Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

В грудні 2017 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (надалі за текстом - позивач) звернувся з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 270659,06грн. Позовні вимоги вмотивовано тим, що з вини відповідача відбулась Дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП), внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Toyota [NUMBER], що належав [PERSON]. Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування за пошкодження внаслідок ДТП транспортного засобу. Оскілки відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу було застраховано СК «Арсенал Страхування», позивач звернувся до останнього із вимогою про компенсацію в порядку суброгації коштів, сплачених [PERSON] в межах страхової відповідальності СК «Арсенал Страхування» (50000 грн.). Решту сплачених [PERSON] коштів позивач вважає за можливе стягнути з відповідача, як особи, винуватої в спричиненні ДТП. Від позивача надійшла заява, в якій він повністю підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу без його участі, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи судом був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень. Своєї правової позиції щодо позовних вимог відповідач у відзиві не виклав. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18 грудня 2017 року позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з даним позовом. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.02.2018 р. дану справу направлено до Подільського районного суду м. Києва за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2018 року визначено головуючого суддю в даній справі [PERSON] Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2018 р. справу прийнято до судового розгляду та призначено до судового засідання. Як встановлено судом, 11 грудня 2016 року в місті Києві по вул. Саперно-Слобідській сталась ДТП за участю автомобіля Mazda 6 д.н.з. [NUMBER] (яким керував відповідач) та автомобіля Toyota д.н.з. [NUMBER] (яким керувала [PERSON] (а.с. 4). Цивільно-правова відповідальність перед третіми особами [PERSON], як власника наземного транспорту була застраховано позивачем на підставі договору №3111/261/000690 добровільного страхування наземного транспорту від 11.11.2016 р. (а.с. 9-12). Цивільно-правову відповідальність відповідача, як власника наземного транспорту було застраховано СК «Арсенал Страхування». Згідно Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2017 р. по справі №752/21422/16, відповідач не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення вказаних вище транспортних засобів, пошкодження автомобілів. В постанові також зазначено, що відповідач керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови), що було встановлено за згодою відповідача за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків. Внаслідок ДТП відповідачем було пошкоджено автомобіль Toyota д.н.з. [NUMBER]. Згідно Звіту №28/12/16 від 20.12.2016 р. про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу, відповідачем було завдано матеріальний збиток автомобілю Toyota номерний знак [NUMBER] в розмірі 358582,29грн. За заявою водія пошкодженого автомобіля Toyota д.н.з. [NUMBER] ([PERSON]) (копія заяви міститься в матеріалах справи), позивач сплатив на користь останньої страхове відшкодування в сумі 320659,06 грн. з урахуванням франшизи, що підтверджується страховим актом №27215/1 та платіжним дорученням №115702 від 29.12.2016 р. на суму 320659,06 грн. Позивач звертався до СК «Арсенал Страхування», як до страховика відповідача, щодо компенсації в порядку суброгації сплаченого на користь [PERSON] страхового відшкодування. СК «Арсенал Страхування», як страховик відповідача, компенсував на користь позивача сплачені останнім [PERSON] кошти в межах страхового ліміту - 50000,00 грн. Решту сплаченого на користь [PERSON] страхового відшкодування в сумі 270569,06 грн. позивач вимагав сплатити відповідача, втім така вимога була залишена відповідачем без задоволення, що й зумовило звернення до суду з позовом у цій справі. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наведеним нижче. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана одній особі внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. Як свідчать страховий акт №27215/1 та платіжне доручення №115702 від 29.12.2016 р. на суму 320659,06 грн., позивачем було компенсовано спричинену відповідачем внаслідок ДТП шкоду в межах страхового ліміту в сумі 320659,06 грн. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як стверджує позивач та не спростовується відповідачем, позивачу, СК «Арсенал Страхування» було компенсовано частину спричиненої шкоди в межах страхового ліміту в сумі 50000 грн. В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази сплати позивачу невідшкодованих збитків у сумі 270569,06 грн. Згідно з пп. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як встановлено судом, відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до ДТП. За таких обставин, враховуючи, що позивачем було компенсовано шкоду в сумі 320659,06 грн., з вини відповідача сталась ДТП, він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, суд констатує законність та обґрунтованість заявленої до стягнення з відповідача в порядку регресу суми коштів в сумі 270569,06 грн., а отже, задоволення позову в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, та враховуючи задоволення позову в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покладає на відповідача в сумі 4059,89 грн. З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст.9, 38Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 28, 141, 206, 258, 259, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved