overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

вересні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 21 серпня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №583. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що однією сімєю з відповідачем вони не проживають, у звязку з тим, що не зійшлися характерами, внаслідок чого виникли сварки, які негативно впливали на виховання дитини. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Амеліна». Відповідач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2014 року між позивачкою та [PERSON] у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №583 (а.с.6). 03 лютого 2015 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі (а.с.7). Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

вересня 2012 року, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, оскільки відносини в сім`ї не склались, збереження сім`ї вважає неможливим. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач надіслала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11 вересня 2012 року, копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27 вересня 2017 року, серії [NUMBER] від 19 квітня 2016 року, серії [NUMBER] від 20 травня 2014 року. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відносини між сторонами не склалися, в сім`ї різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного,\~ відповідач відбуває покарання у місцях позбавлення волі, подружжя шлюбні відносини не підтримує, а отже подальше збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін та дітей. Питання про поділ майна та визначення місця проживання дитини подружжям не ставиться. Отже, враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Веряцька сільська рада Виноградівськго району звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Виноградівської РДА, про про відібрання малолітніх дітей, без позбавлення батьківських прав. У відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Весеньов Є.В., як представник [PERSON], 28.12.2018 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про визнання удаваним Договору від 12 липня 2001 року дарування частини приміщення, застосування правових наслідків удаваного правочину та припинення договору. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12.07.2001 між [PERSON]та [PERSON] було укладено договір дарування майна, а саме Ѕ частини службового приміщення [ADDRESS], який було посвідчено приватним нотаріусом Фіщук В.Я. за №4484. При цьому договір дарування було оформлено за ініціативою покупця [PERSON] з метою зменшення витрат на нотаріальні послуги, а фактично 12.07.2001 сторони уклали між собою договір купівлі-продажу, та визначили вартість майна, що було відчужено, в сумі 5600 грн., яку [PERSON] мав сплатити позивачу. Позивач просила врахувати той факт, що вони із [PERSON] не були знайомі між собою, не були родичами, а тому у дарувальника за спірним договором не було жодних підстав безоплатно передавати в дар [PERSON] нерухоме майно. Вважала, що 12.07.2001 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, сторони погодили, що даний договір є оплатним, на відміну від договору дарування який є безоплатним. На підтвердження своїх зобов'язань з оплати вартості нерухомого майна, відповідач видав розписку. Вартість майна за договором відповідач не оплатив та не отримав майно у фактичне користування. Незважаючи на неодноразові звернення продавця, [PERSON] ухиляється від розрахунків за договором, посилаючись на фінансову неспроможність, інші надумані причини, а також те, що він фактично майно у власність та користування не отримав. За таких обставин позивач

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Вєліляєв Вєліля Шевкетович звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що він з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого 04.10.2016 року народився син. Оскільки пологи відбулись на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополі, міський відділ РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області відмовляє у реєстрації народження дитини, тому звернувся з вказаною заявою до суду про встановлення факту народження дитини. Заявник в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29.06.2013 року між Вєліляєвим Вєліляєм Шевкетовичем та [PERSON] укладено шлюб (свідоцтво про шлюб серія 1-АП № 153045, актовий запис № 327). Подружжя є громадянами України. 04.10.2016 року у подружжя народився син, про що Сімферопольським районним відділом записів громадянського стану Департамента запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про народження (серія 1-АЯ № 707175, актовий запис № 1558). Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області відмовлено у реєстрації народження дитини у звязку з відсутністю належного документу, що підтверджує факт народження дитини. Надане заявником свідоцтво про народження дитини є недійсним і не створює правових підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органам державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Враховуючи вищевикладене, у суду не має сумнівів достовірності та правдивості встановленого факту, підтвердженими письмовими доказами, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Підставою для внесення до актового запису про народження відомостей про батька дитини є свідоцтво про шлюб серії 1-АП № 153045 (актовий запис № 327) видане 29.06.2013 року відділом реєстрації актів про шлюб реєстрації служби Євпаторійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

В Єнакіївський міський суд Донецької області з заявою звернулась громадянка України [PERSON], яка просить суд дозволити їй всиновити малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], присвоїти [PERSON] прізвище «[INFO]», ім'я «[PERSON]», по батькові «[INFO]» дату народження дитини « [INFO]» змінити на «[INFO]», дату реєстрації актового запису про народження « 22 січня 2009 року» змінити на « 27 червня 2009 року», місце народження дитини «Артемівський район селище Луганське» змінити на «місто Донецьк», присвоїти [PERSON] прізвище «[INFO]», ім'я «[INFO]», по батькові «[INFO]» дату народження дитини « [INFO]», дату реєстрації актового запису про народження « 02 березня 2007 року» залишити без змін, місце народження дитини «Артемівський район селище Луганське» змінити на «місто Донецьк». Посилаючись на те, що в шлюбі вона не перебуває має дитину - доньку [PERSON], [INFO], але бажає мати ще дітей, тому вирішила всиновити цих сиріт. Мати - [PERSON], померла [INFO], відомості про батька дітей записані згідно ст.135ч.1 Сімейного кодексу України. Заявниця вказує, що може за своїм фізичним та матеріальнім станом виховувати та утримувати дітей. В судовому засіданні заявниця просить її заяву задовольнити, оскільки має всі умови для утримання та виховання дітей. Прокурор та представник служби по справам дітей при виконкомі Єнакіївської міської ради не заперечують проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявниці, думку прокурора та пояснення зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 223 Сімейного Кодексу України усиновлення проводиться за заявою осіб, які бажають усиновити дитину в судовому порядку. Судом встановлено, що заявниця має достатні доходи для забезпечення нормального розвитку і виховання дітей, мешкає у будинку з усіма зручностями, матеріально забезпечена, фізично здорова, не має фізичних недоліків та психічних захворювань, які б перешкоджали всиновленню. Перешкод для всиновлення, зазначених в ст.212 Сімейного Кодексу України, не встановлено. За таких обставин суд вважає за можливе дозволити [PERSON] всиновити [PERSON] та [PERSON]. На підставі ст. ст. 207, 208, 211, 218, 223, 224 Сімейного Кодексу України, ст. ст.4, 5, 6, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

В Єнакіївський міський суд Донецької області з заявою звернулись громадяни України [PERSON] та [PERSON], які просять суд дозволити їм всиновити [PERSON], [INFO], присвоїти йому прізвище «[INFO]», ім'я [INFO]», по батькові «[INFO]» дату народження дитини « [INFO]», дату реєстрації актового запису про народження « 13 травня 2005 року», місце народження «місто Москва Росія» залишити без змін. Посилаючись на те, що з 26 лютого 2013 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають, але бажають створити повну сім'ю, тому вони просять дозволити ви всиновити [PERSON]. Мати - [PERSON] рішенням Єнакіївського міського суду від 16 листопада 2006 року позбавлена батьківських прав. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини відсутні. Заявники вказують, що можуть за своїм фізичним та матеріальнім станом виховувати та утримувати дитину. В судовому засіданні заявники просять їх заяву задовольнити, оскільки мають всі умови для утримання та виховання дитини. Прокурор та представник служби по справам дітей при виконкомі Єнакіївської міської ради не заперечують проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявників, думку прокурора та пояснення зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 223 Сімейного Кодексу України усиновлення проводиться за заявою осіб, які бажають усиновити дитину в судовому порядку. Судом встановлено, що заявники мають достатні доходи для забезпечення нормального розвитку і виховання дитини, мешкають у будинку з усіма зручностями, матеріально забезпечені, фізично здорові, не мають фізичних недоліків та психічних захворювань, які б перешкоджали всиновленню. Перешкод для всиновлення, зазначених в ст.212 Сімейного Кодексу України, не встановлено. За таких обставин суд вважає за можливе дозволити [PERSON] та [PERSON] всиновити [PERSON]. На підставі ст. ст. 207, 208, 211, 218, 223, 224 Сімейного Кодексу України, ст. ст.4, 5, 6, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В Єнакіївський міський суд Донецької області з заявою звернулись громадяни України [PERSON] та [PERSON], які просять суд дозволити їм всиновити [PERSON], [INFO], присвоїти йому прізвище «[PERSON]», ім'я «[PERSON]», по батькові «[PERSON]» дату народження дитини « [INFO] року», місце народження «місто Єнакієве Донецька область» залишити без змін, дату реєстрації актового запису про народження « 27 листопада 2013 року» змінити на « 22 жовтня 2013 року». Посилаючись на те, що з 16 березня 2002 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають, але бажають створити повну сім'ю, тому вони просять дозволити ви всиновити [PERSON]. Мати - [PERSON] покинула дитину, про що 23 жовтня 2013 року складено відповідний акт про покинуту дитину КЛПУ «Міська лікарня №-2 міста Єнакієве». Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані згідно ст.135ч.1 Сімейного Кодексу України. Заявники вказують, що можуть за своїм фізичним та матеріальнім станом виховувати та утримувати дитину. В судовому засіданні заявники просять їх заяву задовольнити, оскільки мають всі умови для утримання та виховання дитини. Прокурор та представник служби по справам дітей при виконкомі Єнакіївської міської ради не заперечують проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявників, думку прокурора та пояснення зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 223 Сімейного Кодексу України усиновлення проводиться за заявою осіб, які бажають усиновити дитину в судовому порядку. Судом встановлено, що заявники мають достатні доходи для забезпечення нормального розвитку і виховання дитини, мешкають у будинку з усіма зручностями, матеріально забезпечені, фізично здорові, не мають фізичних недоліків та психічних захворювань, які б перешкоджали всиновленню. Перешкод для всиновлення, зазначених в ст.212 Сімейного Кодексу України, не встановлено. За таких обставин суд вважає за можливе дозволити [PERSON] та [PERSON] всиновити [PERSON]. На підставі ст. ст. 207, 208, 211, 218, 223, 224 Сімейного Кодексу України, ст. ст.4, 5, 6, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

В жовині 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обгрунтовує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 1967 року, діти вже повнолітні. Їхні сімейні стосунки припинено, спільно не проживають, не підтримують шлюбних відносин. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася , подала заяву про визнання позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вимоги ч.4 ст.174 ЦПК України та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30 квітня 1967 року [PERSON], [INFO] та Прокопик ( після реєстрації шлюбу [PERSON] ) [PERSON] , [INFO] у с.Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 7 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про одруження серія II-ЯК № 0729068, видане виконкомом Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 30 квітня 1967 року. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейний союз підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. В ч. 3 ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини . Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Встановлено, що сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

в жовні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач вказав, що є власником будинку № 2 по вулиці Левицького у м. Чорткові. Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою 24 вересня 2014 року комунальним підприємством «Чортків дім», у будинку проживають двоє людей, а саме [PERSON] та відповідач [PERSON]. Позивач вказує, що відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з вересня 2012 року та по даний час в зазначеному будинку не проживав та не з'являвся. У вересні 2012 року відповідач, забравши всі особисті речі, покинув місце реєстрації в невідомому напрямку, на зв'язок виходив, не повідомляв місця перебування та не заявляв наміру повернутись до місця реєстрації. Зворотного зв'язку не залишав. Вказує, що відповідач втратив право користування житлом по вул. Левицького, 2, в м. Чортків, Тернопільської області і не користується житловою площею більше року свідчать акти, складені комісією в складі депутата міської ради та свідків від 2 жовтня 2013, 7 травня 2014 року та 3 жовтня 2014 року, звідки вбачається, що [PERSON] не проживає в житловому будинку № 2 по вул. Левицького, в м. Чорткові Тернопільської області, з жовтня місяця 2013 року. Крім того дану обставину можуть ствердити свідки. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею, розташованою по вул. Левицького, 2, м. Чортків, Тернопільська область, власником якої є [PERSON]. Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнить. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився повторно, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі газеті «Свобода» №92 (2926) від 05.11.2014 року, тому судом при не запереченні стороною позивача ухвалено заочне рішення на підставі доказів, які маються у справі. Вислухавши позивача, свідків [PERSON], [PERSON] які ствердили факт не проживання відповідача з 2012 року в житловому будинку позивача по вул. Левицького, 2, м. Чортків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. Позивач [PERSON] є власником будинку № 2 по вулиці Левицького у м. Чорткові. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 08 вересня 2014 року реєстровий номер 620 та технічним паспортом. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання в даному будинку відповідача [PERSON] понад рік стверджується актами про встановлення факту не проживання відповідача в будинку по вул.. Левицького, 2 м. Чортків від 02.10.2013 року, 07 травня 2014 року, 03 жовтня 2014 року та показами свідків, а тому позов підлягає до задоволенню.

Outcome: approved