Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

В вересні 2015 року в Рівненський міський суд надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини Катерини, [INFO]. Заявами позивача від 06.11.2015 року та від 11.12.2015 року позовні вимоги змінені і уточнені на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення з 01 лютого 2014 року по 10 серпня 2015 року в сумі 26\~860 грн. В позовній заяві зазначалось, що на підставі рішення Рівненського міського суду від 22 листопада 2008 року в справі 2-10100/08ц на її користь із відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини, Катерини, [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач умисно створив заборгованість по аліментах із 01 лютого 2014 року по 01 серпня 2015 року внаслідок чого утворилась та нарахована пеня в сумі 26\~860 грн. Доказами позову є рішення суду про стягнення аліментів і довідка ВДВС про суму і період заборгованості та розрахунок пені. Тому, оскільки на підставі ч.1 ст.196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки /пені/ в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, просить стягнути неустойку в зазначеній позовом сумі. Письмові заперечення відповідача на позовну заяву суду не надані. Позивач повністю підтримав позовні вимоги в суді. Додатково пояснив, що розрахунок пені за прострочення сплати аліментів здійснювала особисто, відповідно до положень чинного законодавства, при проведенні такого розрахунку користувалась довідкою ВДВС №36-1381/16 від 27 серпня 2015 року та вважає її правомірною. Крім того, просить врахувати, що заборгованість по аліментах погашена відповідачем за весь період однією сумою 18.08.2015 року. Із урахуванням довідки ДПРІ у м. Рівне про зайняття відповідачем підприємницькою діяльністю та його доходи за 2014 рік, вважає доведеним умисне ухилення відповідача від своєчасної сплати аліментів та відсутність поважних причин для виникнення такого періоду і суми заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить розглянути справу без участі належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду справи відповідача на підставі наявних доказів, не заперечує ухвалення заочного рішення, та просить задовольнити позовні вимоги про стягнення пені. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та через оголошення в друкованому засобі масової інформації, в судовий розгляд справи повторно не зявився, клопотання, заяви або заперечень суду не надав. Вважається можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів за згодою позивача, відповідно ст.ст. 224-228 ЦПК України. Оцінюючи пояснення, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за наступних підстав. У відповідності до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки /пені/ в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Відповідно до зазначеного, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Встановлено надання позивачем в справі довідки державного виконавця ВДВС [PERSON] №36-1381/16 від 27 серпня 2015 року, якою визначена заборгованість по виконанню виконавчого листа Рівненського міського суду №2-10100 від 06.12.2008 року за період із 01.01.2014 року по 01.08.2015 року в сумі 9\~935,48 грн., відомості про погашення якої надійшли 27.08.2015 року одною сумою в розмірі 10\~000 грн., станом на вказану дату заборгованість по аліментах відсутня. Згідно керівних роз»ясень п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у звязку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, в якому виникла заборгованість. Таким чином, на підставі аналізу вищенаведених доказів підтверджується наявність заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 9\~935,48 грн. за період із 01.01.2014 року по 18.08.2015 року, яка виникла по виконанню виконавчого листа Рівненського міського суду про стягнення аліментів на утримання дитини, не оспорена і не спростована стороною відповідача. Відповідачем не надано будь-яких доказів щодо відсутності його вини або об»єктивної поважної причини повної несплати аліментів виникнення вказаної заборгованості за прострочений період, починаючи із січня 2014 року по серпень 2015 року. Довідкою ДПІ у місті Рівному від 19.11.2015 року №24062/17-16-10-10 підтверджується наявність загального доходу платника єдиного податку фізичної особи-підприємця [PERSON] за 2014 рік в розмірі 27\~610,00 грн. Розрахунок суми неустойки позивача, який по суті не оспорений і не спростований відповідачем, проведений шляхом розрахування 1% від помісячної суми заборгованості аліментів за кожний день прострочення, приймається до уваги суду, сума неустойки складає 26\~860,00 грн. З урахуванням встановлених обставин і доказів, відповідно до вказаних норм закону, суд вважає доведеними обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення, вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 26\~860,00 грн. Судовий збір в справі в мінімальному розмірі при заявленні позову матеріального характеру на суму 487,20 грн., відповідно до ст.ст. 88,89 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved