Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

В вересні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] із зняттям останньої з реєстрації місяця проживання. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, він є власником вищевказаної квартири, в якій зареєстрована відповідачка. При цьому, хоча відповідачка і є зареєстрованою в цій квартирі, вона не проживає в ній та її особистих речей в квартирі немає. Позивач з відповідачкою мають спільну дитину, але на теперішній час вона не є членом сім'ї позивача. Враховуючи, відсутність відповідачки за місцем мешкання понад один рік без поважних причин, слід визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Тому, позивач був вимушений звернутися до суду. Пізніше позивач у уточнив свої позовні вимоги та просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, раніше надали суду заяву, в якій підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Справу просили розглянути без їхньої участі та зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власникГероїв Сталінградутири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тараненко Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 4218. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване за позивачем в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № [NUMBER], виданим 17.01.2007 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. В належній ОСОБАГероїв Сталінградутирі [ADDRESS], з 08.07.2014 року, зареєстрована [PERSON], [INFO], що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 19.09.2016 року за вих. № 3069/2 (а.с.12). Проте, [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації та її особисті речі в квартирі відсутні, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, і яка вказала, що відповідачку вона бачила, вона (відповідачка) деякий час проживала разом з позивачем. Проте, з літа 2014 року вона її не бачила. В квартирі проживає позивач з дитиною. Свідок [PERSON], яка є знайомою позивача , і яка вказала, оскільки їхні діти відвідують один садок, і яка вказала, що знає позивача з 2013 року, але тісно спілкуватися вони почали з 2014 року. На протязі двох років вона матір дитини не бачила. Як їй відомо, відповідачка не проживає з позивачем. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивач, як власник спірного майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідачка не проживає в спірній квартирі вже більше двох років, не є членом сім'ї власника квартири, а її реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved