Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнає , і просить суд шлюб розірвати . Справу розглянути за його відсутності , про що надана відповідна телеграма а.с. 20 . Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу вказуючи , що 05 листопада 1993 року вони зареєстрували шлюб , від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] , і подружні відносини вони припинили з травня 2012 року . Причина в тому , що в сім'ї в них не було порозуміння , були сварки з причин , що відповідач має шкідливі звички , мінятися не бажає , що призвело до втрати ними почуття любові та взаємоповаги один до одного . Миритися не бажає . Вважає що їх сім'я розпалась і просить їх шлюб припинити шляхом розірвання . Майнового спору не має . Дочка буде проживати з нею , і аліменти будуть стягнуті окремо за рішенням суду . Понесені нею витрати по справі в розмірі 229.40 грн. сплати судового збору відшкодовувати не просить . Позивач свої позовні вимоги підтримує , справу просить розглянути за її відсутності письмовим провадженням , про що надана відповідна заява а.с. 30 . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено , що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 1993 року який зареєстровано в Пелагіївській сільській раді м. Тореза Донецької області, актовий запис за № 164 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду , відповідно до статті 110 цього Кодексу . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Так позивач подала в суд позов про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 СК України . Згідно ч.2 ст. 112 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей , що має істотне значення по справі . Судом встановлено що подружжя спільно не проживає з травня 2012 року , на розлученні сторони наполягають . Тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя , причини позову , наявність неповнолітніх дітей , встановив при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , та дітей , що має істотне значення , а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка , в зв'язку з чим суд приходить до висновку що позов слід задовольнити . Понесені позивачем витрати по справі у розмірі 229.40 грн. не відшкодовувати , так як таких вимог не заявлено . Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище . Позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу залишити її прізвище -[PERSON] .

Outcome: approved