Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки визнав, щодо їх задоволення не заперечував. Третя особа - орган опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації Одеської області, представник прокуратури в судове засідання не явились. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту позивачки; копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком якого записаний [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком якого записаний [PERSON]; копії рішень Ренійського райсуду від 16.12.2010 р. та 27.11.2012 р.; копія довідки УСЗН Ренійської РДА від 02.06.2014 р.; копія довідки Ренійської міської ради від 03.06.2014 р.; копія довідки Ренійського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-3 ступенів- Ліцей » від 12.06.2014 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача щодо його неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], зазначивши, що відповідач є їхнім батьком. Сімейне життя сторін не склалося, 16.12.2010 року за рішенням суду сторони розірвали шлюб. Після розпаду родини сторони мешкають окремо, діти залишилися мешкати із матір'ю. З моменту розпаду сім'ї відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача, який було задоволено, однак, навіть у примусовому порядку [PERSON] свій батьківський обов'язок щодо забезпечення дітей не виконував, внаслідок чого позивачка була вимушена знов звернутися до Виконавчої служби для притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Позивачка зазначає, що на даний час вона ніде не працює, отримує тимчасову допомогу в УСЗН Ренійської РДА Одеської області ( коли батько ухиляється від сплати аліментів). На сьогоднішній день позивачка з дітьми проживають разом на з ємній квартирі. Сини мають свою кімнату, є спеціальне місце для навчання. Відповідач вже понад вісім років не виконує свої батьківські обов'язки відносно виховання та утримання синів. Так, виховання синів займається тільки позивачка, відповідач же із ними будь-яким чином не спілкується, не піклується про їхнє здоров'я, духовний та моральний розвиток. В даний час неповнолітні діти мешкають разом із матір'ю, батько із дітьми не спілкується, їхніми справами у житті та школі - не цікавиться. Таким чином, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківської уваги і піклування з боку відповідача, який не виконує свій батьківський обов'язок. У зв'язку із вищенаведеним, позивачка вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо дітей, оскільки вони існують суто формально і ним не виконуються. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо його синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] буде відповідати інтересам неповнолітніх та направлено на захист їхніх прав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідач своєю бездіяльністю, байдужістю до рідних дітей ухиляється від виконання обов'язків по їх вихованню. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої батьківської турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків судом не вбачаються, крім того, як виходить з позиції самого відповідача, він фактично підтвердив те, що не приділяє будь-яку увагу дітям, позовні вимоги повністю визнав. Крім того, як виходить з матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами після розірвання шлюбу склалися досить «важкі» стосунки, спілкування між ними проходить в напруженій обстановці, це негативно впливає на дітей, перешкоджає їх нормального психічному розвиткові. В даний час діти мешкають разом із матір'ю в м. Рені, син [PERSON] ходить до школи, молодший син [PERSON] на даний час знаходиться постійно з позивачкою. Відповідач мешкає в м. Рені, фактично створив собі іншу родину. Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси неповнолітніх та приймає рішення щодо задоволення позову позивачки - позбавляє відповідача батьківських прав щодо його дітей -

Outcome: approved