Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

В грудні 2016 року Заводський районний центр зайнятості (далі Заводський ЦРЗ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Свої вимоги мотивували тим, що 19.05.2015 року [PERSON] було надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю, яку відповідач отримував до 15.09.2015 року. Проте при проведенні зустрічної звірки з Пенсійним фондом України було встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в Заводському ЦРЗ у якості безробітного отримав дохід у вигляді заробітної плати від Публічного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи». З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] безпідставно отриману допомогу по безробіттю в період незаконного перебування на обліку в якості безробітного у сумі 7244,29 гривень. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволені з посиланням на обставини, викладені у позові; надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 19.05.2015 року звернувся до Заводського РЦЗ з заявою про надання статусу безробітного з виплатною допомоги по безробіттю. При цьому відповідача було повідомлено, що він зобовязується своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Також він був попереджений про відповідальність за несвоєчасне або недостовірне подання ним відомостей про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, в тому числі про те, що якщо він під час перебування на обліку Заводського РЦЗ приховає факти належності до зайнятого населення або своєчасно не подасть відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, то з нього буде стягнута вся виплачена йому сума допомоги по безробіттю або матеріальна допомога в період професійного навчання з моменту виникнення цих обставин. 19.05.2015 року [PERSON] було надано статус безробітного у Заводському РЦЗ з призначенням допомоги по безробіттю відповідно до п.п. 2,4 ст. 22, п.2 ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 23.06.2015 року між Заводським РЦЗ та [PERSON] було укладено договір за №140215062300002, згідно якого останнього направлено на навчання за навчальною програмою «Бізнес планування для організації підприємницької діяльності» до Чорноморського державного університету імені [PERSON]. По закінченню навчання відповідачу було видано посвідчення про підвищення кваліфікації встановленого зразка серії ППК №1507011. 10.09.2015 року відповідач звернувся з заявою про надання допомоги по безробіттю одноразово та бізнес-план до Заводського РЦЗ з метою отримання одноразової виплати допомоги для організації безробітним підприємницької діяльності. Відповідно витягу з наказу №29 від 14.09.2015 року комісія з питань одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності прийняла рішення щодо надання [PERSON] допомоги по безробіттю одноразово. З 16.09.2016 року було припинено реєстрацію відповідача у звязку з реєстрацією в Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як фізична особа-підприємець [PERSON] Заводським районним центром зайнятості міста Миколаєва проведено розслідування страхового випадку та складено акт від 08.12.2015 року, яким встановлено, що відповідач у період перебування на обліку та отримання матеріального забезпечення від Заводського РЦЗ працював в Публічному акціонерному товаристві «Індустріальні та дистрибуційні системи» районним координатором з продажів з 19.08.2015 року (витяг з наказу №080-ІІ від 19.08.2015 року). Відповідно до розрахункової довідки від 08.12.2015 року, відповідачу виплачено допомогу по безробіттю за період з 19.08.2015 року по 15.09.2015 року у сумі 1230,84 гривень та одноразову допомогу по безробіттю для зайняття підприємницької діяльністю у сумі 6013,45 гривень, що разом становить 7244,29 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом участі в загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Відповідно ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст.6, ч. 1 ст. 7, ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, зокрема право на допомогу по безробіттю, мають застраховані особи в разі настання страхового випадку (відсутності або втрати роботи, заробітку). Виплата допомоги по безробіттю на час подачі відповідачем заяви про надання статусу безробітної здійснювалася центром зайнятості після звернення до центру особи, яка має право на таку допомогу, надання інформації (документів), які підтверджують право на отримання таких виплат, реєстрації безробітного та призначення виплат в порядку, передбаченому «Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198та чинним на той час «Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», затвердженим Міністерством праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року №307. Згідно п. 4 ч. 2, ч. 3ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п.п. 1 п. 37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198, п.п. 2 п. 1 глави V «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 року №613 реєстрація безробітного та виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів (зокрема документів, що містять неправдиві відомості). Разом з тим згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 10.12.2015 року за вихідним №06-2136/14 Заводським ЦРЗ на адресу [PERSON] була направлена претензія, відповідно до якої відповідачу було запропоновано сплатити безпідставно отримані ним кошти в розмірі 7244,29 гривень. Відповідач був належним чином повідомлений про утворення переплати державних коштів; про суму, яку потрібно повернути, та термін повернення. Однак кошти на рахунок Заводського ЦРЗ до цього часу не надходили. Загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Обєктивними умовами виникнення зобовязань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вказане відповідає постанові Верховного Суду України №6-88цс13 від 02.10.2013 року. З огляду на викладене оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, у звязку із набуттям відповідачем коштів без достатньої правової підстави, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Заводського РЦЗ до відповідача про стягнення суми безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у сумі 1378 гривень 00 копійок На підставі викладеного та

Outcome: approved