Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Відповідачка [PERSON] заперечень на позов не надала, у судові засідання, які призначалися на 10.06.2014р., 10.07.2014р., 22.04.2015р., 07.05.2015р., будучи належним чином сповіщена, не являлася, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Представник органу опіки та піклування в особі Ренійської районної державної адміністрації Одеської області вважав за доцільне задоволення позову, надавши відповідний висновок. Представник прокуратури також просить задовольнити позов, вважає, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: висновок органу опіки та піклування Ренійської райдержадміністрації від 06.05.2015р.; копія довідки № 58 від 17.02.2014р.; копії свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON], [PERSON], висновок органу опіки та піклування Ренійської райдержадміністрації від 20.06.2014р.; заява служби у справах дітей РРДА від 30.07.2014р.; копія заочного рішення Ренійського райсуду від 26.11.2014р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] щодо їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO] зазначивши, що відповідачка є їх матір'ю. Сімейне життя сторін не склалося, 26.11.2014 року за рішенням суду сторони розірвали шлюб. Мати дітей [PERSON], в 2013 році виїхала до Російської Федерації на заробітки та за весь цей час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та станом своїх дітей не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не навідується до них, не цікавиться їх життям, не бере участі у їх вихованні будь яким чином. Діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO] на даний час проживають разом з їх батьком, позивачем у справі, який повністю утримує їх, виховує їх, створює належні умови проживання, та забезпечує їм навчання, дбає про їх фізичний та моральний розвиток тощо. Отож позивач виходячи з таких обставин був вимушений звернутися до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, зазначивши , що після виїзду за кордон відповідачки, їх неповнолітні діти залишилися проживати із ним, він повністю утримає їх, створює їм належні умови для проживання, виховує та забезпечує їх навчання. Відповідачка вже тривалий час не виконує свої батьківські обов'язки відносно виховання та утримання спільних з позивачем дітей. Так, вихованням доньки [PERSON] та синів [PERSON] та [PERSON] займається тільки позивач, відповідачка же із ними будь-яким чином не спілкується починаючи з 2013 року, коли виїхала за кордон, не піклується про їх здоров'я, духовний та моральний розвиток. В даний час неповнолітні діти мешкають разом із батьком, позивачем у справі, мати із дітьми не спілкується, їх справами у житті та школі - не цікавиться. Таким чином, неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO] позбавлені батьківської уваги і піклування з боку відповідачки, яка не виконує свій батьківський обов'язок. У зв'язку із вищенаведеним, позивач вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав щодо дітей, оскільки вони існують суто формально і нею не виконуються. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки щодо її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO] буде відповідати інтересам неповнолітніх та направлено на захист їх прав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідачка своєю бездіяльністю, байдужістю до рідних дітей ухиляється від виконання обов'язків по їх вихованню. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої батьківської турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків судом не вбачаються, крім того, як виходить з позиції самої відповідачки, вона фактично підтвердила те, що не приділяє будь-яку увагу дітям, позовні вимоги повністю визнала. Крім того, як виходить з матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що нехтування батьківськими обов'язками з боку відповідачки, яка суто формально є матір'ю малолітніх дітей, але фактично залишається їм чужою людиною, тим самим негативно впливає на дітей, перешкоджає їх нормальному психічному розвитку. В даний час діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ходять до школи, мешкають разом із позивачем в с. Лиманське Ренійського району. Відповідачка виїхала за кордон. Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO] та приймає рішення щодо задоволення позову позивача - позбавляє відповідачку батьківських прав щодо неповнолітніх дітей.

Outcome: approved