Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер 17.01.2001р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 1 по вул. Вишнева в м. Рені Одеської області, оформленого на імя [PERSON] та [PERSON]; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 21.01.2014р.; копія робочого проекту щодо газопостачання до житлового будинку; копії квитанцій про сплату за комунальні послуги; копія договору від 03.10.2007р. про надання [PERSON] послуг з газопостачання; копія абонентського договору про надання послуг телефонного звязку; копія договору про користування електричною енергією; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 08.08.1985р. про включення до договору індивідуального будівництва житлового будинку [PERSON]; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 21.05.1985р. про відведення земельної ділянки під житлову забудову; копія договору забудови від 18.06.1985р., оформленого на імя [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що на підставі договору забудови від 18.06.1985р. та рішення виконкому Ренійської міськради від 08.08.1985р. про включення до договору індивідуального будівництва житлового будинку іншого забудовника їй та її нині померлому чоловікові на праві власності належав житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Вишнева, 1 в м. Рені Одеської області в рівних частках кожному з них. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 21.01.2014р. за позивачкою в порядку спадкування за законом було визнано право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку, що належала чоловікові позивачки [PERSON], померлому 17.01.2001р. Що стосується іншої ? частини нерухомості, яка фактичного рахується за позивачкою, то вона з моменту побудови житлового будинку № 1 по вул. Вишневій в м. Рені не була належним чином зареєстрована позивачкою у встановленому законом порядку, хоча з 1988 р. перебувала у володінні та користуванні подружжя, а після смерті [PERSON] (у 2001р.) у володінні та користуванні [PERSON], яка зберігала відповідні документи на нерухомість, весь час мешкала у ній, слідкувала за технічним станом споруди вцілому та сплачувала всі комунальні послуги, повязані із утриманням житлового будинку. Отже, з 2001 року по теперішній час позивачка фактично, відкрито володіє ? частиною житлового будинку № 1 по вул. Вишневій в м. Рені, є фактичним власником цієї частини нерухомості без належно оформленої державної реєстрації нерухомості. У звязку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що має право на відповідну частину житлового будинку із надвірними спорудами, оскільки з 2001 р. володіє та безперервно користується нею, слідкує і за її технічним станом також, несе витрати у звязку із її утриманням, зберігає у себе всю документацію на домоволодіння вцілому, крім того є власником іншої ? частини нерухомості на підставі судового рішення, отже з підстав ст. 344 ЦК України набула право власності на ? частину житлового будинку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивачки, з 1988р. вона є фактичним власником ? частини житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по вул. Вишнева, 1 в м. Рені Одеської області, інша ? частина вищевказаної нерухомості належала її чоловікові. Після смерті чоловіка позивачки вона прийняла спадщину на належну йому частину нерухомості, іншу ? частину будинку оформити неможливо, оскільки право власності на неї не було належним чином зареєстровано. Таким чином, з 2001р. по теперішній час позивачка безперервно, відкрито володіє ? частиною житлового будинку, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається нею, підвела до будинку газ. За весь час володіння позивачкою будинком, відповідачка, як потенційний спадкоємець після смерті брата, не предявляла до позивачки жодних вимог про витребування будинку, документів на нього, не брала участі у його утриманні та не несла витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді [PERSON] не заперечувала щодо фактів, вказаних у позові, визнала позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачкою ? частиною житлового будинку є добросовісним (тобто позивачка вважала, що вона володіє відповідною частиною нерухомості з законних підстав, оскільки була фактичним її власником), правомірним, відкритим (позивачка, вважаючи себе власником, сплачувала комунальні платежі за утримання будинку, розпоряджається житлом та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що ? частину житлового будинку цілком з законних підстав було передано у володіння та користування [PERSON], внаслідок чого остання набула право власності на неї за набувальною давністю. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на відповідну частину житлового будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved