Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Виконком Інгулецької районної у місті ради, як Орган опіки та піклування звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 03 березня 2018 року дитина була відібрана від батьків. Рішенням виконкому Інгулецької районної в місті ради від 16 травня 2018 року малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення виконкому Інгулецької районної в місті ради від 20 червня 2018 року над малолітнім встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] . Дитина проживає з останньою. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної в місті ради відповідачам було роз`яснено про можливість повернення їм дитини, якщо відпадуть причини, що перешкоджали належному вихованню дитини. З 03 березня 2018 року і по теперішній час відповідачі не звернулись до позивача про повернення їм дитини. Позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача Совенко С.М. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином: відповідач [PERSON] шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку; відповідач [PERSON] - шляхом оголошення на офіційному веб - сайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Про причини неявки відповідачі суду не повідомили, відзив на позов не подали. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи - Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Своїх пояснень щодо позову не надали, клопотань про відкладення розгляду справи від останніх не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Дослідив письмові матеріали справи, судом встановлено такі обставини. [PERSON] народився [INFO] , його батьками в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 03 березня 2018 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за позовом виконкому Інгулецької районної в місті Кривому Розі ради прийнято рішення про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] і [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав; встановлено опіку над дитиною, доручивши органу опіки та піклування призначити опікуна; стягнуто з батьків аліменти на утримання сина (а.с. 9-12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради №147 від 16 травня 2018 року малолітньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради №181 від 20 червня 2018 року встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , призначено його опікуном [PERSON] (а.с. 8). Також встановлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради розглядалось питання щодо можливості повернення малолітнього [PERSON] в родину, роз`яснені умови такого повернення. Батьки дитини повідомили про намір звернутися до суду про повернення їм на виховання та спільне проживання сина, що підтверджується витягом з протоколу №13 засідання комісії від 08 липня 2019 року (а.с. 21). Однак станом на 05 серпня 2019 року відповідачі з таким позовом не звертались, що слідує з витягу з протоколу №15 засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради (а.с. 22). Згідно листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконкому Криворізької міської ради від 21 серпня 2019 року, від коменданта гуртожитку, який знаходиться по [ADDRESS] , 19 серпня 2019 року надійшло повідомлення про те, що з вечора 18 серпня 2019 року до ранку 19 серпня 2019 року мешканці гуртожитку, серед яких була і [PERSON] , влаштували вечірку із вживання алкогольних напоїв, гучно слухали музику, порушуючи спокій інших мешканців та влаштовували сварки між сусідами (а.с. 35). Із листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконкому Криворізької міської ради від 21 серпня 2019 року слідує, що 08 липня 2019 року відповідачі звернулись до Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з питанням надати юридичну допомогу щодо повернення дітей в родину. Вони двічі отримували консультацію юриста центру, але в подальшому не з`явились, на неодноразові телефонні дзвінки [PERSON] не відповідала. 19 серпня 2019 року, під час візиту фахівця Центру та соціального педагога до родини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , остання поводила себе агресивно, нецензурно висловлювалась, до кімнати, де мешкає, не впускала, від спілкування відмовилась (а.с. 13). Фахівцем Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконкому Криворізької міської ради складено акт оцінки потреб [PERSON] , з якого видно, що остання відмовилась від спілкування, зі слів її сусідів, вона неодноразово перебувала в стані алкогольного сп`яніння, поводить себе агресивно. Випадок в сім`ї класифікований як середньої складності (а.с.15-18). За висновком оцінки потреб сім`ї від 22 серпня 2019 року, який є додатком до вказаного акту, [PERSON] ніде не працює, інтересу до повернення дітей не виявляє (а.с.19-20). Згідно повідомлення Інгулецького відділення поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11 вересня 2019 року звернень відносно [PERSON] та [PERSON] щодо вчинення ними правопорушень та порушень громадського порядку до чергової частини Інгулецького ВП КВП не надходило (а.с. 14). Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу вважає доцільним позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що слідує з рішення виконкому №277 від 18.09.2019 року (а.с. 5). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що врегульовані ст. ст. 150, 151. 164, 165 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Згідно із Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція), держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Підстави, за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, визначені ст.164 СК України, в тому числі у зв`язку з ухиленням від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини ( п.2 ч. 1 зазначеної норми ). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батьків до дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 19 Сімейного Кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи видно, що виконкомом Інгулецької районної у місті ради №277 від 19 вересня 2019 року винесено рішення про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] і [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, байдуже ставляться до її долі, не вчиняють дій щодо повернення сина до родини, суд вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав. Також необхідно стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі по 420 грн 40 коп. з кожного. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved