Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

в жовтні 2017 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун Олександр Юрійович, Територіальний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ № 1244 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області про визнання недійсними Довіреності та Договору купівлі-продажу транспортного засобу, витребування у [PERSON] транспортний засіб марки Chevrolet, модель Lacetti, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] на користь [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], [INFO]. 19 січня 2016 року [PERSON] звернулася до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, цього ж дня державним нотаріусом Гавриленко М.М. було відкрито та зареєстровано в спадковому реєстрі Спадкову справу № 58473565. 19 жовтня 2016 року державний нотаріус Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки CHEVROLET LACETТI, 2007 року випуску, номер двигуна [NUMBER] , легковий седан-в, державний номерний знак [NUMBER], що належав спадкодавцеві на праві власності. Однак, зареєструвати на своє ім'я зазначений автомобіль позивач не змогла, оскільки, коли вона звернулась до Територіального сервісного центру МВС України у Дніпропетровській області їй було повідомлено, що успадкований нею автомобіль зареєстровано на іншу особу, відповідача [PERSON] Їй стало відомо, що спадковий автомобіль продано поза волею її батька, внаслідок зловмисної домовленості та шахрайських дій [PERSON], братів [PERSON] , які на підставі довіреності, яку нібито дав їм її батько, двічі протягом тижня перепродали зазначений автомобіль. Але її батько фізично не міг 30.09.2016 року видати зазначену довіреність, тому що на цей час пройшло понад 8 місяців з моменту його смерті. Тому вона вимушена звернутися до суду із вищевказаним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року відкрито провадження по справі. 27.11.2017 року відповідач за первісною позовною заявою [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун Олександр Юрійович, територіальний сервісний центр № 1248 Регіонального Сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України про визнання права власності. В обґрунтування позову посилається на те, що 11 жовтня 2016 року він придбав у [PERSON] транспортний засіб CHEVROLET, модель LACETТI, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Під час проведення реєстрації транспортного засобу, жодних сумнівів , в тому, що відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу, у нього не виникло. Співробітники сервісного центру здійснили всі необхідні експертизи та перевірку за Державним реєстром обтяжень нерухомого майна, жодних обтяжень не було виявлено. Він не знав та не міг знати, що [PERSON] не мав права відчужувати майно, тим більше, що згідно всіх документів , що підтверджують право власності , саме [PERSON] був власником спірного майна. У зв'язку із чим просить визнати за ним [PERSON], як добросовісним набувачем, право власності на транспортний засіб CHEVROLET, модель LACETТI, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Ухвалою суді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун Олександр Юрійович, територіальний сервісний центр № 1248 Регіонального Сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України про визнання права власності. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2018р. задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом [PERSON] про витребування доказів з Територіального сервісного центру МВС № 1244 Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги за первісним позовом, посилаючись на зазначені в позовній заяві факти та мотиви. Зустрічну позовну заяву не визнала в повному обсязі, просила відмовити в її задоволені в повному обсязі, посилаючись на письмовий відзив. Відповідач за первісною позовною заявою [PERSON] та його представник [PERSON] проти первісного позову заперечували, посилаючись на письмові заперечення які долучені до матеріалів справи. Зустрічну позовну заву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися хоча були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили. Третя особа за первісною позовною заявою - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун Олександр Юрійович в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи за первісною позовною заявою - Територіальний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ № 1244 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області в судове засідання не прибув, на адресу суду надійшло повідомлення про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що батько позивача [PERSON] [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2016 року, що видане державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., спадкоємцем майна [PERSON], 1949 р., який помер [INFO] є його донька, позивач [PERSON], [INFO], спадщина на яке видано свідоцтво - автомобіль марки CHEVROLET LACETТI, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER] , легковий седан-в, державний номерний знак [NUMBER], що належав померлому на праві власності, відповідно до Технічного паспорту [NUMBER], виданого та зареєстрованого Дніпродзержинським МРЕВ 19.07.2007 року. Відповідно до копії довіреності, виданої 30 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю., [PERSON] уповноважив [PERSON] та/або [PERSON], бути його представником у відповідних органах Державтоінспекції або інших структурних , Міністерстві транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах , підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуження належного йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , виданого РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області , 19.07.2007 року, автомобіля марки CHEVROLET LACETТI, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER] , легковий седан-в, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04 жовтня 2016 року [PERSON], який діяв від імені власника автомобіля [PERSON] на підставі довіреності від 30.09.2016 року, уклав договір купівлі-продажу автомобіля № 1244/2016/107748 з [PERSON], договір укладено та підписано у Сервісному центрі №1244 РСЦ МВС у Дніпропетровській області. В подальшому, відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 11 жовтня 2016 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу автомобіля № 1248/2016/121554 з [PERSON] Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з частинами першою - третьої, п'ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оцінюючи доводи позивача щодо недійсності довіреності від 30.09.2016 року, суд виходить з того, що за змістом ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю, яка є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відтак, видача довіреності є одностороннім правочином, на який розповсюджуються загальні правила щодо укладання правочинів, визнання їх недійсними та наслідків цього. У відповідності до ч.2 ст. 54 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року за № 3425-ХІІ, нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін. Більш того ч.1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат», встановлено, що нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних. Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність). Частиною 1 статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.12.2017 року гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Даним вироком встановлено, що [PERSON], достовірно знаючи, що єдиним власником автомобіля після смерті батька [PERSON] є його донька [PERSON], незаконно заволодів транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» сірого кольору, 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], та незаконно продав без будь - якого документального і офіційного посвідчення договору купівлі - продажу зазначений автомобіль громадянину [PERSON] за 4300 доларів США, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, заподіявши потерпілій [PERSON] значну матеріальну шкоду на 166107,69 гривень Відповідно до копії довіреності від 30 вересня 2016 року, що видана [PERSON] встановлено, що останній уповноважує на представництво його інтересів громадян [PERSON] та [PERSON], з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням належного йому автомобіля «Chevrolet Lacetti», 2007 року випуску. Довіреність посвідчена 30 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю., в якій зазначено, що довіреність у присутності нотаріуса підписав [PERSON], незважаючи на те, що [PERSON], 1949 року народження, помер [INFO], тому не міг підписати довіреність 30 вересня 2016 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог за первісним позовом в частині визнання недійсними довіреності від 30 вересня 2016 року серія НВХ 349946, видану від імені [PERSON], [INFO], посвідчену та зареєстровану в реєстрі за № 261 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. Враховуючи вищевказані обставини, оскільки в даному випадку відчуження спірного автомобіля було вчинено на підставі визнаної судом недійсною довіреності від 30 вересня 2016 року підставною є також вимога позивача [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1244/2016/107748, укладений 04 жовтня 2016 року у сервісному центрі № 1244 РСЦ МВС в Дніпропетровській області між [PERSON] та [PERSON] Слід також зазначити, що правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Так, згідно із частиною першою статті 216 ЦК України в разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК ( 435-15) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК (435-15) не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК (435-15). Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК (435-15) добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Згідно до ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи вищевказані вимоги закону, оскільки, за результатами розгляду даної справи суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний автомобіль вибув з володіння батька позивача [PERSON] не з його згоди, оскільки довіреність на продаж транспортного засобу та договір купівлі-продажу від його імені укладено після смерті [PERSON], відповідно, в даному випадку підлягає задоволенню також вимога за первісним позовом про витребування у [PERSON] транспортний засіб марки Chevrolet, модель Lacetti, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] на користь [PERSON] Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю., територіальний сервісний центр № 1248 Регіонального Сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України про визнання права власності, то в задоволенні даного позову слід відмовити в звязку з наспутними обставинами. В зустрічному позові відповідач [PERSON] просить визнати право власності на автомобіль, посилаючись на невизнання позивачем [PERSON] права власності на придбаний ним спірний автомобіль на підставі ст.ст. 15, 392 ЦК України. Зазначена обставина не відповідає дійсності, оскільки позивачем [PERSON] подано до суду позов про визнання недійсним довіреності, договору купівлі-продажу автомобіля та витребування майна. Відтак на думку суду відповідачем [PERSON] в даному випадку невірно обрано спосіб захисту своїх цивільних права та інтересів (ст. 16 ЦК України). Враховуючи положення ст. 15, 16, 215, 216, 321, 388 ЦК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», Закон України «Про нотаріат».

Outcome: approved