overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що є рідним братом по матері [PERSON], який помер 12 листопада 2007 року. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що має намір прийняти спадщину, однак документи, що підтверджують родинність з братом не збереглись, а також, що не звернувся в установленому порядку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що зможе звернутись в будь-який час, тому просить задовольнити вимоги позову. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала. Представник відповідача Пархомовецької сільської ради Хмельницького району в судове засідання не зявився, однак подала до суду заяву про слухання справи у його відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 27.410.1991 року він уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №2477. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, зокрема через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Вказав, що шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила при розірванні шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2477 зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.5). Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально. За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає її волі, а існування сімї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], неповнолітнього [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивувала тим, що вона є одноособовим власником зазначеної квартири на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.2016, в той час як Відповідачі значаться у вказаній квартирі зареєстрованими. Позивач зазначає, що вона, як власник не давала згоди не реєстрацію та проживання у квартирі Відповідачів, а тому вимагає визнає їх такими, що втратили право користування нею. У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, звертаючи увагу на те, що саме він та [PERSON] є власниками кімнати [ADDRESS] Натомість те судове рішення, на яке посилається Позивач в якості обгрунтування наявності у нього права власності на квартиру, було скасоване рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2017 року. Представник третьої особи проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.2016 було визнано за [PERSON] право власності на 23/100 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. На виконання вказаного рішення суду було зареєстроване право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за [PERSON] В той же час з матеріалів, наданих Відповідачем, вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.2013 саме [PERSON] та [PERSON] набули у власність кімнату [ADDRESS] а тому станом на день ухвалення рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.2016 зазначений об'єкт не міг входити до складу спадщини після смерті [PERSON] Зазначені обставини мали наслідком скасування в апеляційному порядку рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.2016 на підставі рішення від 06.06.2017. У зв'язку з викладеним [PERSON] станом на день розгляду справи не має повноважень власника щодо квартири, а тому факт реєстрації у квартирі Відповідачів жодних її прав не порушує. Зазначене свідчить про безпідставність заявленого позову, а відтак, у його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги за яким обґрунтовує тим, що 19 липня 2008 року виконавчим комітетом Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. Шлюбні відносини припинені з 24 вересня 2016 року. Позивач переконана, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] зазначила, що на позові наполягає та просить суд його задовольнити, а [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2008 року виконавчим комітетом Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5) та копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сімєю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сімї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги за яким обґрунтовує тим, що 26 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дебальцівського міського управління юстиції у Донецькій області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, виховання дитини, погляди на майбутнє. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить суд його задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про своє ставлення до пред'явленого позову суд не повідомив. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дебальцівського міського управління юстиції у Донецькій області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 08 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, тому позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження сімї є неможливим, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявились. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що просить задовольнити позов. Крім цього, вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 25 вересня 1999 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сімї між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникають суперечки та сварки. Позивач переконана, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітнього сина, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявились. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності, на позові наполягала, а також вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 1999 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сімї між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 25 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, так як в останній час спільного життя у них виникли різні погляди на життя. Позивач переконана, що подальше подружнє життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити, а відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.8). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сімєю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сімї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 12 травня 2001 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народились дві дочки: [PERSON] та [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 12 травня 2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №7. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-СР №057006 від 12 травня 2001 року (а.с.5). 24 січня 2003 року у них народились дві дочки: [PERSON] та [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії І-СР №122010 та серії І-СР №122009 від 3 лютого 2003 року (а.с.6, 7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загаль-ної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 13 вересня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не зявилась у судове засідання. Позивач надіслала заяву (а.с.12), в якій вона підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Відповідач також не зявився у судове засідання. [PERSON] надіслав заяву (а.с.13), в якій він визнає позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дій-шов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 13 вересня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №499. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №169782 від 13 вересня 2014 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загаль-ної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.2). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved