Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 08.07.2016р.; копія заяви [PERSON] про відмову від спадщини від 08.07.2016р.; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON], померлого 16.01.2016р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.06.2007р.; копія витягу КП «РБТІ» від 25.06.2007р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 5 по вул. Леніна в с. Плавні Ренійського району; копія витягу із рішення Плавнівської сільської ради № 55 від 12.11.1993р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 294711; копії довідок відділу Держгеокадастру у Ренійському районі від 20.10.2016р.; копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.10.2016р. із кадастровим планом земельної ділянки; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 294712; копія свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 02368; копія свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 02407; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2016р.; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є онуком нині померлої [PERSON] та сином [PERSON] За життя [PERSON] належало: ? частина житлового будинку із надвірними спорудами № 5 по вул. Леніна в с. Плавні Ренійського району, на підставі свідоцтва про право власності від 25.06.2007р.; земельні ділянки загальною площею 2,62 га, на підставі державного акту серії ЯГ № 294711 про право власності на земельну ділянку; майновий пай члена КСП «Світанок» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХХ № 02368. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, 28.09.2012р. - померла. Спадкоємцем першої черги був її син [PERSON] У встановлений законодавством строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, проте батько позивача [PERSON] прийняв спадщину фактично, оскільки на момент смерті матері він мешкав разом із нею. Таким чином, син спадкодавця - [PERSON] фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлої матері [PERSON] однак не встиг її юридично оформити. 16.01.2016р. помер батько позивача [PERSON] За життя йому належало: земельні ділянки загальною площею 2,63 га, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 294712; майновий пай члена КСП «Світанок» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХХ № 02407; житловий будинок із надвірними спорудами № 5 по вул. Леніна в с. Плавні Ренійського району, на підставі свідоцтва про право власності від 25.06.2007р. (1/2 частину якого він прийняв фактично після смерті матері); земельні ділянки загальною площею 2,62 га, на підставі державного акту серії ЯГ № 294711 про право власності на земельну ділянку та майновий пай члена КСП «Світанок» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 02368, які він також фактично прийняв після смерті матері [PERSON] На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 16.01.2016р. - помер. Спадкоємцем першої черги є його сини позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] позивач (як спадкоємець за законом) звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідач із заявою про відмову від спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (відсутності витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та ін..), про що. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, що залишилася після померлого батька [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Як було встановлено судом, бабуся позивача [PERSON] померла 28.09.2012р. Батько позивача був спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. На момент смерті [PERSON], батько позивача [PERSON] мешкав разом із нею, отже прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак не встиг оформити її юридично. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Крім того, 16.01.2016р. помер батько позивача [PERSON] Позивач та відповідач у справі є спадкоємцями першої черги за законом. Позивач у передбачений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається таким, що її прийняв. Відповідач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини. Інших спадкоємців які б мали обовязкову частку у спадщині немає. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України після смерті батька [PERSON] оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя [PERSON] не встиг отримати оригінали на право власності на спадкове майно, у звязку із чим в даний час позивач вимушений звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved