Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з 01.05.2004 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час малолітня донька мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його утриманні не бере. Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], за минулий час (за останні три роки) та стягувати в подальшому аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно 800 грн. до досягнення дитиною повноліття. Згодом позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі щомісячно 800 грн. до досягнення дитиною повноліття та кошти на додаткові витрати на утримання дитини в сумі 290 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явилась. Звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, за письмовою згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, сторони з 01.05.2004 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 30.01.2009 р., [NUMBER], актовий запис № 43. Від шлюбу в сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.01.2005 р., [NUMBER], актовий запис № 05. Сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час малолітня донька мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Малолітня донька сторін бере участь в різних заходах, фестивалях, ходить в спортивно-танцювальний центр «Імперія Танцю», а також часто хворіє, в зв»язку з чим її навчання потребує додаткових оплат. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме: в частині розміру аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: partial