Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Граківські комбікорма» суму боргу в розмірі 373000 (триста сімдесят три тисячі) грн., судовий збір в сумі 3441 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26 червня 2013 року між [PERSON], первісним директором та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, у відповідності до якого первісний кредитор передав відповідачу грошову позику в розмірі 373 000 (триста сімдесят три тисячі) гривень з терміном повернення до 30 липня 2013 року. Позика відповідачу була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 26 червня 2013 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 червня 2013 року між [PERSON], первісним директором та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, у відповідності до якого первісний кредитор передав відповідачу грошову позику в розмірі 373 000 (триста сімдесят три тисячі) гривень з терміном повернення до 30 липня 2013 року. Позика відповідачу була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 26 червня 2013 року. Всупереч умовам договору позики відповідач не повернув позику у встановлений термін на даний момент має заборгованість у розмірі 373 000 (триста сімдесят три тисячі) грн. 28.08.2013 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Граківські комбікорма» було укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Граківські комбікорма» набуло право вимоги грошових коштів у розмірі 373 000 (Триста сімдесят три тисячі) гривень з відповідача по справі. 20.09.2013 року на адресу відповідача позивачем було направлено лист-вимогу про повернення грошових коштів. В зазначеному листі відповідачу було повідомлено про зміну кредитора відповідно до договору про відступлення права вимоги та надано копію відповідного договору. Крім того, відповідачу було надано строк 7 (сім) днів для добровільного перерахування суми заборгованості на поточний рахунок позивача. Однак, законні вимоги позивача задоволені у встановлений термін не були, заборгованість відповідача перед позивачем залишилась не погашеною. Статтею 1047 ЦКУ визначені вимоги до форми договору позики, а саме: договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог статті 1049 ЦКУ позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ми, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були ні йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 530 ЦКУ, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку передбаченому частиною 1 статті 88 ЦПК України Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми та судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved