Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого 25 квітня 2011 року її батька [PERSON], право власності на садовий будинок № 183 з господарським будівлями та спорудами в садовому товаристві «Дніпро» на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. В судове засіданні позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи їх його відсутність, позовні вимоги визнає. Третя особа в судове засідання також не зявилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, щодо позовних вимог не заперечує. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, за життя батько позивача [PERSON], [INFO], на підставі рішення VI сесії XXII скликання Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів набув право власності на земельну ділянку розташовану на території садового товариства «Дніпро», площею 0,06 га (цільове призначення для садівництва, кадастровий номер 1221486200:01:137:0587), про що йому 26 вересня 1996 року Новоолександрівської сільською Радою народних депутатів було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП Дн № 005536, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8193. 25 квітня 2011 року [PERSON] батько позивача помер 07 липня 2012 року державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складалась з 1/2 частки у спадщині - земельної ділянки розташованої на території садового товариства «Дніпро» Новоолександрівської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, площею 0,06 га (цільове призначення для садівництва, кадастровий номер1221486200:01:137:0587), яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ДП Дн № 005536, виданого 26 вересня 1996 року Новоолександрівської сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8193. Як встановлено судом, 07 липня 2012 року державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину а законом (бланк ВРТ 463767), яка складалась з 1/2 частки у спадщині - земельної ділянки розташованої на території садового товариства «Дніпро» Новоолександрівської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, площею 0,06 га (цільове призначення - для садівництва, кадастровий номер 1221486200:01:137:0587), яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ДП Дн №005536, виданого 26 вересня 1996 року Новоолександрівської сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8193, сестрі позивача [PERSON]. 07 липня 2012 року, між позивачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог укладено Договір поділу спадкового майна (бланк ВРТ 463770) на підставі якого позивач стала одноосібною власницею земельної ділянки, розташованої на території садового товариства «Дніпро» Новоолександрівської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, площею 0,06 га (цільове призначення - для садівництва, кадастровий номер 1221486200:01:137:0587). Дана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру НВ-1201077232013 від 29 листопада 2013 року, виданим [PERSON], державним кадастровим реєстратором Управлінням Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області. Як зазначає позивач на вказаній земельній ділянці її батьком [PERSON] у 1990 році було побудовано садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, будь-які документи, які підтверджували б отримання батьком позивача за життя документів, що посвідчують право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, у неї після смерті батька відсутні. Відповідно до технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна, він має наступні характеристики: садовий будинок літ. «А» площею 30,7 кв.м., прибудова літ. «А1» площею 19, 2 кв.м., навіс літ. «а» площею 8,1 кв.м., ґанок площею 8,6 кв.м., вбиральня літ. «Б» площею 1 кв.м., зливна яма літ. «з.я.» площею 1 кв.м., замощення літ. «І» площею 28,7 кв.м., огорожі №1-3 (усі перелічені об'єкти 1990 року побудови). 26 грудня 2016 року позивач звернулась до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію права власності на садовий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, територія Новоолександрівської сільської ради, садівниче товариство «Дніпро», будинок 183 однак отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 33421582 від 13 січня 2017 року у зв'язку з неможливістю встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме: на садовий будинок побудований спадкодавцем, не було оформлено право власності за його життя. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п.1 ч.2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 Цивільного кодексу України власнику майна надано право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вступив в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав на майно у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved