overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 06.10.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 574. Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON]звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 14.06.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 260. Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 27.06.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 289. Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначила, що шлюбні відносини у них не склалися внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Шлюбних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач посилається на те, що на ґрунті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя у них розвинулась взаємна неприязнь, втрачені почуття любові та поваги, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач [PERSON] подала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2002 р. (а.с. 4). Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Наразі у стосунках між подружжям відсутні почуття взаємної любові та поваги, вони не підтримують шлюбних стосунків і не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2008 р. ,подружжя має доньку, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя спільного господарства не веде. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.01.2008 р. , мають дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Пробитюк) [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 4). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в шлюбі вони мають дочку [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 14 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Пробитюк) [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 4) від 14 січня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Хізанішвілі) [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 216). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу вони дітей не мають, спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, 12 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Хізанішвілі) [PERSON] [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис №216) від 12.11.2011 року. Спільне сімейне життя сторін не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Майнових спорів у подружжя немає. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач [PERSON] відмовляється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві він вказав, що 26 липня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) в с. Шманьківчики Чортківського району. У свідоцтві про народження по батькові матері заявника зазначено «Демянівна» замість «Домініківна», тому для оформлення спадщини йому необхідно встановити факт родинних відносин. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує, просить її задовольнити. Від заінтересованої особи Шманьківчицької сільської ради Чортківського району надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 28 травня 1967 року в с. Шманьківчики Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується його паспортними даними, а також свідоцтвом про народження, в якому зазначено, що його батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 278418 [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,0383 га, яка розміщена на території Шманьківчицької сільської ради Чортківського району. 20 листопада 2009 року [PERSON] на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 192932 [PERSON] померла 26 липня 2015 року в с. Шманьківчики Чортківського району. У відповідності із довідкою № 241 від 28.07.2015 року, виданою Шманьківчицькою сільською радою Чортківського району, [PERSON] займався організацією похорону матері [PERSON], яка померла 26.07.2015 року. Згідно з показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] заявник [PERSON] є сином [PERSON]. Дослідження всіх наявних документів, покази свідків вказують на те, що заявник є сином [PERSON]. Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між вказаними особами, позбавляє його права на отримання спадщини, чим порушуються спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 2005 року, в шлюбі є двоє неповнолітніх дітей. Їхні сімейні стосунки припинено, спільно не проживають близько одного року, не підтримують шлюбних відносин, втратив почуття любові до відповідача, миритись не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Суд, зі згоди позивача по справі [PERSON] ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09 вересня 2005 року Войціховський ( після реєстрації шлюбу Петрів), [INFO] та [PERSON] , [INFO] у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 50 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія I-НМ № 009273 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області 09 вересня 2005 року. Від спільного проживання в шлюбі в подружжя Петрів народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми, що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейний союз підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. В ч. 3 ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини . Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони близько одного року разом не проживають, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, позивач втратив почуття поваги та кохання до відповідачки. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище Петрів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. А також зазначив, що з відповідачем після укладення шлюбу спільно не проживали жодного дня. Сторони в судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2009 року, на даний час спільного господарства не ведуть, проживають окремо, від шлюбу дітей не має. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін та відсутність ведення спільного господарства, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved