Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнав. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], треті особи які не заявляють самостійних вимог Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради, Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради про визнання права власності на окремий самостійний обєкт нерухомого майна. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що вони є співвласниками 29/50 частин житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське вул. Залізняка 43а, на підставі договору дарування частки житлового будинку посвідченого нотаріально 29 листопада 2003 року. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку. Право власності на земельну ділянку на якій знаходиться житловий будинок не оформлено. Позивачами було самовільно перебудовано та збудовано: житлову прибудову А1-1 (приміщення 1-2) площею 13,2 кв. м., нежитлова прибудова а3-1 (приміщення 1-6) площею 10,4 кв.м. в житловому будинку, тамбур б-1 до літньої кухні Б-1. Крім них співвласником 21/50 частки житлового будинку є відповідач [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 5 грудня 2005 року. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку. Між сторонами визначений порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями. Земельна ділянка розділена на дві частини. Частки домоволодіння якими користуються сторони обладнані лічильниками обліку споживання води, газу та електроенергії. Кожна частина будинку співвласників має окремий вихід зі своєї частки ділянки на вулицю. Позивачі не вважають що виконані ними переобладнання належних їм частин житлового будинку та господарської споруди не є самочинними і не потребують введення обєкта в експлуатацію. Позивачі просять визнати за ними право власності на 29/50 частини житлового будинку як окремого самостійного обєкту нерухомості з присвоєнням в подальшому у встановленому законом порядку окремої поштової адреси, виділити в натурі в окремий обєкт нерухомого майна належну частину житлового будинку як окремий обєкт нерухомості. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, просять задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечує. Представники третіх осіб Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради та Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради в судове засідання не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради надало суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, заперечень проти позову не надавало. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників на підставі ч.2 ст. 158 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копії паспортів сторін по справі /а.с. 9-12/, згідно яких підтверджується їх місце реєстрації та проживання; - свідоцтво про народження позивача [PERSON] /а.с. 13/, згідно якого підтверджується що він є сином позивача [PERSON]; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договір дарування частки жилого будинку /а.с. 14-15/, згідно яких підтверджується належність позивачам 29/50 частини житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське вул. Залізняка 43а; - копією технічного паспорту на будинок /а.с. 16-18/, згідно якої підтверджується технічні характеристики будинку та наявність самочинного будівництва; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договір купівлі-продажу частки жилого будинку /а.с. 19, 20/, згідно яких підтверджується належність відповідачу 21/50 частини житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське вул. Залізняка 43а; - копією технічного паспорту на будинок /а.с. 21-23/, згідно якої підтверджується технічні характеристики будинку до проведення самочинного будівництва; - домова книга та довідка /а.с. 24-28/. Згідно яких підтверджується проживання сторін в спірному будинку; - технічний висновок про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій будівлі та споруд /а.с. 29-47/, згідно якого будівля будинку перебуває в задовільному стані та придатна до подальшої експлуатації та є можливість розподілу домоволодіння на два окремих обєкта нерухомості; - висновок про оціночну вартість обєкту нерухомості /а.с. 48-54/, згідно якого підтверджується вартість частки будинку позивачів; Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження в установлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво обєкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекта або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на обєкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України). Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а й обєкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності . Усі об'єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1.Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації № 146). Поняття реконструкції обєкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.222009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі ДБН), відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Таким чином, норма частини першої статті 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об'єкта нерухомості, у результаті якої об'єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо; розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146). При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Таким чином, за змістом статей 357, 376, розділу 3.4. Методичних рекомендацій № 146, пункту 3 ДБН власник може самостійно здійснювати такі переобладнання обєкта нерухомого майна, які не підпадають під ознаки реконструкції або перебудови, не суперечать закону, не порушують прав та охоронюваних інтересів інших осіб. Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства\~від\~17 травня 2005 року № 76. Згідно з пунктом 1.4.1 цього наказу переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Цими ж правилами надається визначення таких понять, як переобладнання і перепланування. При цьому суд вважає, що визнання судом права власності на самочинне будівництво можливе у тому разі, якщо в прийнятті такого обєкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків... У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками 29/50 частин житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське вул. Залізняка 43а, на підставі договору дарування частки житлового будинку посвідченого нотаріально 29 листопада 2003 року. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку. Право власності на земельну ділянку на якій знаходиться житловий будинок не оформлено. Позивачами було самовільно перебудовано та збудовано: житлову прибудову А1-1 (приміщення 1-2) площею 13,2 кв. м., нежитлова прибудова а3-1 (приміщення 1-6) площею 10,4 кв.м. в житловому будинку, тамбур б-1 до літньої кухні Б-1. Крім них співвласником 21/50 частки житлового будинку є відповідач [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 5 грудня 2005 року. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку. Між сторонами визначений порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями. Земельна ділянка розділена на дві частини. Частки домоволодіння якими користуються сторони обладнані лічильниками обліку споживання води, газу та електроенергії. Кожна частина будинку співвласників має окремий вихід зі своєї частки ділянки на вулицю. Згідно вивчених судом матеріалів справи, зясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], треті особи які не заявляють самостійних вимог Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради, Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради про визнання права власності на окремий самостійний обєкт нерухомого майна, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних щодо звернення позивачів до органів місцевого самоврядування \~про прийняття в експлуатацію спірного житлового будинку після здійснення самочинного будівництва, а також про відмову цих органів у його вирішенні, відсутні висновки \~державних органів (відділу архітектури і будівництва, органів пожежного та санітарного нагляду тощо) з питань відповідності будівництва об'єкта архітектури проектній документації, державним стандартам, нормам і правилам, місцевим правилам забудови населених пунктів. Таким чином визнання права власності на самочинно збудовані споруди є передчасним, та таким, що не ґрунтується на законі. Суд не приймає посилань позивачів, що перепланування будинку та прибудови не є самочинним будівництвом, оскільки це встановлено на підставі доказів наданих самими позивачами, зокрема технічним паспортом на будинок, та вимогами законодавства зазначеними вище. На підставі ч. 2 ст. 6 Конституції України, ч. 1, 2, 3, 7 ст. 376 ЦК України,

Outcome: dismissed