Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Вимоги позивача і доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із цим позовом, представник АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 18 січня 2019 року відповідач отримав кредит у банку, попередньо підписавши Анкету- заяву, якою підтвердив, що вона разом з «Умовами і правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складають між ним та позивачем договір (далі - кредитний договір). \~ \~ \~ \~Позивач виконав свої зобов`язання за цим договором, відкривши відповідачу картковий рахунок і установивши кредитний ліміт, тим самими надавши йому можливість користування кредитними коштами. \~ \~ \~ \~Відповідач, у свою чергу, зобов`язався слідкувати за витратами кредитних коштів з метою уникнення виникнення овердрафту, повернути фактично витрачені ним кошти та сплатити відсотки за користування ними. \~ \~ \~ \~Проте, свої зобов`язання відповідач виконував неналежно, внаслідок чого станом на 25 серпня 2020 року у нього виникла заборгованість перед банком на загальну суму 35\~059,32 грн., із яких 24\~211,13 грн. це заборгованість за простроченим кредитом та 10\~848,19 грн. заборгованість за простроченими відсотками. \~ \~ \~ \~Та оскільки відповідач на момент пред`явлення цього позову існуючу у нього заборгованість не погасив, то позивач через свого представника просив стягнути її із нього у поновному обсязі разом із судовим збором у розмірі 2\~102,00 грн. \~ \~ \~ \~Позиція учасників справи \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, надав до заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, паралельно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а у разі неявки відповідача - не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 71). Відповідач в судове засідання також не прибув, викликався у нього шляхом направлення судових повісток за наявною у матеріалах справи адресою, а також шляхом публікації оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше, ніж за десять днів до дня судових засідань, а тому в силу положень ч. 11 ст. 182 ЦПК України, з урахуванням норми ч.9 ст. 10 того ж Кодексу, вважається таким, що належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. При цьому, відповідач причин своєї неявки не вказував, будь яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, або ж клопотань до суду не направляв, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування всіх умов, визначених ч.1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач більш ніж двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За такого, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалось,\~позаяк,\~жоден із\~учасників справи\~у судовому\~засіданні присутнім\~не був.\~ \~ \~ \~ \~ Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи За таких обставин, суд, перевіривши доводи, на які посилається позивач, оцінивши надані йому докази з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до такого. Зокрема, суд установив, що 18 січня 2019 року відповідач підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та погодився із тим, що ця Анкета заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами», які викладені на банківському сайті, становить між ним і банком кредитний договір. Крім того, відповідач підписав довідку про умови кредитування, із якої слідує, що він був ознайомлений із розміром процентної ставки, що застосовується у пільговий період (0,00001%) та із розміром процентної ставки, що застосовується поза межами пільгового періоду 43,2 % та 42%. Крім цього, відповідач був обізнаний із про порядок повернення кредиту, розмір пені і штрафів за прострочення виконання чергового зобов`язання, тип процентної ставки та інші основні умови кредитування. Статтями 526, 530\~ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Та як установив суд у цьому випадку, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором хоча й виконував, проте, несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого станом на 25 серпня 2020 року у нього виникла заборгованість перед банком на загальну суму 35\~059,32 грн., із яких 24\~211,13 грн. це заборгованість за простроченим кредитом та 10\~848,19 грн. заборгованість за простроченими відсотками. На момент пред`явлення цього позову існуючу заборгованість відповідач перед позивачем не погасив. Але частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. А за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (1\~статті 1054 ЦК України). При цьому, згідно зі\~статтею 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як наслідок, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає законною вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 24\~211,13 грн. А за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (1статті 1054 ЦК України). При цьому, згідно зістаттею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на ці положення закону та установлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо розміру нарахованих відсотків є обґрунтованими і підлягають до задоволення у заявленому розмірі, тобто стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 10\~848,19 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за користування кредитом, з урахуванням суми коштів, внесеної відповідачем на погашення заборгованості. Отже, піддавши аналізу надані позивачем докази, перевіривши наявний у справі розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач отримав кредитні кошти у банку, активно користувався ними, проте, свої зобов`язання за кредитним договором виконував неналежно і не у повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка на момент пред`явлення цього позову не погашена, то відповідач порушив права позивача, а тому вони підлягають судовому захисту у спосіб, що запропонований у позовній заяві, як то, шляхом стягнення на користь позивача дійсної і підтвердженої заборгованості. Як наслідок, цей позов підлягає до задоволення. Щодо розподілу судових витрат Згідно із правилами ч.1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~102,00 грн. З цих мотивів,

Outcome: approved