Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів та моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач вказала, що вонабула отримувачем державної соціальної допомоги, як одинока мати, яка призначалась їй на дитину [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2014 року по 31.05.2015 року в сумі 365,40 грн.. Призначену допомогу вона до січня 2015 року отримувала на картковий рахунок [NUMBER] , відкритий у Городоцькому відділенні ПАТ «Приватбанк». Викладені обставини підтверджує лист Управління соціального захисту населення Городоцької РДА від 02.10.2018 року №11-08/2603. З січня 2015 року вона стала отримувати вказану допомогу на картковий рахунок [NUMBER] , про що свідчить і запис від 17.01.2015 року у витягу про рух коштів на цьому рахунку: «Перевод остатка средств при замене карты для выплат». Влітку цього року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до неї, предметом якого є стягнення заборгованності у розмірі 23460,49 грн., яка складається із заборгованності за кредитом - 1604,46, по процентах - 20062,67 грн., пеня та комісія - 200 грн., штрафів - 1593,36 грн., яка, ніби-то, виникла відповідно до укладеного сторонами договору від 15.06.2012 року. Досліджуючи письмові докази, додані первісним позивачем до означених вище позовних вимог, їй стало відомо, що банк незаконно самовільно списував у рахунок погашення заборгованності за кредитом кошти державної соціальної допомоги, які вона отримувала на дитину як одинока мати з січня 2015 року по травень 2015 року у сумі 365,40 грн. на картковий рахунок [NUMBER] . Безперечно, що розпорядником таких коштів банк не є і не може бути, тому дії відповідача є незаконними. Так, картковий рахунок [NUMBER] був відкритий нею у січні 2015 року для перерахування їй саме соціальної допомоги, отримувачем якої вона була тривалий час та яка призначалась на сина [PERSON] , який продовжував навчання. В листі Управління соціального захисту населення Городоцької РДА від 02.10.2018 року №11-08/2603 зазначається, що картка [NUMBER] перестала використовуватись нею, про що свідчить запис у витягу з карткового рахунку про переміщення залишку у зв`язку із заміною картки, а допомога продовжувала надходити на картку № [NUMBER] . Будь-яких інших операцій із зарахування коштів не проводилось, картка була видана саме для здійснення виплат соціальної допомоги, про що вказано на її лицевій стороні. Допомога на дітей одиноким матерям призначається відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та є одним із видів соціальної допомоги, гарантованим державою рівнем матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямована на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Таким чином, очевидною та безумовною є державна гарантія та обов`язок цільового використання коштів їх власниками та (або), як у даному випадку, - належними розпорядниками, тобто, позивачем у даному позові в інтересах її сина, який вже був повнолітнім на той час, проте, продовжував навчання, у зв`язку із чим призначалась допомога. Сума коштів, якими незаконно заволодів відповідач упродовж січня - червня 2015 року склала 927,25 грн. та складається із сум, якими самовільно та незаконно заволодів відповідач, списавши їх, за рахунок державної соціальної допомоги, яку вона отримувала, а саме: 22.01 - 15,48 грн., 23.01 - 7,74 грн., 02.02 - 15 грн., 03.02,- 0,04 грн., 04.02 - 11,39 грн., 05.02. - 5,69 грн., 09.02 - 182,70 грн., 16.02. - 30 грн., 20.02. - 15 грн., 21.02 - 0,02 грн., 06.03 - 30 грн., 06.03. - 182,70 грн., 08.04. - 30 грн., 08.04 - 182,70 грн., 19.04 - 15 грн., 20.04 - 0,02 грн., 28.04 -6,01 грн., 07.05 - 182,70 грн., 04.06. - 15 грн., 05.06. - 0,06 грн.. Згідно приписів частини 2 п.32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день, починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Розмір процентної ставки складає з січня 2015 року по березень 2015 року - 34,8 відсотків річних (а за день - 0,095(34,8:364)), з квітня 2015 року - 43,2 відсотки річних ( а за день - 0,119 (43,2:364)) відсотки. Тому, станом на 09.12.2019 року, сума відсотків за користування незаконно списаними коштами складає, у розрахунку із кожної списаної суми, які вказані вище: 15,48х 1786x0,095:100%=26,26 грн.; 7,74 х 1785 х 0,095:100%= 13,13 грн.; 15 x 1775 x 0,095 : 100% = 25,29 грн.; 11,39 x 1773 x 0,095 : 100% =12,69 грн.; 5,69 x 1772 x 0,095 :100%=9,58 грн.; 182,70х 1768x0,095:100%=306,86 грн.; 30 х 1761 х0,095:100%=50,19 грн.; 15x1757x0.095:100%=25,03 грн.; 30 х 1743 x 0,095 : 100% = 49,67 грн.; 182,70x1743x0.095:1005 =302,52 грн.; 30x1710x0,119:100%=61,05 грн.; 182,70x1710x0,119:100%=371,78 грн.; 15x1699x0,199:100%=30,33 грн.; 6,01 x 1690 x 0,119 : 100% = 12,09 грн.; 182,70 х 1681 x 0,119:100%=365,47 грн.; 15 x 1653 x 0,119:100%=29,50 грн. Всього пені: 1691,44 грн. Незаконне заволодіння коштами спричинило їй моральні страждання, вона не мала можливості використати кошти за призначенням - на утримання сина, який продовжує навчання, була змушена позичати кошти, заощаджувати на найнеобхіднішому, щоб вижити, а з огляду на те, що вона є інвалідом 2-ї групи, це потребувало від неї значних зусиль. Зважаючи на глибину та тривалість моральних страждань, все це негативно вплинуло та впливає на її самопочуття, відображається на здоров`ї. З врахуванням викладеного, дотримуючись вимог розумності та справедливості, оцінює нанесену їй моральну шкоду у сумі 5 000 грн. Враховуючи наведене, з врахуванням збільшених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 927,25 грн., пеню - 1691,44 грн. та моральну шкоду 5000 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала просила їх задоволити, в подальшому подала до суду заяву про слухання справи за відсутності представника позивача та позивача. В судовому засіданні представник позивача суду пояснила, що позовна давність не порушена, оскільки позовна давність повинна застосовуватись до правовідносин, а термін дії картки до вересня 2018 року. Крім того, позивач є інвалідом 2-ої групи, з будинку не виходить, та не мала можливості слідкувати за рухом коштів. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, оскільки немає правових підстав для задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що позивач підписала заяву та приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг, чим погодилась на договірне списання коштів. Позивач активно використовувала картку, користувалась коштами, її право порушено в січні-квітні 2015 року та нею не доведено наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду. Також представник відповідача подала до суду заяву про застосування позовної давності та продовження розгляду справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2012 року [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої остання погодилась з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Згідно вказаного договору про надання банківських послуг позивачці було видано банківську картку для виплат № [NUMBER] , на яку остання отримувала з січня по травень 2015 року соціальну допомогу, як одинока матір в сумі 365,40грн. на дитину [PERSON] , [INFO] , який продовжував навчання. Також згідно вказаного договору позивачем було отримано кредит, і згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості, загальна заборгованість станом на 31.01.2019 року становить 51652,06грн., в т.ч. - 1604,46грн. залишок заборгованості за наданим кредитом. З виписки по рахунку [PERSON] за банківською карткою № [NUMBER] вбачається, що банком проводилось автоматичне списання грошових коштів для погашення простроченої заборгованості по картах [NUMBER] , [NUMBER] , а саме: 22.01.15р. - 15,48 грн., 23.01.15р. - 7,74 грн., 02.02.15р. - 15 грн., 03.02.15р. - 0,04 грн., 04.02.15р. - 11,39 грн., 05.02.15р. - 5,69 грн., 09.02.15р. - 182,70 грн., 20.02.15р. - 15 грн., 21.02.15р. - 0,02 грн., 06.03.15р. - 182,70 грн., 08.04.15р. - 182,70 грн., 19.04.15р. - 15 грн., 20.04.15р. - 0,02 грн., 07.05.15р. - 182,70 грн., 04.06.15р. - 15 грн., 05.06.15р. - 0,06 грн., разом - 831,24грн.. Також банком було проведено операції по перерахуванню коштів: 06.03.15р. - 30 грн. від надходжень переказ на свою «Копілку»; 08.04.15р. - 30 грн. від надходжень переказ на свою «Копілку»; 28.04.15р. - 6,01 грн. HEAD-OFFICE SAMDN5000*** **** *1028; 16.02.15р. - зняття готівки в банкоматі - 30 грн., Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15.06.2012 року; розрахунком заборгованості; банківською карткою для виплат № 5168 7572 9064 5268; листом Управління соціального захисту населення Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області від 02.10.2018 року №11-08/2603; випискою по рахунку позивачки. На підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог банк надав суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та розрахунок заборгованості за договором б/н від 15.06.2012р. Згідно п.1.1.3.1.11 Умов та правил надання банківських послуг (долучених відповідачем до справи) клієнт, допустивший порушення виконання більше одного кредитного зобов`язання перед банком, в т.ч., клієнт поручившийся за виконання грошового зобов`язання іншого клієнта перед банком, виконання грошового зобов`язання яким банку були порушені, доручає приймати і розподіляти грошові кошти для погашення простроченої кредитної заборгованості в черговості, визначеної самостійно банком, з пріоритетом погашення беззаставних кредитних зобов`язань, для чого клієнт доручає сформувати і надати на підпис необхідні касові документи. Банк має право проводити договірне списання зі всіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, по кредитах, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта ( в т.ч. працівника банку, який спричинив йому збиток) у зв`язку з невиконанням зобов`язань перед банком (п.1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг). Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 15.06.2012р відсутні умови договору про доручення клієнта щодо договірного списання грошових коштів з його рахунків для погашення кредитної заборгованості, розподілу таких коштів самостійно банком, встановлення відповідальності сторін у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.2 п.32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Позивачем проведено розрахунок пені, згідно якого розмір процентної ставки складає з січня 2015 року по березень 2015 року - 34,8 відсотків річних (а за день - 0,095(34,8:364)), з квітня 2015 року - 43,2 відсотки річних ( а за день - 0,119 (43,2:364)) відсотки. Тому, станом на 09.12.2019 року, сума відсотків за користування незаконно списаними коштами складає, у розрахунку із кожної списаної суми, які вказані вище: 15,48х 1786x0,095:100%=26,26 грн.; 7,74 х 1785 х 0,095:100%= 13,13 грн.; 15 x 1775 x 0,095 : 100% = 25,29 грн.; 11,39 x 1773 x 0,095 : 100% =12,69 грн.; 5,69 x 1772 x 0,095 :100%=9,58 грн.; 182,70х 1768x0,095:100%=306,86 грн.; 30 х 1761 х0,095:100%=50,19 грн.; 15x1757x0.095:100%=25,03 грн.; 30 х 1743 x 0,095 : 100% = 49,67 грн.; 182,70x1743x0.095:1005 =302,52 грн.; 30x1710x0,119:100%=61,05 грн.; 182,70x1710x0,119:100%=371,78 грн.; 15x1699x0,199:100%=30,33 грн.; 6,01 x 1690 x 0,119 : 100% = 12,09 грн.; 182,70 х 1681 x 0,119:100%=365,47 грн.; 15 x 1653 x 0,119:100%=29,50 грн. Всього пені: 1691,44 грн. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог представник відповідача надала суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: умови договору про доручення клієнта щодо договірного списання грошових коштів з його рахунків для погашення кредитної заборгованості, розподілу таких коштів самостійно банком. При цьому, слід зазначити, що вказаний Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку позивачем не підписаний. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла позивач, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказаний документ на момент укладення договору про надання банківських послуг (отримання позивачем кредитних коштів) взагалі містив умови, зокрема й щодо доручення клієнта щодо договірного списання грошових коштів з його рахунків для погашення кредитної заборгованості, розподілу таких коштів самостійно банком. Оскільки Умови та правила надання банківських послуг та тарифи банку, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин (15.06.2012р.) та без надання суду підтверджень про конкретні запропоновані позивачу Умови та правила банківських послуг, вони не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позивачем договору про надання банківських послуг (кредитного договору), оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17. У зв`язку з чим, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на наявність між сторонами договірних відносин, які передбачають договірне списання грошових коштів з рахунку позивача на погашення заборгованості по кредиту. При цьому слід зазначити, що позивач, окрім списаних банком грошових коштів для погашення простроченої заборгованості по картах [NUMBER] , [NUMBER] , а саме: 22.01.15р. - 15,48 грн., 23.01.15р. - 7,74 грн., 02.02.15р. - 15 грн., 03.02.15р. - 0,04 грн., 04.02.15р. - 11,39 грн., 05.02.15р. - 5,69 грн., 09.02.15р. - 182,70 грн., 20.02.15р. - 15 грн., 21.02.15р. - 0,02 грн., 06.03.15р. - 182,70 грн., 08.04.15р. - 182,70 грн., 19.04.15р. - 15 грн., 20.04.15р. - 0,02 грн., 07.05.15р. - 182,70 грн., 04.06.15р. - 15 грн., 05.06.15р. - 0,06 грн., а разом - 831,24грн., просить стягнути з відповідача ще 96,01грн. ( 927,25 - 831,24грн.). Однак, з долученої до позовної заяви виписки по рахунку позивачки вбачається, що на вказану суму банком було проведено наступні операції по перерахуванню коштів: 06.03.15р. - 30 грн. від надходжень переказ на свою «Копілку»; 08.04.15р. - 30 грн. від надходжень переказ на свою «Копілку»; 28.04.15р. - 6,01 грн. HEAD-OFFICE SAMDN5000**** ** **1028. Також, 16.02.15р. мало місце зняття готівки в банкоматі - 30 грн.. Отже, вказана виписка по рахунку не підтверджує списання банком коштів позивачки в сумі 96,01грн. на свою користь. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин позивач суду не надала. Відповідно позивачем необґрунтовано з посиланням на належні та допустимі докази нарахування нею пені в сумі 173 грн. (50,19грн.+49,67грн. +61,05грн. + 12,09грн.) на вищевказані 96,01грн. Також позивачем у відповідності до положень ст.81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів і на підтвердження того, що внаслідок дій саме відповідача їй було заподіяно моральну шкоду (в тому числі, що дії відповідача вплинули на стан її здоров`я), яку вона оцінює в розмірі 5000грн. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача 96,01грн. (незаконно списаних коштів), 173грн. - пені та 5000грн. - моральної шкоди, слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Щодо решти позовних вимог, то слід зазначити, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Як вбачається з виписку по рахунку позивачки, останнє автоматичне списання банком грошових коштів з її рахунку мало місце 05.06.2015 року, того ж дня мало місце зняття готівки в банкоматі в сумі 15 грн. в межах наявного залишку коштів на рахунку. Зняття готівки з банкомату мало місце протягом усього періоду отримання позивачкою соціальної допомоги. Вказане свідчить, що вже в червні 2015 року позивач могла довідатися про порушення свого права та звернутись до суду у визначений законом строк для його захисту. Доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку позовної давності позивач суду не надала. У зв`язку з чим, позовна давність щодо заявлених у даній справі вимог про стягнення 831,24 грн. та 1518,44 грн. пені (1691,44-173) спливла в червні 2018 року, а позов у даній справі заявлено позивачем 12.12.2018 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів та моральної шкоди, слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed