Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 05.11.2018р.; копія технічного паспорту на гараж (машино-місце) [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія звіту експерта про проведення незалежної оцінки вартості гаражу (машиномісця) від 09.03.2021р.; копія свідоцтва про народження відповідача; копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 10.07.1979 р. № 183 про надання дозволу на будівництво гаража; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON] ; відповідь завідувачки Ренійської районної державної нотаріальної контори від 17.09.2021р.; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 16.09.2021р. (спадкова справа не відкривалась); копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.10.2017р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони у справі являються дітьми [PERSON] . За життя [PERSON] належало майно: на підставі рішення виконкому Ренійської міської ради від 10.07.1979 р. № 183 про надання дозволу на будівництво гаража гараж (машино місце) [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить рішення Ренійського районного суду Одеської області від 05.11.2018р. (справа №510/1713/17), яким було визнано право позивачки на спадкове майно її батьків на інше нерухоме майно (частину квартири, житловий будинок). Проте, незважаючи на своєчасне звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її в частині гаражу (машино-місця) неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні відповідні правовстановлюючі документи, крім того, батько позивачки за своє життя не завершив процедуру оформлення свого права власності на вищевказаний гараж. Відповідач\~ у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок, про що 21.10.2017р. нотаріусом було\~ винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із тим, що спадкодавець, хоча і отримав в установленому законом порядку дозвіл на будівництво гаража, побудував його, однак не оформив право власності на нього. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на гараж (машино-місце), як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідач на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті батька у неї були відсутні правовстановлюючі документи на спадковий гараж (машино-місце). В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості. Згідно з\~ДБН В.2.3-15:2007,\~машино-місце\~(на\~автостоянці або\~в гаражі)\~-\~площа,\~необхідна для\~встановлення одного\~автомобіля,\~що складається\~з площі\~горизонтальної проекції\~нерухомого екіпажу\~з додаванням\~розривів наближення\~(зон\~безпеки)\~до сусідніх\~екіпажів або\~будь-яких\~перешкод.\~Отже,\~виходить так,\~що машиномісце\~дійсно не\~є приміщенням,\~а є\~лише частиною\~площі іншого\~приміщення -\~гаража або\~стоянки. Закон України Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю\~визначає машиномісце як окремий об`єкт інвестування - а відтак і як окремий об`єкт права власності: об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс,\~машиномісце\~тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва\~стає окремим майном. Тобто,\~поруч із квартирами і нежитловими приміщеннями закон передбачив ще один можливий вид окремого об`єкта права власності в багатоквартирному будинку - машиномісце. Тому в будинках, де машиномісця були окремими об`єктами інвестування, вони стають і окремими об`єктами нерухомого майна. Таким чином, з вищевикладеного виходить: 1) машиномісця дійсно не є приміщеннями в розумінні державних будівельних норм; 2) законодавство прямо визначає машиномісце як окремий об`єкт нерухомого майна в багатоквартирному будинку; 3) за власниками машиномісць у багатоквартирних будинках слід визнавати - в порядку ч.1 ст.8 Цивільного кодексу України (аналогія закону) - ті ж права і обов`язки, якими наділені й власники нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках. Як виходить з матеріалів справи, 10.07.1979р. [PERSON] отримав від виконкому Ренійської міської ради дозвіл на будівництво спірного гаража на території гаражів колективного користування по [ADDRESS] . Отже, побудований [PERSON] гараж (машино-місце) не є самочинним будівництвом, за життя [PERSON] належав йому, він ним користувався за цільовим призначенням, однак не завершив процедуру оформлення права власності на нього. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у подачі нею заяви про прийняття спадщини, її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій дозвільних документів на гараж, розпорядження щодо його цільового використовування тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, прийняла її за законом. Інший спадкоємець за прийняттям спадщини не звертався, на неї не претендує. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на гараж (машино-місце) з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved