Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 23 червня 2010 року відповідач керуючи за дорученням автомобілем [NUMBER] порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення та пошкодження його автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження відповідачем його автомобіля, становить 65332 грн. 10 коп.. Оскільки, відповідач у добровільному порядку заподіяну шкоду не відшкодовує, просив стягнути з відповідача в примусовому порядку завдану матеріальну шкоду в розмірі 65332 грн. 10 коп., вартість транспортних послуг по транспортуванню пошкодженого автомобіля в розмірі 800 грн. та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 670 грн. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн.. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, пояснівши суду, що страховою компанією «АСКА» позивачу за договором страхування відшкодовано 25 тис. грн., у зв'язку із чим на вказану суму він зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в розмірі 40332 грн. 10 коп., вартість транспортних послуг по транспортуванню пошкодженого автомобіля в розмірі 800 грн. та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 670 грн. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн. Відповідач позов визнав в повному обсязі та пояснив суду, що дійсно 23 червня 2010 року в результаті порушення ним Правил дорожнього руху України, він допустив зіткнення із автомобілем відповідача марки «Мерседес-Бенц Е-230» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Визначену висновком експертного товарознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження ним автомобіля відповідача в розмірі 65332 грн. 10 коп. він визнає. Був присутній при проведенні вищевказаного дослідження. Однак, за відсутності необхідних грошових коштів, не має можливості відшкодувати відповідачу заподіяну матеріальну шкоду. З постанови Новоселицького райсуду від 18 серпня 2010 року вбачається, що відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, що 23 червня 2010 року керуючи автомобілем [NUMBER] порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення та пошкодження автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР ДАЇ м. Дубно УДАЇ УМВС України в Рівенській області, вбачається, що відповідач є власником автомобіля [NUMBER]. З висновку експертного товарознавчого дослідження № 062/07/2010 від 22 липня 2010 року вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 65332 грн. 10 коп.. З акту виконання робіт від 16 липня 2010 року вбачається, що вартість наданих позивачу транспортних послуг з перевезення пошкодженого автомобіля [NUMBER], складає 800 грн.. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 червня 2010 року відповідач керуючи за дорученням автомобілем [NUMBER], який відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України віднесений до джерел підвищеної небезпеки, порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення та пошкодження автомобіля відповідача марки «Мерседес-Бенц Е-230» д.н.з. [NUMBER], чим завдав останньому матеріальну шкоду в розмірі 65332 грн. 10 коп., з яких 25000 грн. були відшкодовані позивачу страховою компанією. Крім цього, позивач поніс невимушені витрати у вигляді транспортування пошкодженого автомобіля в розмірі 800 грн.. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував позивачу суму заподіяних матеріальних збитків джерелом підвищеної небезпеки, їх слід стягнути в примусовому порядку. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved