Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В заяві до суду представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вказав, що 29.05.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/035-14/50103 за яким кредитор надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 15 000,00 доларів США під 13,7 % річних. Кредитні кошти надано позичальнику у відповідності до умов кредитного договору. Відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту. 25.06.2013 р. на підставі пункту 1.5.2 Кредитного договору розмір відсоткової ставки було збільшено на 5 % річних. Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання. Станом на 11.06.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 7 071,79 доларів США, що еквівалентно 82253,68 гривень. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» визначену станом на 11.06.2014 р. в сумі 7 071,79 доларів США, що еквівалентно 82 253,68 гривень та суму судового збору - 822,53 гривень. Представник позивача в клопотанні до суду зазначив про те, що просить розглядати справу без його участі, з якої також вбачається, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому справа вирішена на підставі наявних в ній даних у відсутність відповідача. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, 29.05.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON], укладено Кредитний договір № 014/035-14/50103, за яким Кредитор надав Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 15 000,00 доларів США під 13,7 % річних. Кредитні кошти надано Позичальнику у відповідності до умов Кредитного договору, що підтверджується заявою на видачу готівки № 014/179-80 від 29.05.2007р. З укладенням Кредитного договору Позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0.5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того, зобов'язався достроково погасити кредит (у 30-денний термін) на вимогу Кредитора (пункти 5.5 та 6.5 Кредитного договору). 25.06.2013р. на підставі пункту 1.5.2 Кредитного договору розмір відсоткової ставки було збільшено на 5 % річних. Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання. Вимогу Кредитора про дострокове погашення кредиту - не виконав. Станом на 11.06.2014р. заборгованість Позичальника за Кредитним договором становить 7071,79 доларів США, що еквівалентно 82253,68 гривень, що складається з: 5214,80 доларів США, що еквівалентно 60654,59 гривень, - заборгованість за кредитом (в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом - 714,80 доларів США, що еквівалентно 8314,01 гривень); 567,74 доларів США, що еквівалентно 6603,52 гривень - заборгованість за відсотками; 1 289,25 доларів США, що еквівалентно 14995,57 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а також інших актів цивільного законодавства (стаття 526 ЦК). Якщо у зобов'язанні встановлений строк/термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін (частина 1 статті 530 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав свої зобов'язання у строк, встановлений договором (частина 1 статті 612 ЦК). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ч.4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови Договору не виконав, заборгованість за кредитом і заборгованість за відсотками не сплатив, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 822 грн. 53 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved