Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Відповідач [PERSON]В, будучи належним чином сповіщений в порядку ст. 74 ЦПК України про день та час розгляду справи, неодноразово до суду у судові засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надав. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання також не зявилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. У звязку з означеними обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: - копія розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.12.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], згідно якого станом на 31.08.2013 р., загальна сума заборгованості за кредитом у нього складає 27\~412,42 грн.; - копія заяви [PERSON] від 25.12.2007 року на адресу позивача про надання йому кредитного ліміту на платіжну картку; - копія Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою; - копія паспорту громадянина України на імя відповідача [PERSON], серії КМ № 147551, виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 03.02.2003 року; - копія довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, серія АА № 241170 від 21.07.2009 року про реєстрацію позивача, як юридичної особи; - копія банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк»; - копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк», серія А01 № 054809 від 17.07.2009 р.; - копія першої сторінки розділу «1. Загальні положення» статуту (нова редакція) ПАТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що у звязку зі зміною типу банку, змінено найменування банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк»; - платіжне доручення про сплату судового збору. Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитними зобовязаннями відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг б/н від 25.12.2007 року, у розмірі 7\~000 грн., яка складається з наступного: 6693,10 грн. заборгованості за кредитом, 16244,27 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2693,51 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксованої частини); 1281,54 грн. штрафу (процентна складова), також заявлені вимоги про стягнення судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 25.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг б/н відповідно до якого [PERSON] 25.12.2007 року отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву до банку, відповідач тим самим погодився з тим, що надання йому банківських послуг буде здійснюватися відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. При укладанні договору сторони керувались також ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах,і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як зазначено в позовній заяві, відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. А якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично логнується на такий же термін. Укладеним договором передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інші витрати. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте відповідач [PERSON] в порушення вимог ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599, 1050, 1054 ГК України та п.6.5, 6.6, 8.6 вищеназваних Умов надання банківських послуг, порушив прийняті на себе зобов`язання по договору, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, в результаті чого станом на 31.08.2013 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 27\~412, 42грн, яка заявлена позивачем до стягнення в означеному позові. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження наданими доказами, виходячи з наступного: Між сторонами виникли правовідносини з договору кредиту, які врегульовані параграфом 1,2 глави 71 ЦК України. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України кредитний договір вважається укладеним з моменту, коли між сторонами у встановленій законом формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. Відповідно до матеріалів цивільної справи ( а.с. 6-10) між сторонами 25.12.2007 року був укладений кредитний договір про надання банківських послуг, який відповідно до його умов складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. Відповідно до укладеного договору б/н від 25.12.2007 року відповідач [PERSON] в день підписання договору отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії , виданої йому кредитної картки « CLИВ». ПАТ КБ «ПриватБанк» ознайомив відповідача [PERSON]В.з умовами надання кредиту, останній погодився на укладення договору саме в такій формі та саме на таких запропонованих банком умовах, про що свідчить підпис відповідача в заяві позичальника на а.с.6. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг укладений договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же термін. Згідно з п.п. 3.1, 3.2 , 3.4 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває відповідачу картрахунок, видає картку, приймає рішення що до можливості видачі кредиту на платіжну картку, своїм рішенням встановлює кредитний ліміт та перераховує встановлений ліміт коштів на кредитну картку. Підписання даного договору відповідачем є також прямою і безумовною його згодою що до прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. В свою чергу тими ж Умовами передбачено, що клієнт (відповідач) або його довірена особа використовують платіжну картку у розмірі платіжного ліміта відповідного картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари ( послуги), для перерахунків коштів з картрахунків на рахунки других осіб, а також для отримання коштів в касах банків, фінансових установ, через банкомати тощо. Порядок нарахування і оплати процентів, порядок погашення боргових зобов`язань за договором, в тому числі погашення самого тіла кредиту, передбачені в п.5.2, 5.4, 5.5 розділа 5 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов`язання з повернення кредиту ( у тому числі просроченого кредиту та Овердрафту), повинен також оплатити винагороди банку ( п.6.6 Умов та Правил надання банківських послуг). Згідно п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач свої зобов`язання за договором та Умовами виконав у повному обсязі надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором на кредитну картку. Відповідач же [PERSON] надані в кредит кошти повністю в обумовлений термін не повернув, не надавав своєчасно банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими, передбаченими договором, витратами, що находить своє відображення у розрахунку заборгованості за договором, наданим позивачем. Означеними діями відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, неналежно їх не виконував, в результаті чого в нього виникла просрочена заборгованість, яка станом на 31.08.2013 року склала суму 27\~412, 42 грн. Означена заборгованість складається з наступного: 6693,10 грн. - заборгованість за кредитом, 16\~244,27 заборгованість по процентам за користування кредитом, 2693,51 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6.Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина), 1281, 54 грн.- штраф ( процентна складова). Право ПАТ КБ «ПриватБанк» вимагати від відповідача сплати суми неповернутих коштів, сплати відсотків за користування кредитом, комісії разом зі сплатою неустойки наявне та передбачене положеннями ст.ст. 1050, 1054 та іншими ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1056 1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Проценти сплачуються за користування чужими коштами відповідно до вимог ст.536 ГК України. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», тобто до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1045-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.527 ГК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового оборота. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Виконання зобов'язання може забезпечуватися в тому числі неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч.3 ст. 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання ( ч.2 ст.549 ЦК України). Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 552 ЦК України передбачено, що сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Стаття 624 ЦК України визначає, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). А в ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, витікають із умов укладеного договору і вимог діючого цивільного законодавства, виходять із кредитних договірних зобовязань. Звернення до суду з вимогами про повернення пред`явлених сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов цього договору є наслідком неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань. За наявності представлених доказів позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, що складаються із судового збору в сумі 274 грн. 12 коп.

Outcome: approved