Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради про зняття арешту з майна. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.09.2017 року, 26.09.2008 року Другою Кам'янською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Дніпродзержинського відділу СБУ України від 07.08.2002 року № 25/2832 на все майно позивача було накладено арешт за реєстраційним номером 7978461. Постановою про накладення арешту на майно від 13.07.2002 року в рамках кримінального провадження у відношенні позивача було накладено арешт на майно, в тому числі і грошові кошти, що належать позивачеві та її чоловіку [PERSON]: будинок та квартира, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] За вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2003 року позивача було визнано винною у скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч.2 ст.201 КК України і призначена міра покарання - 5 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України її було звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Арешт, накладений постановою старшого слідчого Управління СБУ в Дніпропетровській області Мироненко Г.В. від 09.08.2002 року - було скасовано. На теперішній час за позивачем зареєстровано право власності на квартиру та будинок, що зазначені вище. Внаслідок накладення арешту позивач не має можливості реалізувати своє право власності. Вона звернулася до відповідача з заявою про зняття арешту внаслідок відбуття покарання, але отримала у відповідь рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 06.10.2017 р. №37439567, мотивоване тим, що у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження обкатів нерухомого майна арешт за реєстраційним номером 7978461 обтяжується все нерухоме майно, а у вироку суду вказується лише конкретне майно - квартира та будинок, і за таких обставин юридичні обставини позбавляють державного реєстратора можливості вчинити дії, спрямовані на проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.09.2017 року, 26 вересня 2008 року Другою Кам'янською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Дніпродзержинського відділу СБУ України від 07.08.2002 року № 25/2832 на все майно [PERSON] було накладено арешт за реєстраційним номером 7978461. Постановою про накладення арешту на майно від 13 липня 2002 року в рамках кримінального провадження було накладено арешт на майно, в тому числі і грошові кошти, що належать [PERSON] та її чоловіку [PERSON]: будинок та квартира, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також інше майно. Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2003 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч.2 ст.201 КК України і призначено міру покарання - 5 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України її було звільнено від покарання з випробуванням на 1 рік. Арешт, накладений постановою старшого слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Дніпропетровській області Мироненко Г.В. від 09.08.2002 року - було скасовано. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved