overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2010 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ними виникали сварки та скандали, тому через постійні конфлікти їх спільне проживання стало неможливим та нестерпним. Більше півроку разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач проживає з іншою жінкою та веде з нею спільне господарство. На примирення не згодна, тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 13 листопада 2010 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.20). Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією рішення суду від 02 жовтня 2018 року (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що становить 352,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 352,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2016 року. Дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Поступово між ними стала проявлятися психологічна несумісність, яка призвела до втрати розуміння одне одного, припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Відповідач проживає окремо. Вважає, що шлюб існує формально тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 січня 2016 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7) Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1997 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через різня погляди на життя та сімейні стосунки. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї та виховання дитини. Протягом останніх шести років сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки шлюб існує формально, на примирення з відповідачем вона не згодна просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 16 травня 1997 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Пилиповицькою сільською радою Бородянського району Київської області, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та копією свідоцтва про народження (а.с.6, 8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2015 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через різні характери між ними постійно виникали сварки, які призвели до втрати поваги одне до одного та припинення шлюбних відносин. Протягом тривалого часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Після розлучення дитина залишиться проживати разом з нею. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі розміром 1500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з`явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2015 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини (а.с.9-10). З довідки Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області від 12 грудня 2018 року вбачається, що донька [PERSON] проживає разом з позивачкою, яка знаходиться на обліку в УСЗН Бородянської РДА та отримує допомогу при народженні дитини (а.с.11, 12). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через різні характери між ними постійно виникали сварки і скандали. Внаслідок цього, почуття любові та поваги між ними зникли, шлюбні відносини припинені. Просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі розміром 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2014 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7), копією свідоцтва про народження (а.с.8) та довідкою Клавдієво-Тарасівської селищної ради №468 (а.с.27). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 липня встановлений у розмірі 1699 грн., тому половина прожиткового мінімуму становить 849,50 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що докази про те, що матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти у розмірі вказаному позивачкою суду не надані, то суд частково задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 849,50 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 704,80 грн. та в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті 08 квітня 2017 року її батька - [PERSON] відкрилася спадщина на кооперативну квартиру [ADDRESS] (колишня назва 50 років СРСР) в смт Немішаєве Бородянського району Київської області. Її батько набув права володіння вказаною квартирою шляхом виплати всіх пайових внесків, але за життя право власності на неї не оформив. Приватний нотаріус Малинського районного нотаріального округу відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та належної реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Тому просила визнати за нею право власності на квартиру №4 по вул. Затишна (колишня назва 50 років СРСР), будинок 9 в смт Немішаєве Бородянського району Київської області, в порядку спадкування після смерті 08 квітня 2017 року [PERSON]. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач Немішаївська селищна рада Бородянського району Київської області в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті 08 квітня 2017 року [PERSON] спадщину прийняла його донька - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження, про укладення шлюбу, довідкою приватного нотаріуса [PERSON], копією заповіту (а.с.8, 15,11,19). В смт Немішаєве Бородянського району Київської області по вул. Затишна (колишня назва 50 років СРСР), 9 знаходиться квартира №4, що підтверджується копією технічного паспорта (а.с.12-14). З копії рішення №15/1 засідання виконкому Немішаївської селищної ради від 15 січня 2008 року вбачається, що за [PERSON] визнане право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 44 кв.м., балансовою вартістю 7880 грн. (а.с.9). З постанови приватного нотаріуса Малинського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що належала [PERSON], що знаходиться в селищі міського типу [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та належної реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно (а.с.20). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, оскільки позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права на спадкову квартиру, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру №4 по вул. Затишна (колишня назва 50 років СРСР), будинок №9 в смт Немішаєве Бородянського району Київської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 1997 року. Шлюб перший, сторони неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сімї та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється батьком їх доньки [PERSON], [INFO], яка з 01 вересня 2018 року навчається на денній формі навчання в Київському університеті культури, ІV рівня акредитації, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вона самостійно не може надати допомогу в повній мірі. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки відповідач отримує пенсію та працює на приватному підприємстві, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, просила стягнути з нього аліменти на її користь, на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], яка з 01 вересня 2018 року навчається на денній формі навчання в Київському університеті культури, ІV рівня акредитації, термін навчання по 30 червня 2022, що підтверджується копіями свідоцтва про народження, довідкою навчального закладу (а.с.5-6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки позивачка позов підтримала, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, що підтверджується довідками про його доходи (а.с.33-35,38), то суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

В грудні 2018 року ТОВ «Споживчий Центр» (далі ТОВ) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 12.12.2016-000000126 від 12 грудня 2016 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 18.05.2017 року та платою за користування кредитом у розмірі 1 120 грн. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заявки позичальника та підтвердження укладення кредитного договору. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов`язань та на вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором в розмірі 13 645 грн. 83 коп., а також стягнути з [PERSON] понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався належним чином, однак до суду не з`явилася без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Суд у зв`язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст.280 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 12.12.2016 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір 12.12.2016-000000126 (в подальшому - договір), відповідно до п.п.1.1., 1.2. якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Плату за користування. Розмір кожного Траншу, Плата за користування ним та термін повернення Траншу (окрім першого Траншу) визначаються у відповідних Заявках Позичальника, погоджених Кредитором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

В грудні 2018 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], зареєстрований 01 серпня 2014 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1280. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивач посилається на те, що він з відповідачкою мають різні характери та погляди на життя. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просив позов задовольнити. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач також подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги, заявлені позивачем, визнала. Просила позов задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2014 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ([INFO] р.н.) та [PERSON] ([INFO] р.н.), про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 14.08.2018 р. (а.с.10). Від шлюбу сторони сина [PERSON], [INFO]. (а.с.11). На момент розгляду справи у суді спору з приводу проживання дітей та поділу майна подружжя не має. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, а також зважаючи на те, що відповідачка визнала позовні вимоги у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved