Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В грудні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача виконавчого комітету Чернівецької міської ради як органу опіки та піклування про звільнення від обов'язку утримувати дитину. Посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 березня 2012 року задоволено позов виконавчого комітету Чернівецької міської ради до нього, стягнуто з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01 березня 2012 року до повноліття дитини. В даному рішенні суду зазначено, що під час його перебування в шлюбі з [PERSON] вона [INFO] народила дитину [PERSON], якого без його відома записала на його прізвище та у відповідних документах зазначила його батьком цієї дитини, хоча він свого батьківства не визнавав. В зв'язку з відсутністю у нього коштів, пов'язаних з розглядом справи про оспорювання батьківства та на оплату судово-генетичної експертизи, до суду з таким позовом він не звертався. По мірі можливості він виконував рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 березня 2012 року про стягнення аліментів, однак на даний час заборгованість станом на 01 листопада 2013 року по сплаті аліментів становить суму 3000 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13 травня 2013 року його позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Листом служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 04 вересня 2013 року його повідомлено про те, що малолітній [PERSON] в липні 2013 року усиновлений громадянами України. Згідно ст. 232 ч.1 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, тобто обов'язок сплачувати аліменти у нього припинений з липня 2013 року з моменту усиновлення дитини, однак виконавче провадження в Шевченківському відділі ДВС Чернівецького МУЮ не закінчене. Відповідно до ст. 49 ч.1 п.4) Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 197 ч.2 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла в зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Він не працює, на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO], мати якого не приймає участі у його вихованні та утриманні, в зв'язку з чим рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 01 жовтня 2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав. Він один без допомоги матері утримує сина [PERSON], що потребує значних зусиль та фінансових витрат. Просить звільнити його від обов'язку утримувати дитину [PERSON], [INFO], визнати виконавчий лист № 2-900, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівців 30 березня 2012 року таким, що не підлягає виконанню та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за цим виконавчим листом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути у його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача виконавчого комітету Чернівецької міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги залишив на розсуд суду, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак не проживав з нею однією сім'єю і не підтримував подружніх стосунків, яка під час шлюбу [INFO] народила дитину [PERSON], якого без відома позивача записала на його прізвище та у відповідних документах зазначила його батьком цієї дитини, хоча він свого батьківства не визнавав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 березня 2012 року задоволено позов виконавчого комітету Чернівецької міської ради до [PERSON], стягнуто з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01 березня 2012 року до повноліття дитини (копія рішення на а.с.16-17), яке позивач виконував по мірі можливості, однак на даний час заборгованість станом на 01 листопада 2013 року по сплаті аліментів становить суму 3000 грн., яка виникла з лютого 2013 року, що підтверджується розрахунком (а.с.15). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13 травня 2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією рішення (а.с.18-20). Листом служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 04 вересня 2013 року № 1/1603 позивача [PERSON] повідомлено про те, що малолітній [PERSON] в липні 2013 року усиновлений громадянами України (копія листа на с.с.14). Згідно ст. 232 ч.1 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що обов'язок сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у позивача [PERSON] за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 березня 2012 року припинений з липня 2013 року з моменту усиновлення дитини, однак виконавче провадження в Шевченківському відділі ДВС Чернівецького МУЮ не закінчене, що підтверджується розрахунком про розмір заборгованості по виплаті аліментів (а.с.15). Відповідно до ст. 49 ч.1 п.4) Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.197 ч.2 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює, на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO], мати якого [PERSON] не приймає участі у його вихованні та утриманні, в зв'язку з чим рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 01 жовтня 2013 року (копія на а.с.21-22) вона позбавлена батьківських прав. Оскільки малолітній [PERSON], [INFO], в липні 2013 року усиновлений, то у відповідності до вимог ст. 232 СК України [PERSON] належить звільнити від обов'язку його утримувати, сплачувати аліменти за рішенням суду і визнати виконавчий лист № 2-900, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівців 30 березня 2012 року таким, що не підлягає до виконання та звільнити його від сплати аліментів з липня 2013 року за цим виконавчим листом, задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Що стосується звільнення від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла станом на 01 липня 2013 року, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки для цього немає законних підстав, позивачем у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України не надано доказів того, що ця заборгованість в сумі 1350 грн. згідно розрахунку (а.с.15) виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. На підставі викладеного, ст.ст.197, 232 Сімейного кодексу України, ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial