Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя не визнав повністю, в зв'язку з тим, що хоче зберегти шлюб, так як у подружжя є малолітня донька, а ділити квартиру, яка є спільною сумісною власністю подружжя не бажає. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги позивача і пояснили суду, що 21 липня 2002 року позивач [PERSON] уклала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 813, від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. За час проживання у шлюбі сторонами було набуто у спільну власність квартиру [ADDRESS]. Просять суд розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21.07.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 813 та, враховуючи той факт, що на утриманні позивача [PERSON] знаходиться їх спільна малолітня донька [PERSON], [INFO], просять суд розділити спільне майно подружжя, а саме: виділити у власність [PERSON] 2/3 частини квартири № [ADDRESS], виділити у власність [PERSON] 1/3 частини квартири № [ADDRESS]. Суд, заслухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні з 21 липня 2002 року сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 813. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER].Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. На даний час сторони не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що за час шлюбу сторонами було набуто у власність квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.01.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 60 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2602367 від 19.01.2004 року. Згідно ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК України). В судовому засіданні не встановлено обставин, що мають істотне значення для відступлення від принципу рівності часток при поділі даної квартири, та виділу [PERSON] 2/3 її частини на підставі положень ст. 70 Сімейного кодексу України, оскільки спільна дочка сторін не має жодних фізичних чи психічних відхилень, в судовому засіданні позивачем не доведено та судом не здобуто жодних доказів, що відповідач [PERSON] вчиняв дії, які б свідчили про те, що він не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї, приховував, знищував чи пошкоджував спільне майно, що унеможливлює застосування в даному випадку положень ст. 70 СК України, на яку посилалася позивач, обґрунтовуючи вимоги про відступлення від рівності часток. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки шлюбний договір між сторонами не укладався і судом не встановлено існування домовленості між сторонами щодо визначення часток у спільній сумісній власності, частки майна [PERSON] та [PERSON] у квартирі є рівними. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Позивачем не було доведено в судовому засіданні те, що їй необхідно виділити у власність 2/3 частини квартири № [ADDRESS]. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved