Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання сина, в обґрунтування якого вказала, що відповідач є батьком [PERSON], який в даний час є студентом денної форми навчання 1 курсу факультету програмування та комп'ютерних і телекомунікаційних систем Хмельницького національного університету. Батько [PERSON] не надає матеріальної чи будь-якої іншої допомоги, разом з тим син [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, оскільки не працює, стипендії не отримує, батько в змозі надавати таку допомогу, а тому позивач просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на час навчання сина в розмірі 1000 грн. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на час навчання в розмірі 1000грн. щомісячно. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечувала позивач, про що зазначила у свій заяві, судом, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження сері [NUMBER]. Згідно довідки Хмельницького національного університету від 13.09.2018р. [PERSON] є студентом денної форми навчання 1 курсу Хмельницького національного університету, закінчує навчання 30 грудня 2019 року. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Виходячи з наведеного, оскільки повнолітньому [PERSON] не виповнилося 23 років, він продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, тому суд вважає, що відповідач може надавати допомогу у розмірі 1000грн. щомісяця до закінчення навчання сином, але не більше як до досягнення 23 років. Аліменти відповідно до ст. 191 СК України присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти у розмірі 1000грн. щомісяця, починаючи з 03 жовтня 2018 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 704,80грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved