Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Виконком Інгулецької районної у місті ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Місце проживання родини відповідачів з дітьми зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] навчаються на низькому рівні, більшість вільного часу проводять на вулиці, контроль з боку батьків за місцем знаходження та поведінкою батьків - відсутній. Діти мають схильність до бродяжництва, шкідливих звичок та порушень громадського порядку. Стосунки в сім`ї конфліктні. Батько ухиляється від виховання дітей, мати не достатньо уваги приділяє їх вихованню. Спеціалістами служби у справах дітей з відповідачами проводились роз`яснювально-профілактичні бесіди із залученням співробітників Інгулецького ВП КВП. Профілактична робота не дала позитивних результатів. Просять позбавити відповідачів батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей та стягнути аліменти на їх утримання в розмірі по 1/4 частці заробітку (доходу) на кожну дитину до досягнення повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що виконкомом Інгулецької районної ради у місті Кривому Розі від 19.06.2020 було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітніх дітей; [PERSON] і [PERSON] . Відповідачі свою поведінку щодо виконання батьківських обов`язків не змінили. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Про причини неявки відповідачі суду не повідомили, відзив на позов не подали. Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справиповідомлені своєчасно та належним чином. Своїх пояснень щодо позову не надали, клопотань про відкладення розгляду справи від останніх не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 04 вересня 2019 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 січня 2020 року справу прийнято до розгляду суддею Алексєєвим О.В. Постановлено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі ухвали суду від 12 серпня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Вислухав представника позивача, допитавши свідків, дослідив письмові матеріали справи, судом встановлено такі обставини. [PERSON] і [PERSON] народились [INFO] , їх батьками є відповідачі[PERSON] , [PERSON] (а.с. 7,8). Місце проживання дітей зареєстровано разом з батьками за адресою: [ADDRESS] (а.с.16,17, 21,22). Із характеристик [PERSON] та [PERSON] за місцем їх навчання в КЗС №102 від 10.06.2019 видно, що діти постійно запізнюються на заняття або прогулюють їх. Домашнє завдання виконують не систематично, батьки не приділяють увагу вихованню дітей, не виявляють інтересу до їх навчання, зв`язок із вчителем не підтримують, батьківські збори не відвідують, на запрошення прийти до школи не реагують (а.с.14,15). Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей, з накладенням стягнення у виді попередження (а.с.11). Адміністрація КЗШ №102 неодноразово зверталась до начальника служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної в місті ради та повідомляли щодо неналежного виконання батьками [PERSON] і [PERSON] батьківських обов`язків, відсутність контролю за поведінкою та навчанням дітей (а.с.9.12,49). Із листа директора Криворізького міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді від 06.05.2019 видно, що з діти [PERSON] та [PERSON] періодично не з`являються до школи, причину відсутності не повідомляють. Батьки вихованням дітей не займаються та не мають на них ніякого впливу. З дітьми, в присутності соціального педагога ЗСО №102 неодноразово проводились профілактично-роз`яснювальні бесіди щодо належної поведінки у навчальному закладі та недопущення пропусків уроків (а.с.13). Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу вважає доцільним позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні до їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що слідує з рішення виконкому №171 від 19.06.2019 року (а.с. 18). Із витягу з Протоколу №14 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради від 07 вересня 2020 року видно, що [PERSON] звернулась з питанням щодо розгляду на засіданні комісії про відмову від даного позову щодо позбавлення її батьківських прав. Однак остання на засідання комісії не з`явилась, пояснень щодо своєї відсутності не надала. Комісія прийняла рішення про недоцільність відмови від позову, оскільки відсутні позитивні зміни в образі життя та у відношенні [PERSON] до виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей (а.с.130). Із акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 30 вересня 2020 року видно, що інспектором ювенальної превенції Інгулецького ВП КВП встановлено, що 29.09.2020 о 14.00 год. [PERSON] з товаришем [PERSON] приїхав до Металургійного району для бродяжництва, потім 30.09.2020 о 02.00 голині зайшли до під`їзду будинку і заснули на сходах, де були знайдені працівниками поліції Металургійного району. Дитина була доставлена до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей №1» ДОР та зарахований до вказаного закладу (а.с.145,146). В листі начальника Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 06 жовтня 2020 року зазначено, що [PERSON] має схильність до алкогольних напоїв, тютюнопаління та вживання наркотичних речовин. Із інформації ДНЗ «Інгулецький ПЛ від 12 жовтня 2020 року видно, що [PERSON] є здобувачем освіти І курсу вказаного навчального закладу, заняття відвідує постійно, пропусків без поважних причин не має, але до уроків не готується. Навчанням дівчинки цікавиться бабуся, яка підтримує зв`язок з майстром виробничого навчання та класним керівником. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що врегульовані ст.ст. 164- 166 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Згідно із Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція), держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Підстави, за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, визначені ст.164 СК України, в тому числі у зв`язку з ухиленням від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини ( п.2 ч. 1 зазначеної норми ). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батьків до дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 19 Сімейного Кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи видно, що виконкомом Інгулецької районної у місті ради 19 червня 2019 року прийнято рішення №171 про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] і [PERSON] батьківських прав стосовно двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків не змінилось. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідачі свідомоухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, не контролюють місцезнаходження та поведінку дітей, суд вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищевказаного, слід стягнути з кожного відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1 /4 частки з усіх видів заробітку /доходів/, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повному обсязі. Також необхідно стягнути з відповідачів судовий збір в дохід держави. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved