Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його, ФОП [PERSON] користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3715 грн. 38 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., а також судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а всього стягнути 7483 грн. 78 коп. У судове засідання адвокат позивача Фізичної особи-підприємця [PERSON] за договором про надання правової допомоги [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.55). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.56,60), відзиву на позовну заяву не подано, а тому зі згоди адвоката позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Встановлено, що 19 серпня 2016 року о 16-00 год. в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевроле» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» згідно Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5243633 (а.с.11), та транспортного засобу «Тойота» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 19 серпня 2016 року (а.с.13) та повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку від 19 серпня 2016 року (а.с.16-17). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота» державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, чим власнику автомобіля було завдано матеріальну шкоду. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Власник автомобіля «Тойота» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до свого страховика - АТ «СК «АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №31383а6д від 08 лютого 2016 року (а.с.14-15). АТ «СК «АХА Страхування» в свою чергу в особі представника ТОВ «A.S.A. GROUP» звернулась до Страховика автомобіля «Шевролет» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » із заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу №2200 АХА/АГ від 03 січня 2017 року (а.с.32). Так, ПрАТ «УПСК» на підставі Страхового акту №ОЦ/007/000/17/0004 від 26 січня 2017 року (а.с.34) було виплачено AT «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 3715,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням №69 від 26 січня 2017 року (а.с.35). Таким чином, загальний розмір виплаченого ПрАТ «УПСК» страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5243633 склав 3715,38 грн. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «Ґ» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. В свою чергу ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу [PERSON] не було письмово повідомлено свого страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. З огляду на вищезазначене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5243633. Відповідно до ст. 261 ЦК України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 26 січня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №69 від 26 січня 2017 року (а.с.35). З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.36), однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, претензія страховою компанії була залишена без задоволення. 02 серпня 2019 року між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений Договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги (а.с.5-7), за умовами якого до якого ПрАТ «УПСК» відступив (передав), а ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих ПрАТ «УПСК» по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору (а.с.8-10). ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5243633 від 18 вересня 2015 року. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитору переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене, до позивача перейшла право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми страхової виплати. Таким чином, ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 16 ЦК України, що узгоджується з умовами Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5243633. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», а також ст. 933 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ФОП [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 3715 грн. 38 коп. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. є співмірними зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, а також значенням справи для сторони, що підтверджується Договором про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року (а.с.37), додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги (а.с.38), Актом здачі-прийому робіт (а.с.39), платіжним доручення на суму 1000 грн. (а.с.40), та платіжним доручення на суму 2000 грн. (а.с.41). За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог ФОП [PERSON] , з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.3). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved