Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

В вересні 2019 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до відповідача ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» з вимогою про відшкодування страхового відшкодування в сумі 50000 грн., 3% річних в сумі 641 грн. 10 коп. та інфляційних збитків в сумі 145 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.12.2017 року сталася ДТП в результаті якої загинув її чоловік [PERSON] , який за життя уклав з відповідачем Договір добровільного страхування від нещасних випадків. Однак, відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування. Відповідач надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти позову заперечує, вказуючи на те, що вказаний випадок не є страховим оскільки смерть [PERSON] відбулось внаслідок порушення їм правил дорожнього руху, а також перебування ним в стані алкогольного сп`яніння. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив суд його задовольнити. Представник відповідача не з`явився, просив справу розглядати за відсутності представника відповідача. Судом до участі у справі залучено як третю особу без самостійних вимог АТ КБ «Приватбанк», представник якого до суду не з`явився. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24.10.2016 року між [PERSON] та відповідачем укладено Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №CNCNNS-169W37Z, страхова сума за яким складає 50000 грн. Щомісяця на виконання умов вказаного Договору [PERSON] через АТ КБ Приватбанк здійснювалось перерахування 20 грн. з призначенням платежу «Страхова премія [PERSON] за договором від 25.10.2016 року» як це передбачено п.11.4 Договору добровільного страхування від нещасних випадків від 24.10.2016 року № CNCNNS-169W37Z. 04.12.2017 року в місті Чернігові по вулиці Кільцевій сталася ДТП за участі автомобіля марки «БАЗ» модель «22154» під керуванням водія [PERSON] , який здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який знаходився на прохідній частині. В подальшому на вказано пішого здійснив наїзд автомобіль Хюндай модель «Н-1» під керуванням [PERSON] . В результаті отриманих тілесних ушкоджень пішохід [PERSON] помер на місці пригоди. Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта Любенко О.М. від 27.03.2018 року кримінальне провадження за ч.2 ст.286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. З вказаної постанови вбачається, що при судово-токсилогічній експертизі в крові [PERSON] виявлено етанол в концентрації 4,9г/л , а в сечі - 5,5 г/л, що стосовно живої особи може відповідати тяжкій алкогольній інтоксикації. Також слідством встановлено, що пішохід [PERSON] порушив вимоги п.4.4. (у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху), п.4.7 ( пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і наземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лінії тротуарів або узбіч), п.4.12а (пішоходам забороняється виходити на проїзну частину не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху) ПДР України, що стало умовою виникнення та причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили внаслідок ДТП. Відповідачем 24.04.2019 року складено Страховий акт відповідно до п.ІІІ якого у виплаті страхового відшкодування відмовлено. Згідно ст..8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Згідно ст..17 Закону України «Про страхування» правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Як вбачається з тексту Договору добровільного страхування від нещасних випадків від 24.10.2016 року укладеним з [PERSON] вказаний договір укладено на підставі публічної оферти ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» та акцепту Страхувальника цієї оферти. Відповідно до умов страхування по договору добровільного страхування від нещасних випадків, до яких приєднався [PERSON] , страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати у випадках передбачених розділом 4 цих Умов (п.1.3.4 Умов). Пунктом 4.2 Умов передбачено, що не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади, стійка втрата Застрахованою особою працездатності, смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, які відбулися: - внаслідок травм, отриманих Застрахованою особою , що знаходилась в стані алкогольного сп`яніння (пп.5 п.4.2 Умов); - внаслідок порушення Застрахованою особою правил дорожнього руху пп.9 п.4.2 Умов). Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed