Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «АвтоПросто» про визнання недійсним договору та просив суд винести рішення, яким визнати недійсною (нікчемною) угоду від 22.03.2010 року №314266, яка укладена між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на придбання автомобіля. Позов мотивований тим, що 22.03.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено угоду №314266 про надання послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля ТАТА модель LРТ 613 борт, вартість якого складає 122 736,00 грн. Угода укладається шляхом підписання сторонами Угоди, Додатку № 1 та Додатку №2, які є невід'ємними частинами Угоди. В момент укладання угоди, тобто 22.03.2010 року в угоді було зазначено автомобіль марки ТАТА модель LРТ 613 борт, вартістю 122 736,00 грн. На той час відповідач це пояснив тим, що станом на 22.03.2010 року легкового автомобіля марки КІА, який бажав придбати позивач в наявності не було. Відповідач запевнив позивача в тому, що вартість автомобілів КІА та ТАТА практично однакова і не має значення яка марка автомобілю зазначена в Угоді, а при наявності автомобіля КІА до даної угоди будуть внесені відповідні зміни і при виконанні позивачем зобов'язань угоди він отримає право на отримання легкового автомобіля саме марки КІА. 28.07.2010 року між сторонами укладено Додаток № 3 до угоди №314266, згідно якого визначена загальна сума грошових зобов'язань позивача в сумі 242 895 грн. 66 коп., із яких сплачено 79 420 грн. 65 коп., а сума заборгованості становила 163 475 грн. 01 коп., яка мала бути погашена позивачем в повному обсязі згідно з графіком внесків до 31.03.2020 року. 06.09.2010 року позивач отримав автомобіль марки «КІА», модель «RIO 1.5», шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2010 року випуску, колір чорний, вартістю 124 000,00 грн. Позивач вважає, що укладена угода порушує права позивача, як споживача, внаслідок здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності та її умови є несправедливими щодо [PERSON], а також вважав, що останній був введений відповідачем в оману внаслідок ненадання необхідної, доступної, достовірної, повної та своєчасної інформації щодо умов виконання договору, а тому укладена між сторонами угода є недійсною (нікчемною). В ході розгляду справи, за клопотанням позивача, до участі в ній судом було залучено [PERSON] в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 181). Позивач [PERSON] та його представник до судового засідання не з'явилися, проте подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю та просили позов задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, при цьому надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову повністю (а.с. 191-197). Третя особа на стороні позивача [PERSON] також до судового засідання не з'явилася, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задоволити (а.с. 188). Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 22.03.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено Угоду № 314266 про надання послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля марки ТАТА модель LРТ 613 борт, вартість якого складає 122 736,00 грн. Угода укладається шляхом підписання сторонами Угоди, Додатку № 1 та Додатку №2, які є невід'ємними частинами Угоди. Як установлено судом система - «АвтоПросто» гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля за умови, що учасник системи виконає всі зобов'язання, які випливають з цієї угоди. Відповідно до ст. 2 Угоди № 314266 від 22.03.2010 року «Авто Просто» є товариством, що надає послуги предметом яких є придбання автомобілів Учасниками через систему придбання в групах АвтоТак», «Авто Просто» гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов'язань. Статтею 10 Угоди передбачено, що її підписання та підписання додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та додатків до неї. Додатком №1 до Угоди було визначено ціну автомобіля ТАТА модель LРТ 613 борт: 122 736,00 грн. Додатком №3 до Угоди була визначена загальна сума грошових зобов'язань: 242 895,66 грн. (а.с. 91, 94). На виконання вимог ст. 5 угоди позивач сплатив щомісячні платежі та вступний внесок на загальну суму 79 420,65 грн. Судом встановлено, що 28.07.2010 року відповідно до ст. 5 Додатку №2 до Угоди, позивачу [PERSON] було надано право на отримання автомобіля. Згідно ст. 7 Додатку №2 до Угоди, 06.09.2010 року позивач [PERSON] отримав автомобіль марки «КІА», модель «RIO 1.5», шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2010 року випуску, колір чорний (а.с. 99-105). В подальшому, 08.09.2010 року відповідно до договору застави, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто», позивач [PERSON] для забезпечення вимог заставодержателя до заставодавця щодо виконання останнім своїх зобов'язань, передбачених Угодою №314266 від 22.03.2010 року, Додатком №1, Додатком №2, Додатком №3 до Угоди передав заставодержателю в заставу автомобіль марки «КІА», модель «RIO 1.5», шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2010 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 22-24). Як вбачається з угоди № 314266 від 22.03.2010 року, статтею 9.2 Додатку №2 до Угоди було визначено, що якщо поточна ціна марки та/або моделі автомобіля більш ніж на 10 % перевищує останню відому поточну ціну автомобіля зазначеного у Додатку №1 до угоди застосовується відповідний механізм. Судом встановлено, що укладена між позивачем та відповідачем Угода складається з основного тексту Угоди, Додатку №1 (анкети учасника), Додатку №2 (Правила функціонування системи придбання в групах АвтоТак), додатку №3 (загальна сума зобов'язань по сплаті учасника системи за Угодою). Всі додатки підписані сторонами і є невід'ємними частинами Угоди. Сама Угода та Додаток № 2 до неї містять описання послуг, що надаються ТОВ «Авто Просто». Описання послуг приведено детально щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Угоди. Таким чином, умови надання позивачеві послуг на підставі Угоди та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в Угоді та Додатках до неї. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач [PERSON] виходив із того, що укладена угода порушує права позивача, як споживача, внаслідок здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності та її умови є несправедливими щодо [PERSON], а також вважав, що останній був введений відповідачем в оману внаслідок ненадання необхідної, доступної, достовірної, повної та своєчасної інформації щодо умов виконання договору, а тому укладена між сторонами угода є недійсною (нікчемною). Проаналізувавши фактичні обставини справи та дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ст.ст. 57, 58, 212 ЦПК України суд прийшов до висновку, що твердження позивача про недійсність (нікчемність) Угоди №314266 від 22.03.2010 року, укладеної між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «АвтоПросто» не знайшли своє підтвердження та не ґрунтуються на матеріалах справи. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми». Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: 1) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; 2) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; 3) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, «пірамідальній схемі» властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. У той же час предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. Відповідно до ст. 2 угоди ТОВ «Авто Просто» гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених угодою. Статтею 3 угоди передбачено, що ТОВ «Авто Просто» зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами угоди. При цьому відповідно до ст. 8.2 Додатка № 2 до угоди (а.с. 88-90), поняття «право на отримання автомобіля» означає право учасника одержати власний автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ «Авто Просто» зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі. Відповідно до угоди між ТОВ «Авто Просто» та постачальником останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля (п. 8.1 Додатка № 2). Передбачені угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в угоді «чисті внески» або «внесок в оплату товару». Відповідно до розділу 1 «Визначення термінів» Додатка № 2 до угоди «цілий чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля. Половинний чистий внесок - це половина цілого чистого внеску». Згідно з п. 2.6 ст. 2 Додатка № 2 до угоди чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від поточної вартості автомобіля, що, у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль. Отже, угодою передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ «Авто Просто» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Отже, за системою придбання автомобілів у групах «АвтоТак» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи (п. 1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 Додатка № 2 до угоди). За таких обставин суд прийшов до висновку, що діяльність ТОВ «Авто Просто» за угодою сторін не є функціонуванням «пірамідальної схеми», не суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв'язку з відсутністю головних ознак «пірамідальної схеми» - безтоварність та сплата компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань. Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ «Авто Просто» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття «фінансова послуга». Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 02 червня 2011 року № 3462-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності з 09 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 09 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах» (Розпорядження № 1676) (далі - Ліцензійні умови). Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Згідно з п. 1.2 ч. 1 ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Відповідно до Додатку № 2 угоди система «АвтоТак» - це торговельна марка, зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг «Авто Просто» з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому угодою (ст. ст. 4, 5, 6 Додатка № 2 до угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи. Отже отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття «пірамідальна схема» та «придбання товарів у групах». Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю. Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності «пірамідальної схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» - це товарність схеми, тобто передбачене надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти. Так, за схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш «активними», за умови виконання ними умов договору. Ураховуючи те, що ТОВ «Авто Просто» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, тому суд прийшов до висновку, що така діяльність здійснюється товариством легітимно. Отже, якщо укладений сторонами правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов'язки сторін), то до такого правочину не може бути застосовано визначення «пірамідальна схема». Наведене дозволяє визнати, що твердження позивача про введення його в оману з підстав оплати ним не самого товару, а права купівлі товару та відсутності залучення власних коштів відповідача, є помилковим. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З матеріалів справи вбачається, що під час укладення угоди [PERSON] отримав примірник угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто». Відповідно до ст. 19 угоди підписання цієї угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Згідно з п. 13.8 ст. 13 Додатка № 2 до угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «АвтоТак». При цьому в разі розірвання угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «Авто Просто». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди. Однак, як установлено судом, [PERSON] із заявою про розірвання угоди в семиденний термін до ТОВ «Авто Просто» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди. Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність обману та ознак «пірамідальної схеми» у діях ТОВ «Авто Просто» під час укладення угоди і узгоджується з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з нормами Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed