Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до його початку подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача [PERSON] визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів [PERSON] з індексацією відповідно до закону, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову - 14 вересня 2016 року. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні, до 31 січня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Рівненського міського суду від 31.01.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що стверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції 11 травня 2002 року, яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, відповідно до ст. 181 СК України, є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, або у частці від доходу батька. Відповідно до ст.ст. 183, 191 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у частці заробітку (доходу) платника аліментів і, які присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується, що відповідач є працездатною особою, зі слів позивача працює у ГУ НП в Рівненській області, має постійний заробіток, не має на утриманні інших осіб, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved