а.с.109,176 том 1). Строк звернення до суду з вказаним позовом - 19 лютого 2017 року. З наказом №320 від 07.03.2017 р. позивач ознайомлена 15.03.2017 р. (а.с.177 том 2), тому строк звернення з позовом до суду до 15.06.2017 року включно. Із наказом №586 від 25.04.2017 р. позивачка ознайомлена 25.04.2017 р., тому строк звернення до суду до 25.07.2017 р. включно. Проте, [PERSON] з позовом до суду звернулась лише 26.09.2017 року, про що свідчить експрес-накладна №59000284627496 (а.с.58 том 1). На обґрунтування причин поважності пропущення строку звернення до суду, позивач зазначає, що намагалась врегулювати спір у досудовому порядку, звертаючись до керівництва відповідача та державних органів, а також посилається при цьому на свою юридичну необізнаність. Однак, позивачем не надано суду достатньо доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки з 19.02.2017 року по 25.07.2017 року у позивача було достатньо часу на подання позовної заяви для звернення до суду, враховуючи, що у зверненнях у позасудовому порядку позивачкою достатньо чітко викладено позицію позивача із посиланням зокрема на норми КзпП України, проте вказаним правом вона не скористалась. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування №1671 від 17.11.2016 р., №320 від 07.03.2017 р. та №586 від 25.04.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2», а відтак, в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Стосовно вимоги визнання незаконним та скасування Наказу №1118 від 28.07.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2», суд зазначає наступне. Відповідно до змісту оскаржуваного наказу, в робочу зміну з 20.00 год. 06.07.2017 р. до 08.00 год. 07.07.2017 р. майстер виробничої дільниці випалювання обкотишів ЦПО-2 [PERSON] видав машиністу ексгаустера виробничої дільниці випалювання обкотишів [PERSON] письмовий наряд на здійснення контролю за станом, прокрутку і підготовку до ремонту технологічних вентиляторів АG 5.002, АG 5.006 та АG 5.013, а також прибирання робочого місця від вторинного пилу. Приблизно о 21.20 год. під час обходу робочих місць [PERSON] виявив, що наряд [PERSON] не виконується і на робочому місці вона відсутня. В кімнаті короткочасного відпочинку та приймання їжі машиністів ексгаустера [PERSON] також не було. На виклики оператора пульта керування [PERSON] по гучномовному зв`язку та на дзвінки майстра дільниці [PERSON] по мобільному телефону [PERSON] в період з 21.30 год. до 23.35 год. не відповідала. Під час обходу робочих місць майстром дільниці випалювання [PERSON] та майстром дільниці випалювання [PERSON] знову було виявлено, що [PERSON] відсутня на робочому місці та в побутовому приміщенні для короткочасного відпочинку та приймання їжі машиністів ексгаустера. Лише о 03.30 год. після того як майстер дільниці [PERSON] додзвонився до [PERSON] по мобільному телефону, вона підійшла до технологічного вентилятора АG 5.006, де її чекали керівник та працівники дільниці, в заспаному вигляді. Надати будь-які пояснення щодо відсутності на робочому місці та невиконання наряду [PERSON] відмовилась. За даними фактами складений Акт від 07.07.2017 р.. Таким чином, в робочу зміну з 20.00 год. 06.07.2017 р. до 08.00 год. 07.07.2017 р. [PERSON] двічі - в період з 21.20 год. до 23.35 год. та з 02.20 год. до 03.30 год. самовільно без поважних причин залишала робоче місце та не виконала наряд з прибирання закріпленого обладнання, чим порушила вимоги п.п.3.1, 3.2 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників, керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців ПрАТ «ПівнГЗК» (а.с.79 том 1). Зазначені порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників, керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців ПрАТ «ПівнГЗК» позивачкою [PERSON] викладені також у службовій записці за підписом начальника ЦВО-2 [PERSON] (а.с.80 том 1). Крім того, у доповідній записці [PERSON] від 07.07.2017 р. також докладно описані порушення трудової дисципліни позивачкою [PERSON] (а.с.81 том 1). У книзі нарядів на зміну з 20.00 по 8.00 6-7 липня 2017 року під №9 зафіксовано місце роботи та роботу, яка повинна була виконувати позивачка: вентилятори АG 5.002, 5.006, 5.013; прокрутка, контроль, підготовка до ремонту обладнання. Прибирання робочого місця. Аналіз безпеки виконання робіт. Дотримуватись КБТ 26,28,30,48. О 19.45 наряд позивачка прийняла, а о 08.00 його здала, про що свідчить її підпис. При цьому у відомостях про виконання наряду та стану робочих місць зазначено: наряд не виконано. Робоче місце не прибрано (а.с.82-83 том 1). Акт від 07.07.2017 р. свідчить про вище виявлені порушення трудової дисципліни позивачкою та її відмову надати будь-які пояснення щодо них (а.с.84 том 1). З довідки від 17.07.2017 р. вбачається, що позивачка [PERSON] не входить до складу виборного профспілкового органу та не є членом цехкому (а.с.85 том 1). З оспорюваним наказом №1118 від 28.07.2017 р. позивачка ознайомлена під підпис у той же день (а.с. 86, 179 том 1). Тому в даному випадку встановлений частиною 1 ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду за захистом трудових прав позивачем дотримано. У судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що у зміну з 20.00 по 8.00 6-7 липня 2017 року вона сумлінно виконувала роботи по прибиранню вентиляторів рівно до 23.00, після чого пішла відпочивати нікому про це не сказавши. Через 20 хвилин вона знову вийшла працювати та була біля обладнання, нікуди від нього не відходила. Про те, що її викликають не чула. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працюючи у нічну зміну 06-07 липня 2017 року здійснював о 21.20 год. обхід робочих місць, де працювала [PERSON] , але останньої там не знайшов, при цьому вона нікому не повідомляла, куди пішла. Таке відбувалось не вперше. Згідно з посадовою інструкцією майстер зміни повинен знати, куди і коли відлучається працівник особисто або через оператора. В зв`язку з відсутністю [PERSON] на робочому місці по гучномовному зв`язку оператор викликала останню. Проте вона не з`явилася, на телефонні дзвінки не відповідала, у побутовому приміщенні її не було. Приблизно через три години свідок разом із іншим складом комісії побачили позивачку на її робочому місці у заспаному стані. На питання де вона була, нічого не відповіла, просто стояла і мовчала. Ніяких письмових пояснень [PERSON] не надала. Свідок [PERSON] зазначив, що ніякого конфлікту у них немає, він лише вимагає від усіх виконання вимог посадових інструкцій та правил внутрішнього трудового розпорядку. Також свідок [PERSON] вказав, що вентилятори, які обслуговувала позивачка знаходяться на відстані 10 м один від іншого, тому перебуваючи на одному з них можна все побачити. Крім того, гучномовний зв`язок встановлено на колонах, і з ним проблем немає. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи. З зазначеного вбачається, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на позивачку [PERSON] стали службова та доповідна записки, а також акт від 07.07.2017 р. в зв`язку з не вчиненням нею дій щодо виконання отриманого наряду в частині прибирання закріпленого за нею обладнання в робочу зміну з 20.00 год. 06.07.2017 р. по 08.00 год. 07.07.2017 р. та її відсутність на робочому місці у вказаний в оспорюваному наказі час. Позивачка не заперечує факту відсутності на робочому місці 06.07.2017 року у період з 22.00 год. до 24.00 год., зазначаючи, що вона у цей виходила на короткострокову перерву, при цьому не повідомивши нікого із керівництва, про що написала у скарзі від 14.07.2017 р. (а.с.26-27 том 1). Відповідно до п.п.3.1, 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників, керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців ПРАТ «ПІВНГЗК» основними обов`язками працівників є: не порушувати режиму роботи, графіка змінності (запізнення, самовільне залишення робочого місця, самовільний перехід з однієї зміну в іншу тощо), не допускати прогулів. Підвищувати продуктивність праці, своєчасно і якісно виконувати роботу по нарядах і завданнях. Отже, виконання наряду та дотримання режиму роботи позивачкою передбачено як чинним законодавством, так і Правилами внутрішнього трудового розпорядку для робітників, керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців ПРАТ «ПІВНГЗК». Таким чином, відсутність позивачки під час робочого часу підтверджується самою ж нею, доповідною та пояснювальною запискою, та складеним за даними фактами актом. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що вона все ж була належним чином виконувала роботи з прибирання обладнання та була присутня в період з 21.20 год. до 23.35 год. та з 02.20 год. до 03.30 год. у робочу зміну з 20.00 год. 06.07.2017 р. по 08.00 год. 07.07.2017 р., а не вийшла на виклики керівництва через відсутність гучномовного зв`язку, оскільки зазначене спростовується вищевказаними доказами. Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи позивачки про те, що її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності з мотивів особистої неприязні до неї безпосереднього керівництва, зокрема з огляду на наявність колективного листа з підписами 30 осіб (а.с.110-111 том 1). Норми права, які застосував суд, і мотиви їх застосування. Підставою для застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, (КзПП, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором), а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнається саме невиконання трудових обов`язків. Згідно чинного законодавства, перед застосуванням до працівника догани, роботодавець має провести розслідування та зібрати достатньо доказів, які б свідчили про факт вчинення працівником дисциплінарного проступку, отримати від працівника письмове пояснення. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Отже, відповідачем належними та допустимими доказами спростовано доводи позивачки, надано докази вчинення нею дисциплінарного проступку, за який її було притягнуто до відповідальності наказом №1118 від 28.07.2017 року. За приписами статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до частини другої статті 140 КЗпП України, щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно з статтею 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV Кодексу). З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи нена\-лежне виконання працівником, без поважних причин, обов`язків, по\-кладених на нього трудовим договором або правилами внутрішньо\-го трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визнача\-ються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов`язок. При визначенні виду стягнення враховуються і попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення. Судом встановлено, що на виконання ст. 149 КЗпП відповідачем було запропоновано позивачці надати пояснення з приводу вказаних обставин, однак вона відмовилась від надання письмових пояснень, про що відповідачем був складений акт від 07.07.2017 року. Наведене вище свідчить про те, що мали місце факти порушення позивачкою своїх трудових обов`язків, а тому застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани проведено відповідачем відповідно до вимог статті 147 КЗпП України. Суд, оцінюючи докази та пояснення сторін, відтак, з огляду на їх належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; беручи до уваги, що позивачка, без попередження свого керівництва та без поважної причини, самовільно залишила в робочий час своє робоче місце та тривалий час була відсутньою на робочому місці без поважних причин і не виконала наряд із закріпленого за нею обладання, чим порушила п.п.3.1, 3.2 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників, керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців», а порушень законодавства в діях відповідача при притягненні позивачки до відповідальності судом не встановлено та нею не доведено, наказ про притягнення до відповідальності у вигляді догани відповідає тяжкості і обставинам вчинення порушення, і відтак, притягнення до дисциплінарної відповідальності за цим наказом є обґрунтованим. Крім того, преміювання не є обов`язковою частиною заробітної плати і застосовується саме як засіб заохочення працівників, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, та, зокрема те, що в даній справі позовна вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд, дійшовши висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо наказів від 17.11.2016 р., 07.03.2017 р. та від 24.04.2017 р. у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та законність та правомірність винесення наказу від 28.07.2017 р., вважає позовну вимогу про стягнення моральної шкоди необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Відповідно до п.2 ч.2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed