Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним первісним позовом та обґрунтовує його тим, що вона є власницею земельної ділянки площею 0,1077 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої по [ADDRESS]. В 2008 році на цій земельній ділянці позивач побудував павільйон для того, щоб її син [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність, пов'язану з реалізацією будівельних матеріалів. [INFO] [PERSON] помер. Його дружина [PERSON] помилково вважає, що павільйон був побудований спадкодавцем. Вона почала демонтувати павільйон та вивозити будівельні матеріали, що були використані в процесі його будівництва. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва павільйону по [ADDRESS], та заборонити вчиняти дії, спрямовані на демонтаж та вивезення цих будівельних матеріалів. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] пред'явив зустрічний позов (а.с.60-62) та обґрунтовує його тим, що в червні 2010 року він уклав шлюб з [PERSON], яка є доч-кою [PERSON] Після цього [PERSON] отримав дозвіл на здійснення підприємницької діяльності та за власні грошові кошти побудував павільйон по [ADDRESS]. Тому він просить суд визнати за ним право власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва цього павільйону. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 липня 2015 року (а.с.80-81) зу-стрічний позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує первісний позов та просить задовольнити його. Вона не визнає зустрічний позову та просить суд від-мовити в його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] не визнає первісний позов та просить відмовити в його задоволенні. Він підтримує зустрічний позов та наполягає на його задоволенні. Інші учасники цивільного процесу не з'явились у судове засідання. Вони неодноразово завчасно у встановленому порядку були повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків та дослідивши пись-мові докази, суд дійшов до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову належить відмовити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,1077 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої по [ADDRESS]. Крім того, вона є власницею житлового будинку з надвірними будівлями та господар-ськими спорудами, що розташовується на цій же земельній ділянці по [ADDRESS]. Ці обставини підтверджуються копією державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 24 вересня 2003 року (а.с.5) та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2-2458 від 13 грудня 2002 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва, прий-няття його до експлуатації та державної реєстрації права власності на нього. Згідно з ч.3 цієї ж статті до цього моменту особа вважається власником матеріалів, об-ладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення) майна. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він здійснює під-приємницьку діяльність в павільйоні по [ADDRESS] Цей павільйон представляє собою металевий каркас з металевих труб, обшитий проф.-настилом. Зі слів [PERSON] та [PERSON], які є онуками [PERSON] та синами [PERSON], йому відомо про те, що павільйон був побудований покійним [PERSON] за рахунок його матері [PERSON] Свідок [PERSON] ніколи не бачив [PERSON] Лише в червні 2015 року зателефонувала [PERSON] та повідомила про те, що вона за-чинить павільйон. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою. Їй відомо про те, що після того, як покійний [PERSON] вийшов на пенсію, він вирішив здійснювати підприємницьку діяльність. В 2008 році його матір [PERSON] запропону-вала [PERSON] побудувати павільйон на її земельній ділянці. Будівництво цього не-житлового приміщення здійснювалось за рахунок позивача. Павільйон представляє собою металеву конструкцію з металевих труб, вкриту шифером. Він розташовується на земельній ділянці по [ADDRESS]. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є другом [PERSON] та [PERSON] Павільйон представляє собою металеву конструкцію, розташо-вану на земельній ділянці по [ADDRESS]. [PERSON] відомо про те, що будівництво цього павільйону здійснювалось в 2008 році за рахунок [PERSON], яка давала грошові кошти її покійному сину [PERSON] на придбання будівельних матеріалів. Так, в матеріалах цивільної справи містяться копії товарних чеків (а.с.10), з яких вбача-ється, що протягом липня - серпня 2008 року [PERSON] придбавала профнастил та мета-леві труби, які були використані в процесі будівництва павільйону. Крім того, з фотокарток (а.с.45-48) вбачається, що павільйон розташовується в межах земельної ділянки по [ADDRESS]. Однак в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що павіль-йон був прийнятий в експлуатацію, а також за сторонами було зареєстровано право влас-ності на нього. З огляду на це суд вважає, що за [PERSON] належить визнати лише право власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва павільйону по [ADDRESS]. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він проживає в с. Рого-зів та є знайомим [PERSON] Приблизно 5 - 6 років тому вона попросила допомогти її зятю [PERSON] «зварити» металевий ларьок. [PERSON] виконав цю роботу. [PERSON] розрахувався з ним. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є знайомим [PERSON] Приблизно 5 - 6 років тому вона просила допомогти привести будівельні матеріали в с. Гору Бориспільського району. [PERSON] погодився допомогти та поїхав на склад будівельних матеріалів. [PERSON] розрахувалась за придбаний профнастил та метало-профіль. Після цього [PERSON] перевіз ці будівельні матеріали в центр с. Гора Борис-пільського району. Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься копії накладної та товарного чеку (а.с.75, 76), з яких вбачається, що в вересні 2009 року [PERSON] придбав будівельні мате-ріали. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної влас-ності громадян на жилий будинок», оскільки земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь ін-ших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на ці об'єкти нерухо-мого майна. Такі особи вправі вимагати не визнання права власності на жилий будинок та господарські споруди, а відшкодування своїх затрат на будівництво, якщо допомогу забудов-нику вони надавали не безоплатно. Встановлено, що павільйон розташовується на земельній ділянці, яка належить [PERSON] Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] має право вимагати не визнання за ним права власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва павільйону, а на відшкодування витрат на будівництво. Крім того, достовірність показань свідків [PERSON] та [PERSON], копій накладної та товарного чеку (а.с.75, 76), з яких вбачається, що павільйон був збудований у 2009 році виключно за рахунок [PERSON] та [PERSON], спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також копіями товарних чеків (а.с.10) та фотокартками (а.с.45-48). Перелічені докази підтверджують одне одного та перебувають в логічній послідовності. Тому суд покладає саме ці докази в основу рішення. В матеріалах цивільної справи також міститься копія рішення виконавчого комітету Гірської сільської ради №58 від 31 березня 2009 року (а.с.73), з якої вбачається, що [PERSON] був наданий дозвіл на здійснення торгівельної діяльності по [ADDRESS]. Однак спірний павільйон розташовується на іншій земель-ній ділянці по [ADDRESS]. Ця обставина свідчить про те, що копія вказаного вище рішення органу місцевого самоврядування є неналежним доказом в розумінні ч.1 ст.58 ЦПК України. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання за [PERSON] права власнос-ті на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва павільйону по [ADDRESS], відсутні. Тому у задоволенні зустрічного позову належить відмовити. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення пере-шкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що [PERSON] та її представник [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] або [PERSON] вчиняють дії, спрямовані на демонтаж павільйону та вивезення будівельних матеріалів, які були використані в процесі його будівництва. З огляду на це суд вважає, що підстави для заборони відповідачам вчиняти ці дії від-сутні. Тому у задоволенні первісного позову в частині цієї вимоги належить відмовити та-кож.

Outcome: partial