Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

В жовтні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 02.08.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 10408, а саме квартиру під № 3, загальною площею 42,3 кв.м., що розташована у будинку 67/69 по вул. Успенській в м. Одесі та належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 22.08.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 10403, - шляхом визнання права власності на цей предмет іпотеки за ПАТ «Укрсоцбанк», з встановленням ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом, - в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту № 2007/40-27/-42 від 22.08.2007 р. у загальному розмірі 186042,80 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (13,3654грн. за 1дол.США) на 22.08.2014 р. становить 2486542,81 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 106318,60 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1420994,23 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 58810,14 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 786023,02 грн. ; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 16975,53 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 226885,39 грн. ; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 3938,53 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 52640,17 дол. США). Крім того, позивач просить виселити без надання іншого житлового приміщення усіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та/або проживають у квартирі № 3, що розташована у будинку № 67/69 по вул. Успенській в м. Одесі. Представник позивача [PERSON] просила розглянути дану справу без участі представника позивача, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з договором кредиту № 2007/40-27/042 від 22.08.2007 р. відкрите акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», надало [PERSON] кредит грошові кошти в еквіваленті грошового зобовязання у сумі 113000,00 дол. США за курсом НЮУ на дату видачі, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 13 % річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 21.08.2027 року. 11 листопада 2010 року сторони уклали додаткову угоду № 3 про внесення змін до договору кредиту № 2007/40-27/042 від 22.08.2007 р., згідно з умовами якої, зокрема встановлена нова процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 14,65 % річних та затверджено новий графік погашення заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання позичальником усіх грошових зобовязань за вказаним договором кредиту, 22.08.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» як іпотекодержателем та [PERSON] як іпотекодателем був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 10408, за умовами якого предметом іпотеки є квартира під № 3, загальною площею 42,3 кв.м., що розташована у будинку 67/69 по вул. Успенській в м. Одесі та належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 22.08.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 10403, заставною вартістю 673000,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на дату укладання цього договору становить 133268,00 дол. США. Через неналежне виконання умов договору кредиту № 2007/40-27/042 від 22.08.2007 р., у позичальника [PERSON] станом на 22.08.2014 року утворилась заборгованість за цим договором у загальному розмірі 186042,80 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (13,3654грн. за 1дол.США) на вказану дату становить 2486542,81 грн., яких : заборгованість за кредитом 106318,60 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1420994,23 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 58810,14 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 786023,02 грн. ; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 16975,53 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 226885,39 грн. ; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 3938,53 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 52640,17 дол. США. Відповідно до п. 3.3., 3.3.7, 3.3.8. цього договору, позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному в п.п. 2.4., 2.5. цього договору, а також своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливим штрафними санкціями в порядку, визначеному в п.1.1. цього договору. Пунктом 4.5. цього договору встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8. цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти з фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно п. 6 цього договору в редакції додаткової угоди № 3 від 11.11.2010 р., сторони домовились, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник, в свою чергу, зобовязується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Пункти 2.4., 2.4.3. , 4.1. іпотечного договору від 22.08.2007 р. за р. № 10408 передбачають, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання, іпотекодавець має право задовольнити свої забезпечені вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.6. цього іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права всланості на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст.. 37 «Про іпотеку». У відповідності до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Частиною першою статті 40 цього ж Закону зазначено що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 статті 40 згаданого Закону законодавець встановлює певний порядок дій банку : після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо вселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщення, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Недотримання вищевказаної процедури є підставою для відмови в позові про виселення мешканців житлового приміщення, що є предметом іпотеки, і на яке звертається стягнення. Проте позивач не надав суду докази на підтвердження направлення ним вимоги про добровільне звільнення квартири № 3, що розташована у будинку 67/69 по вул. Успенській в м. Одесі та є предметом іпотеки. Відтак позовні вимоги позивача в частині виселення без надання іншого житлового приміщення усіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та/або проживають у квартирі № 3, що розташована у будинку № 67/69 по вул. Успенській в м. Одесі є передчасними. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що відповідач зареєстрована за адресою : [INFO], що свідчить про те, що належна останній вищевказана квартира, що є предметом іпотеки, не використовується нею як місце постійного проживання, отже до даних правовідносин між сторонами не застосовується Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07 червня 2014 року. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3654,00 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial