Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Відповідно до укладеного договору № б/н від 22.10.2010 року [PERSON], отримав кредит у розмірі 5600.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «Приват Банк» «Умовами та правилами, Тарифами надання банківських послуг», складає між ним та банком кредитний договір. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує. [PERSON], у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 30.06.2016 року має заборгованість в розмірі - 48899.46 гривень, яка складається з: -5550.06 грн. заборгованість за кредитом; -37390.57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3154.09 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф ( фіксована частина ); - 2304.74 грн. - штраф ( процентна складова ). Добровільно [PERSON], не має наміру погасити борг згідно договору, а тому позивач змушений звернутися з позовом до суду, в якому просить стягнути з боржника на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.10.2010 року в розмірі 48899.46 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надіслав письмову заяву в якій просить справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слухати у його відсутність. В задоволені позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» відмовити в зв'язку з закінченням строку позовної давності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 05.08.2016 року Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача - [PERSON]. Підставою звернення банка до суду є порушення зобовязання зі сторони відповідача кредитного договору, а саме несплата заборгованості за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплата комісії. Станом, як вказано банком, на 30.06.2016 р. загальна заборгованість складає 48899,46 грн. Розрахунок суми заборгованості за кредитним Договором надався позивачем. З наданим розрахунком позивач частково не погоджуюсь з наступних Підстав. Відповідно до виписки по картці/рахунку: 4149437415132057 і додатковим рахункам договору за період 01.01.2011-26.01.2017 років останній черговий платіж був здійснений [PERSON] лише 27.05.2013 року на суму 880.00 грн. шляхом переводу з картки через банкомат «Приват Банк» Миколаївка, вул. Калініна, 51. В подальшому, після 27.05.2013 року, як видно із вище зазначеної виписки, банк самостійно проводив сплату заборгованості шляхом списання (переводу) між рахунками, а саме : 28.08.2013р. - 0.45 грн. SAMDN5000**** ****9687; 26.09.2013р. - 0.38 грн. перевод средств между сетами по Договору SAMDN50**9687 27.09.2013р. - 27.34 грн. перевод средств между сетами по Договору SAMDN50**9687 07.10.2013р.- 100.00 грн. штраф за прос рочку по кредиту; 28.10.2013р. - 0.48 грн. перевод средств между сетами по Договору SAMDN 50**9687; 30.10.2013р. - 0.09 грн. перевод средств между сетами по Договору SAMDN 50**9687; 26.11.2013р. - 0.44 грн. перевод средств между сетами по Договору SAMDN 50**9687; 25.12.2013р. - 90.00 грн. автоматичне погашення заборгованості; 28.04.2015 р. - 0.84 грн. перевод средств между сетами по Договору SAMDN 50**9687; 15.09.2015 р. - 125.89 грн. автоматическое погашение просроченной задолженности с картки 26**87. В своїй позовній заяві позивач посилається на п.2.11.12.9 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Однак, відповідно виписки по картці/рахунку - 6762466724042484, яка належить [PERSON], за період 01.01.2011-26.01.2017 р.р. - перерахування (перевод) коштів за 28.08.2013 р., 26.09.2013 р., 27.09.2013 р., 07.10.2013 р., 28.10.2013 р., 30.10.2013 р., 26.11.2013 р., 25.12.2013 р., 28.04.2015 р., та 15.09.2015 р. з рахунку № 6762466724042484 на рахунок № 4149437415132057 банком не проводилося (сторінка 8, 11 виписки з рахунку № 6762466724042484). Враховуючи, що погашення чергового платежу мало місце 27.05.2013 року, а позовна заява подана 05.08.2016 року, строк позовної давності сплинув, в звязку з чим даний позов не може бути задоволено. Оскільки умовами договору ( графіком погашення кредиту ) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до 525 ЦK України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Щодо заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON], то суд виходить з наступного. Як вбачається із договору кредиту, який був укладений між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON], 22.10.2010 року, останньому надано кредит у розмірі 5600,00 грн., нарік, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, про що було вказано в заяві відповідача [PERSON], а також в його запереченнях наданих до суду. Як вбачається із штампа вхідної кореспонденції позовна заява позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшла на адресу суду лише 05.08.2016 року. Крім цього у змісті позовної заяви позивач не просить поновити пропущений строк позовної давності, а також не зазначає причин його поновлення. Враховуючи те, що ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд із вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за кредитним договором з пропуском трьохрічного строку позовної давності, це згідно вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Зважаючи на наведене в задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити, оскільки позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду за захистом своїх прав. На підставі ст.ст. 256, 257, 267, 553, 554, 559 ЦК України,

Outcome: dismissed