Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачі за первинним позовом - позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхню відсутність, на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягали, просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі, зустрічні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору міни від 03.06.2017р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Лиманська, 23 в м. Рені Одеської області; копія рішення Ренійського районного суду від 16.11.2017р.; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]; копія свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS], оформленого на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із позовними вимогами до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], зазначивши, що у червні 2017 р. вони досягли домовленості щодо обміну нерухомістю, за якою у її власність ([PERSON]В.) перейшла належна відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартира [ADDRESS], у власність відповідачів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]І.) перейшов належний їй житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Лиманська, 23 в м. Рені Одеської області. Договір міни між сторонами було укладено у письмовому порядку та скріплено підписами сторін. Під час укладення договору міни сторони досягли взаємної домовленості по всіх істотних умовах договору, [PERSON] прийняла у власність обєкт нерухомості (квартиру), що належав [PERSON], [PERSON], [PERSON], а [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли у власність обєкт нерухомості (житловий будинок), що належав [PERSON] У майбутньому [PERSON], [PERSON], [PERSON] пообіцяли [PERSON] засвідчити договір міни нерухомості в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивачка [PERSON] організувала догляд за отриманою нерухомістю, провела ремонт у квартирі, сплачує всі необхідні комунальні платежі, використовує квартиру за її призначенням. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] перейшли мешкати у придбаний житловий будинок, доглядають за ним, сплачують належні платежі за його утримання, зробили ремонт. З метою нотаріального засвідчення правочину [PERSON] неодноразово зверталася до відповідачів, однак [PERSON], [PERSON], [PERSON] від посвідчення договору міни ухиляються, прохання позивачки ігнорують, мотивуючи неможливість оформлення документів нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на квартиру на себе, позивачці [PERSON] було розяснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду. Із зустрічним позовом до суду звернулися також і [PERSON], [PERSON], [PERSON], які отримали за обміном із [PERSON] житловий будинок, однак не можуть його оформити на себе у звязку із тим, що договір міни не було укладено в нотаріальному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], зустрічні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 715 ЦК України за договором міни кожна із сторін зобовязується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. За ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобовязання. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. [PERSON] із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору міни, [PERSON] передала у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] належний їй житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Лиманська, 23 в м.Рені, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали у власність [PERSON] належну їм квартиру №24 по вул. Соборній (раніше-Леніна), 78 в м. Рені. З 2017р. по теперішній час сторони безперервно, відкрито володіють домоволодінням та квартирою, сплачують всі належні платежі, слідкують за належним технічним станом нерухомості, як власники, розпоряджаються нею, проводять ремонти та ін. За весь час володіння сторонами будинком і квартирою, вони один до одного не предявляли жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брали участі у утриманні житла, що перейшло іншому з них за обміном, та не несли витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді сторони не заперечували щодо фактів, вказаних у позовах (первинному та зустрічному), визнали позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору міни була досягнута угода по всіх істотних умовах: кожній із сторін було передано у власність обєкти нерухомості за обміном, якими вони на теперішній час користуються, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не можуть ними розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі квартири та житлового будинку підтверджуються договором міни від 03.06.2017р. В даний час звернення за оформленням договору міни є неможливим, оскільки прохання [PERSON] з цього приводу відповідачами не сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки кожної із сторін щодо належного їм майна, переданого за обміном, та встановленні права на нерухомість, отриману за обміном, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на отримане майно за сторонами.

Outcome: approved