Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

В жовтні 2016 року представник позивача звернулася до суду з уточненим первісним позовом, в якому просить визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 20.11.2006 року, право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 4,51га; а також визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 21.04.2001року, право власності на земельну ділянку, розміром 4,75га, розташованих в межах території Фрунзенської сільської ради Доманівського району, Миколаївської області. В обгрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті батька та матері відкрилася спадщина на зазначене майно, але повністю оформити її в нотаріальному порядку вона не може, оскільки не представила належним чином оформлені правоустановлюючі документи, а також є інші спадкоємці на вказане спадкове майно. Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті матері, яка у свій час прийняла спадщину після смерті свого чоловіка (батька [PERSON]М.), а долученими, належним чином оформленими копіями правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, іншими долученими документами не підтверджується, що земельна ділянка належала батькові за його життя, тому після смерті матері має відійти спадкоємиці [PERSON] в порядку спадкування за законом. 3/особа [PERSON] у своїх запереченнях на позов, які надійшли до суду 13.12.2016р., просила суд відмовити [PERSON] у заявленому об'ємі позовних вимог за безпідставністю, посилаючись, зокрема, що спадщина на земельну ділянку, площею 4,5090га, кадастровий номер 4822784900:07:000:0030, оформлена спадкоємцями першої черги дітьми померлої [PERSON]: [PERSON] та [PERSON], кожному по 1/2 частині, про що державним нотаріусом Доманівської держнотконтори 06.06.2014р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, проте, її батько [PERSON] не отримав вказане свідоцтво, так як помер 30.09.2013 року. На даний час питання спадкування 1/2 частини вказаної земельної ділянки після смерті [PERSON] вирішується дочками померлого- 3/особами [PERSON] і [PERSON] у приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини після смерті їх батька в м.Черкаси. Представник позивачки за первісним позовом під час розгляду справи уточнила позовні вимоги, просила визнати право власності в порядку спадкування за законом, з урахуванням заповіту матері на користь [PERSON], посвідченого секретарем Царедарівської сільської ради, на всю земельну ділянку, розміром 4,51га, в межах території Фрунзенської сільської ради, мотивуючи тим, що 06.06.2014 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаної земельної ділянки, без урахування заповіту, а також 1/2 частина якої була виділена сину померлої [PERSON], який помер 30.09.2013р., не отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом, а також визнати право власності в порядку спадкування на 1/2 частину іншої земельної ділянки, розміром 4,75га, після смерті батька [PERSON], яку прийняла у спадщину, але не оформила її мати (дружина померлого). До початку розгляду справи по суті, 3/особа, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору [PERSON] подала до суду зустрічний позов, який був прийнятий судом до спільного розгляду з первісним позовом, за вимогами якого просила визнати за нею право власності на 1/4 частину земельної ділянки, розміром 4,75га в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті діда, бабки та батька відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 4,75га, оформлена на її діда згідно державного акту на право власності на землю від 26.04.2002 року, зареєстрованого за №229, виданого після смерті [PERSON], померлого 21.04.2001р., яку прийняла дружина останнього - її бабка [PERSON], шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. В судовому засідані представник позивача за первісним позовом [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог з урахуванням її пояснень, просила визнати право власності за [PERSON] ще на 1/2 частину земельної ділянки розміром 4,51га, на яку нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, без урахування заповіту, на неї і її брата [PERSON], який не отримав свідоцтво, так як помер 30.09.2013 року, а також визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки розміром 4,75 га після смерті [PERSON], правовстановлюючий документ на яку - державний акт на землю був виданий після смерті останнього. Представник відповідача - Фрунзенської сільської ради Доманівського району [PERSON] проти задоволення позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом не заперечував, покладаючись на розсуд суду в межах чиного законодавства. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала письмову заяву, якою просила розглянути справу без її участі, проти задоволення первісного позову не заперечувала. Суд, заслухавши позиції представника позивача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21.04.2001 року помер [PERSON] в с.Копані, Доманівського району, Миколаївської області; на час смерті якого з ним проживала дружина спадкодавця [PERSON], яка померла 08.11.2006 року, після смерті якої відкрилася спадщина, на нерухоме майно: земельну ділянку, площею 4,51га, розташовану в межах території Фрунзенської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-МК №026176, виданого Доманівською райдержадміністрацією Миколаївської області 26 квітня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за 226, кадастровий номер 4822784900:07:000:0030; а також земельну ділянку, площею 4,75га, розташовану в межах території Фрунзенської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], померлому 21.04.2001 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю 1У-МК 026175, виданого Доманівською райдержадміністрацією 26.04.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №229, кадастровий номер 4822784900:07:000:0031. Згідно положень ч.ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1270 ЦК, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття на протязі шести місяців після відкриття спадщини або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], які прийняли спадщину у визначений судом додатковий строк, були її дочка [PERSON] та син [PERSON], тобто позивач за первісним позовом, та батько позивачки за зустрічним позовом. Відповідно до ст.1267 ЦК частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому кожен із вказаних спадкоємців - дітей померлої [PERSON] успадкував по 1/2 частині зазначеного спадкового майна. Крім того, судом встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 4,51га у матеріалах спадкової справи №183/2010 є примірник заповіту [PERSON] на користь [PERSON], проте, заяви останньої про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку позивачка [PERSON] не подавала. Як вбачається із двох рішень Доманівського місцевого суду від 19.10.2010 року по справам: №2-1409/10р. та №2-1410/10р. за позовами [PERSON] та [PERSON] їм було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 18.11.2006 року (а.с.91, 97). Із копії заведеної спадкової справи №183/2010 вбачається, що не зважаючи на наявність заповіту [PERSON] на користь [PERSON], у вказаній спадковій справі, спадкоємиця [PERSON] у своїй заяві про прийняття спадщини, яка надійшла 09.11.2010р., зареєстрована в книгу обліку спадкових справ за №532, у СР 50252297, підтверджує, що при подачі заяви, державним нотаріусом їй роз'яснено зміст ст.ст.1223, 1268, 1280, 1282,1296-1298 ЦК (а.с.96). З довідки №454 від 09.11.2010р., виданої Царедарівською сільською радою вбачається, що [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований з 1984р. по день смерті 21.04.2001р. в с.Копані, Доманівського району та з ним разом проживала і була зареєстрована дружина [PERSON], яка проживала за цією адресою по день своєї смерті 18.11.2006 року (а.с.123). До того ж, у заяві, поданій в Доманівську держнотконтору, [PERSON] вказує про наявність заповіту матері, посвідченого нотаріально посадовою особою сільської ради 20.09.2002р., на її користь на земельну ділянку розміром 4,5090 га, проте, просить нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку розміром 4,5090га, зазначаючи, що окрім неї є син спадкодавиці - [PERSON] (а.с.126). Між тим, [PERSON] помер 30.09.2013року, не отримавши після смерті матері свідоцтво про право на спадщину на свою частку спадкового майна. Відповідно до положень ст.1261 ЦК спадщину після його смерті в порядку першої черги прийняли доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON], які у встановлений строк подали заяви приватним нотаріусам Черкаського міського нотаріального органу за місцем відкриття спадщини (а.с.144, а.с158). Після смерті [PERSON] спадкуванню підлягає нерухоме майно, яке він отримав в порядку спадкування після смерті матері: 1/2 частина земельної ділянки, розміром 4,5090га, розташованої в межах території Фрунзенської сільської ради Доманівського району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; а також 1/2 частина земельної ділянки, розміром 4,75га, розташованої в межах Фрунзенської сільської ради Доманівського району, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-МК №026175, виданого Доманівською райдержадміністрацією 26.04.2002 року, після смерті спадкодавця, яку прийняла у спадщину [PERSON], шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, проте, не оформила свої спадкові права, які перейшли до спадкоємців першої черги - її дітей [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах: по 1/2 частині кожному. Відповідно до ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Оформлення спадщини сторонами в нотаріальному порядку на земельну ділянку розміром 4,75га не виявляється можливим, оскільки правовстановлюючий документ був виданий на ім'я [PERSON] після його смерті, тому за вказаних обставин, нотаріусом було відмовлено у видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку (а.с.35, 143). Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначене вище спадкове майно належало [PERSON] та [PERSON] і воно входить до складу спадщини після їх смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям відповідно до чинного законодавства, та, у разі відмови нотаріуса від вчинення вказаної нотаріальної дії, може бути вирішено в судовому порядку. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вони не можуть захистити своє спадкове майнове право, тому згідно ст.16 ЦК воно підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

Outcome: partial