overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони проживали без реєстрації шлюбу з 2001 по 2004 рік. Від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач не надає кошти на утримання дитини, нести витрати по її утриманню самостійно їй важко, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його доходів і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, останнє місце його проживання суду невідомо. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі проживали без реєстрації шлюбу з 2001 по 2004 рік. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою (а.с. 6). В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач [PERSON] (а.с.2). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.05.2008 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Як зазначила позивачка, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Причому обов»язком особистим і індивідуальним. Що стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі ? частини зі всіх видів його доходів і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

в грудні 2013 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14.01.2011 року. У шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO]. З червня 2011 року сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Почуття любові та поваги один до одного втрачено сторонами, позивачка вважає недоцільним збереження шлюбу та небажаним для себе. Посилаючись на зазначені обставини [PERSON] просила суд розірвати шлюб, укладений 14.01.2011 року у ВРАЦС Оболонського РУЮ в м. Києві, актовий запис № 10. В судове засідання позивачка не з'явилась, до початку розгляду справи надала клопотання про розгляд справи за своєї відсутності. Зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, визнав можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 11.01.2011 року у ВРАЦС Оболонського РУЮ в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). З червня 2011 року сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Демидівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері ,[PERSON], а саме на житловий будинок [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати,[PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок [ADDRESS]. Під час оформлення документів з»ясувалось, що право власності на домоволодіння за [PERSON] не є зареєстрованим в БТІ, тому позивачці було відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно, правовстановлюючі документи відсутні. За життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач - представник Демидівської сільської ради в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, направив суду листа про слухання справи в його відсутність, проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року а.с.22. Згідно будинкової книги, інвентарної справи №1501035 [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] а.с.9-21. Суд вважає доведеним право власності [PERSON] на домоволодіння , що знаходиться в [ADDRESS] За життя 14 лютого 2006 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіда [PERSON]. На день її смерті заповіт не змінено і не скасовано. [PERSON] в передбачений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, заведено спадкову справу №922013. Суд приходить до висновку, що визнання права власності за позивачкою [PERSON] не порушить прав інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1258,1261,1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, посилаючись на те, що з листопада 1999 року сторони перебують в шлюбних відносинах. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні, проте батько матеріальної допомоги на утримання його не надає. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та витрати на правову допомогу в розмірі 400,00 гривень. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20.11.1999року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] . У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін , суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 17.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулась з позовом до ТОВ «Примор»є», [PERSON] про виділ частки нерухомого майна в натурі та усунення перешкод в користуванні власністю Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач. Спільно сторони не проживають. На даний час син навчається у Хмельницькому економічному університеті за спеціальністю «Фінанси і кредит». Відповідач добровільно допомогу на повнолітню дитину не надає, а тому позивачка просить стягувати з нього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача 1/2 частину суми плати за навчання, яка становить 14 000 грн., до закінчення сином навчання. Позивачка в судовому засіданні подала письмову заяву про уточнення позовних вимоги і просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина аліменти у розмірі 500 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що на даний час він працює, проте отримує мінімальну заробітну плату, а тому він не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі300 грн. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач вказаний його батьком. Відповідно до довідки Хмельницького економічного університету від 12 грудня 2013 року [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Фінанси і кредит». При визначенні розміру аліментів, то суд враховує те, що відповідач зайнятий на сезонних роботах отримує мінімальну заробітну плату, а тому вважає вірним визначити розмір аліментів в тверді грошові сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. В силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак, як встановлено в ході з»ясування обставин справи на користь позивачки на утримання повнолітнього сина з відповідача стягувалися аліменти включно до 31 грудня 2013 року. Тому, суд вважає за доцільне стягувати аліменти на повнолітнього сина починаючи з 1 січня 2014 року. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання сторони не прибули, подавши письмові заяви, за змістом яких справу просили розглянути у їх відсутність. При цьому позивачка заявлений позов підтримала, а відповідач визнав цей позов / а.с. 12, 13 /. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 12 листопада 1989 року у Вирішальненській сільській раді Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. На примирення вони не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. За змістом заявленого позову не наполягала на відновленні дошлюбного прізвища. В судове засідання позивачка не прибула, подавши письмову заяву, за змістом якої справу просила розглянути у її відсутність. При цьому позивачка заявлений позов підтримала, не заперечуючи проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача / а.с. 18 /. Відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим за адресою, зазначеною у позовній заяві, а відтак належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду справи в порядку, передбаченому абзацом 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України / а.с. 20, 21, 22, 23 /, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача проти чого позивачка не заперечувала. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 24 травня 2008 року у відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 86, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 5 /. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] / а.с. 6 /. На примирення позивачка не погоджується. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України. Позовна вимога про покладення на відповідача витрат по реєстрації розірвання шлюбу до задоволення не підлягає, оскільки такі витрати відповідно до положень ст. 79 ЦПК України не є судовими витратами.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 15 квітня 1986 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають окремо. Спільне життя з відповідачем погіршилося у 2008 році, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони намагалися зберегти сім'ю, однак ніякого результату це не дало. Кожен із них має різні погляди на шлюб та сім'ю. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. Тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом . Позивачка вважає що збереження шлюбу неможливе, оскільки, сім'я існує формально, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В попереднє судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що шлюбні відносини припинені з 16 жовтня 2008 року, збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. В попереднє судове засідання відповідач надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позов визнає і просить розірвати шлюб з позивачкою, шлюбні відносини припинені з 16 жовтня 2008 року, збереження шлюбу неможливо, майновий спір відсутній. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 16 жовтня 2008 року, подальше збереження шлюбу неможливо. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 21 червня 1997 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що відповідач грає в азартні ігри, що руйнує родину. Вона неодноразово намагалася допомогти відповідачу, сплачувала його борги за власні кошти, враховуючи, що він не має постійного заробітку та місця роботи. Однак, він не прислуховувався до неї і продовжує грати. Шлюбні відносини припинені з липня 2013 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивачка вважає що збереження шлюбу неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові та поваги, сім'я існує формально. Майновий спір відсутній. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що шлюбні відносини припинені липня 2013 року, збереження шлюбу неможливе. В судове засідання відповідач надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позов визнає і просить розірвати шлюб з позивачкою, шлюбні відносини припинені з липня 2013 року,збереження шлюбу неможливо, майновий спір буде вирішений в іншому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з липня 2013 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливо. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 12 жовтня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 1707, зареєструвала шлюб з [PERSON] Під час перебування у шлюбі сторони дітей не мають. Між нею та чоловіком відносини не склалися через різні погляди на життя та з січня 2012 р. вони проживають окремо один від одного, відносини припинені. В березні 2012 року сторони подавали заяву про розірвання шлюбу, але відповідач у призначений час до відділу державної реєстрації актів цивільного стану не з'явився, в зв'язку з чим вона і змушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилась просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить розписки про одержання судових повісток, причину своєї неявки суду не повідомив. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Сторони проживають нарізно, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved