Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехпром» та просить стягнути солідарно з фізичної особи - підприємця [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехпром» у відшкодування викраденням автомобіля збитки у розмірі 472 180 грн 81 коп., а також моральну шкоду у розмірі 100 000 грн 00 коп. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА [PERSON] є власником транспортного засобу «HONDA CR-V», державний номерний знак [NUMBER] . Позивач стверджує, що свій автомобіль протягом шести останніх років зберігала на платній цілодобовій автомобільній стоянці, яка розташована біля перехрестя вулиць Червоноармійської та Сімашко у м. Олександрія. Позивач зазначає, що 22.02.2019 року близько 19 години 00 хвилин залишила автомобіль на вказаній вище автомобільній стоянці, передавши таким чином транспортний засіб на зберігання. 23.02.2019 року дізналася, що автомобіль був викрадений та відомості щодо скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України внесено до ЄРДР та досудове слідство триває. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві, який подано до суду представником ФОП [PERSON] вказано, що позов не ґрунтується на положеннях матеріального та процесуального права. Майданчик на земельній ділянці, яку відповідач отримав для здійснення підприємницької діяльності внаслідок укладеного договору суборенди, обладнаний лише для паркування. Послуги на даному майданчику надаються лише з розміщення транспортних засобів, за що і стягується плата. Даний майданчик не обладнаний засобами охорони та відсутній персонал для здійснення охоронних функцій. Здійснено акцент на тому, що публічний договір платного паркування, а не зберігання транспортного засобу. Доказів того, що даний майданчик здійснює послуги зі зберігання автомобіля - позивачем не надано. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.07.2019 року відкрито провадження у справі. 21.11.2019 року постановлено ухвалу Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про витребування доказів, зокрема з Олександрійської міської ради Кіровоградської області. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Згідно договору №0725 від 22.01.2013 року, [PERSON] придбала у товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Центр» (офіційний дилер автомобілів Хонда) транспортний засіб «HONDA CR-V», червоного кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . 22 лютого 2019 року транспортний засіб «HONDA CR-V», червоного кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , залишений позивачем на паркувальному майданчику, що розташований біля перехрестя вулиць Червоноармійської та Сімашко у м. Олександрії Кіровоградської області, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] . ФОП [PERSON] уклала договір 01 січня 2019 року з ТОВ «Автототехпром» суборенди земельної ділянки. В суборенду передано земельну ділянку площею 1179 кв.м. Відповідно п. 11 даного договору, земельна ділянка передається в суборенду з метою несільськогосподарського використання для обладнання та обслуговування майданчика для паркування автомобілів. 23.02.2019 року внесено відомості до ЄРДР за №12019120070000443 щодо скоєння злочину за ч. 2 ст. 289 КК України та зазначено, що 23.02.2019 року з 19 години 00 хвилин 22.02.2019 року до 12 години 00 хвилин 23.02.2020 року невідома особа перебуваючи на стоянці автомобілів, що находиться в місті Олександрії на перехресті Червоноармійської та Сімашка незаконно заволодів транспортним засобом марки «HONDA CR-V», червоного кольору, державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , чим завдано майнової шкоди. Даний витяг з ЄРДР сформовано 04.03.2019 року та інших даних щодо проведення досудового слідства суду не надано. ОЦІНКА СУДУ Суд відхиляє доказ наданий позивачем на підтвердження фактів щодо плати останньою за зберігання автомобіля на платній автостоянці. Так квитанція, яка долучена до матеріалів справи містить дату 25 лютого 2019 року, найменування послуги - паркувальне місце для авто, вартість послуги - триста шістдесят гривень, адреса - [ADDRESS] прим. - [PERSON] . Допис кульковою ручкою - Honda 70-32. Отже, найменування послуги - паркувальне місце для авто, яке зазначено у квитанції підтверджує факт надання послуг лише з паркування, а не зберігання автомобіля на платній автостоянці, тобто між позивачем та представником ФОП [PERSON] укладено усний договір, який підтверджено квитанцією про надання місця для паркування (паркувальне місце для авто), що за своєю суттю є іншим видом діяльності, а ніж зберігання. Копія журналу паркування та оригінал, який надано суду для огляду також підтверджує факт паркування, а не збереження транспортного засобу. Трудовий договір, який надано суду та укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] підтверджує факт, що остання виконує обов`язки паркувальника згідно посадової інструкції, а не охоронця транспортних засобів тощо. Суд відхиляє покази свідків, які були допитані у судовому засіданні, так як їх покази не стосуються суті спору, бо містили інформацію лише про особисті переконання щодо подій. Крім того, не заслуговують на увагу твердження сторони позивача, що даний майданчик обладнаний воротами, парканом та замками, які зачиняють вночі, що є засобами для зберігання речей, зокрема транспортних засобів. Так, вищезазначені твердження є припущенням, бо наявність на спірному майданчику воріт, паркану та замків може також вказувати на дієвий засіб захисту з метою перешкоди паркуванню автомобілям, власники яких не здійснили оплату за паркувальне місце. Доводи позивача щодо рішень міської ради про надання земельної ділянки та договори про оренду земельної ділянки судом також до уваги не беруться, оскільки правового значення у вирішенні питання про відшкодування шкоди за зберігання майна значення не мають. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювана шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Оскільки у даних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, натомість позивачем факти викладені у позові не доведено, тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовної вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди. Інші вимоги позивача є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, а тому у зв`язку з відмовою задоволенню не підлягають. НОРМИ ПРАВА Стаття 5 ЦПК України вказує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зі змісту ст. 81 ЦПК України вбачається, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Згідно ст. 937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Ч. 1 ст. 949 ЦК України передбачено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Норми ст. 526 ЦК України вказують, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Зі ст. 629 ЦК України постає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. П. 25 Правил паркування транспортних засобів, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1342 від 03.12.2009 року передбачає, що оператор не несе відповідальності за збереження транспортних засобів, розміщених на майданчиках для паркування. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи той факт, що позивач не довела факт укладення договору на зберігання автомобіля, а не надання місця для паркування, бо доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed