Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

В грудні 2015 року АТ «УОСК» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 19 листопада 2012 року було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з [PERSON] За цим договором АТ «УОСК» зобовязалось виплатити третім особам страхове відшкодування у разі заподіяння їм матеріальної шкоди в процесі експлуатації автомобіля марки «Деу», номерний знак [NUMBER]. 14 грудня 2012 року о 16 годині 25 хвилин в м. Києві на б-рі Дружби Народів сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Деу», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Сузуки», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Відповідно до експертного звіту №0398 від 25 грудня 2012 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Сузуки», номерний знак [NUMBER], становить 15085 гривень 99 копійок. АТ «УОСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 15085 гривень 99 копійок, а також вартість проведеного експертного дослідження пошкодженого автомобіля у розмірі 300 гривень. [PERSON] не повідомив АТ «УОСК» протягом трьох днів про дорожньо-транспортну пригоду, як це передбачено договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. АТ «УОСК» звернулося до [PERSON] з вимогою про добровільну сплату страхового відшкодування, проте відповідач ухилився від його виконання. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь витрати на оплату страхового відшкодування у розмірі 15385 гривень 99 копійок. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить суд розглянути справу за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про своє ставлення до предявленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду цивільної справи він у встановленому порядку повідомлений. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 листопада 2012 року між [PERSON] та АТ «УОСК» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до якого АТ «УОСК» зобовязалося виплатити третім особам страхове відшкодування у разі заподіяння їм матеріальної шкоди в процесі експлуатації автомобіля марки «Деу», номерний знак [NUMBER]. Строк дії договору з 19 листопада 2012 року по 18 листопада 2013 року. Це підтверджується копією полісу серії АЕ №1797558 від 19 листопада 2012 року (а.с.17). 14 грудня 2012 року о 16 годині 25 хвилин в [PERSON], керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», номерний знак [NUMBER], та рухаючись на б-рі Дружби Народів в м. Києві, залежно від швидкості руху, стану транспортного засобу, дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Suzuki», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п.13.1, 12.1, 2.3 (б) ПДР України. Вказані обставини підтверджуються довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9124858 від 25 грудня 2012 року, наданого відділенням ДАІ Печерського РВВС в м. Києві (а.с.14) та постановою Печерського районного суду Київської області від 17 січня 2013 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.16), постановою Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2013 року про виправлення описки в постанові Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року (а.с.15). В результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача був пошкоджений автомобіль марки «марки «Сузуки», номерний знак [NUMBER]. Внаслідок чого власнику автомобіля [PERSON] завдана матеріальна шкода. Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу №0398 від 25 грудня 2012 року вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] становить 15085 гривень 99 копійок (а.с.20-27). Відповідно до страхового акту №10116 від 19 листопада 2012 року (а.с.28) та копій платіжних доручень №2099 від 12 квітня 2013 року, №2068 від 11 квітня 2013 року, №2050 від 10 квітня 2013 року, №1995 від 08 квітня 2013 року, №2020 від 09 квітня 2013 року АТ «УОСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 15085 гривень 99 копійок на користь [PERSON] (а.с.29-30) У відповідності до п.33.1 ст.33, п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів, не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України відповідач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] протягом трьох робочих днів повідомив АТ «УОСК» про настання дорожньо-транспортної пригоди. Тому у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування витрат на виплату страхового відшкодування. Оскільки, [PERSON] ухиляється від виконання цього обов'язку, тому з нього на користь АТ «УОСК» підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 15085 гривень 99 копійок. Крім цього, на виготовлення звіту з оцінки транспортного засобу АТ «УОСК» витратило грошові кошти у розмірі 300 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення №23 від 11 січня 2013 року (а.с.30-а). У звязку з цим, у [PERSON] виникло зобовязання компенсувати позивачу витрати на виготовлення звіту з оцінки транспортного засобу у розмірі 300 гривень. Згідно з ч.1 ст.88 цього ж Кодексу, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжного доручення №352 від 11 грудня 2015 року (а.с.2) при предявленні позову АТ «УОСК» сплатило судовий збір у розмірі 1218 гривень. Позов задоволений повністю. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved