Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 грудня 2016 року між ним, як фізичною особою-підприємцем, та відповідачем укладений договір купівлі-продажу № 050289, відповідно до умов якого позивач зобов'язується передати у власність покупця косметичні засоби, а покупець повинен прийняти та оплатити товар на умовах, визначених вказаним договором, ціна товару становить 14 870,00 грн., кінцевий строк оплати товару - 04 серпня 2017 року. 04 грудня 2016 року позивач виконав умови договору, а відповідач сплатила авансовий платіж в розмірі 500,00 грн. та кошти, в сумі 9 546,00 грн., інші кошти відповідач не сплатила, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 4 824,00 грн. та штраф в розмірі 136 060,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в сумі 1 000,00 грн. та судовий збір - 1 408,85 грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 04 грудня 2016 року ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу № 050289, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] зобов'язується передати у власність [PERSON] косметичні засоби, найменування та кількість яких зазначені у Акті прийму-передачі, а [PERSON] зобов'язується прийняти та оплатити вказаний товар на умовах, визначених цим договором (а.с. 3). Відповідно до п.п. 5.1.1 п. 5 покупець здійснює авансовий платіж в розмірі 500,00 грн., залишок в розмірі 1 506,00 покупець виплачує у строк до 09 грудня 2016 року, остаточний залишок в розмірі 12 864,00 грн. покупець оплачує відповідними частинами протягом 8 місяців по 1 608,00 грн. на місяць у національній валюті України, гривні, до 04 числа кожного місяця (п.п. 5.1.1-5.1.3). Згідно п.п. 5.1.4 договору, покупець зобов'язаний повністю розрахуватися за товар не пізніше 04 серпня 2017 року. Відповідно до п. 4 договору, ціна товару становить 14 870,00 грн. Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором. ( п. 15 договору). 04 грудня 2016 року [PERSON] здійснила авансовий платіж за договором купівлі-продажу від 050289 в розмірі 500,00 грн. (а.с. 4). В подальшому, відповідач [PERSON] здійснювала оплату вартості товару за договором в наступних розмірах: 13 січня 2017 року - 3 114,00 грн., 08 лютого 2017 року - 1 609,00 грн., 10 березня 2017 року - 1 600,00 грн., 13 квітня 2017 року - 1 600,00 грн., 11 травня 2017 року - 1 623,00 грн., а всього - 9 546,00 грн. (а.с. 4-5). Згідно п. 12 договору купівлі-продажу, у випадку неоплати та/або несвоєчасної оплати продавець має право вимагати від покупця сплати цини товару в повному обсязі та має право застосувати до покупця штраф у розмірі 5% від загальної вартості товару за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Оскільки відповідач повинна була здійснити черговий платіж до 05 червня 2017 року, саме з цієї дати і обчислюються строк прострочення виконання зобов'язань. Враховуючи, що позовна заява подана до суду 04 грудня 2017 року, то строк прострочення виконання зобов'язання становить 183 дні. Вираховуючи суму штрафу, що підлягає до стягнення, суд користується наступною формулою: 183 дні*743,50 грн. (5% від загальної вартості товару)=136 060,50 грн. Враховуючи наведені розрахунки, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 140 884,50 грн. (4 824,00 грн.+136 060,50 грн.). Позивачем також заявлені вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 20 листопада 2017 року між ПП «Сучасна Феміда» в особі директора Даниленко Т.І. та ФОП [PERSON] укладено договір про надання юридичної допомоги, відповідно до умов якого ПП «Сучасна Феміда» доручає адвокату Даниленко Т.І. надавати правову допомогу ФОП [PERSON], а саме: юридичну консультацію та складення позовної заяви до Дніпровського районного суду м. Києва, де відповідачем є [PERSON], про стягнення коштів, а замовник діючи в своїх інтересах замовляє вказані юридичні послуги та зі своєї сторони зобов'язується оплатити зазначені послуги. (а.с. 7). Згідно вказаного договору, складання позовної заяви становить 1 000,00 грн., що не перевищує граничні норми відшкодування правової допомоги, вказані грошові кошти [PERSON] перерахував на рахунок ПП «Сучасна Феміда» (а.с. 11). Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи визначені на час укладення договору про надання правової допомоги граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу, суд вважає обґрунтованим, беручи до уваги предмет позову, суму відшкодування у розмірі 1 000,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 408,85 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved