Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON], діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON], та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та посилаються на те, що [PERSON] та [PERSON] є онуками [PERSON] Вона померла [INFO] в м. Донецьку. Цей населений пункт перебуває в зоні проведення антитерористичної операції, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому заявники просять суд встановити факт, що [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьку. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились. Вони завчасно та у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Представник заінтересованої особи також не з'явився у судове засідання. В.о. началь-ника Бориспільського МР ВДРАЦС ГТУЮ у Київській області Дубогрій С.М. надіслала лист №3556/16.4-36 від 3 жовтня 2017 року (а.с.27), в якому вона не заперечує проти задоволення заяви та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є онуками [PERSON] Ця обставина під-тверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 13 березня 1997 року та серії [NUMBER] від 24 вересня 2004 року (а.с.12-13), а також копією свідоцтва про народження їх батька [PERSON] серії [NUMBER] від 28 квітня 1970 року (а.с.17). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.16) вбачається, що [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті осо-би на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої тери-торії України. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі вих. №9-1130/0/4-16 від 15 квітня 2016 року, під час вирішен-ня питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Євро-пейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосову-ватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недісними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, доку-менти, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знахо-дяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукуп-ності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.2571 ЦПК України. З копії лікарського свідоцтва про смерть № 21 від 4 серпня 2017 року (а.с.20) та копії довідки про причину смерті від [INFO] (а.с.21) вбачається, що [INFO] у віці 72 років внаслідок набряку легенів та ішемічної хвороби серця (гострого інфаркту міокарда) померла [PERSON] З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 5 серпня 2017 року (а.с.19) вбачається, що її смерть сталась в м. Донецьку. Аналіз цих письмових доказів переконливо свідчить про те, що [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьку. Як вбачається з Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 7 листопада 2014 року, в м. Донецьку органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності, а також здійснення дітьми їх спадкових прав, належить встановити факт, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] у віці 72 років в м. Донецьку.

Outcome: approved