Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про переміну прізвища [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON], померлої [INFO]; копія свідоцтва про смерть [PERSON], померлого [INFO]; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]; копія свідоцтва про право на житло № [NUMBER] від 15.04.1993р.; копії довідок ТВБВ № 10015/0371 філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 07.09.2016р., 12.09.2016р. за № 04/284, № 04/288; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2016р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є онуком нині померлих [PERSON] та [PERSON] За життя [PERSON] належало: 1/4 частина квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.04.1993р.; грошові вклади на рахунках № [NUMBER], № [NUMBER], які знаходяться в ТВБВ № 10015/0371 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк». Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] - помер. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] були його донька - [PERSON] та його дружина [PERSON] У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявами про її прийняття. Однак, на момент смерті [PERSON] разом із ним мешкала його дружина [PERSON] (бабуся позивача). Його донька [PERSON] за прийняттям спадщини після смерті батька не зверталась, на неї не претендувала. Таким чином, бабуся позивача [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого чоловіка [PERSON], однак за життя не встигла оформити спадщину у нотаріальному порядку. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] За життя їй належало: 1/2 частина квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.04.1993р. (1/4 частину квартири вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON].); грошові вклади на рахунках № [NUMBER], № [NUMBER], які знаходяться в ТВБВ № 10015/0371 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», які вона також прийняла після смерті чоловіка; грошові вклади на рахунку № [NUMBER], які знаходяться в ТВБВ № 10015/0371 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, тому спадкоємство здійснюється за законом. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її донька - відповідач [PERSON] Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Так, відповідач не вчинила ніяких дій щодо прийняття спадщини та не заперечує щоб її син - позивач [PERSON] оформив спадщину на своє ім'я. Позивач [PERSON] у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини не звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Однак, на момент смерті бабусі позивач мешкав разом із нею, після її смерті продовжував проживати у спірній квартирі. Пізніше, позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на квартиру. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об'єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, що залишилася після померлої [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на спадщину не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. позивач у справі є спадкоємцем за законом (ст. 1261 ЦК України). Як було встановлено судом, дід позивача - [PERSON], помер [INFO] Після його смерті спадщину у вигляді 1/4 частини спірної квартири та грошових вкладів, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла його дружина [PERSON] Так, вона набула право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та грошові вклади. Після смерті [PERSON] померлої [INFO], позивач прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідач [PERSON] за прийняттям спадщини після смерті матері не зверталась, на неї не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості у зв'язку із відмовою нотаріуса, тому в даний час позивач вимушений звернутися до суду із відповідним позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved