Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON], в обґрунтування якого посилався на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входили п'ять земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах Сергіївської сільської ради Братськогог району Миколаївської області. Вказує, що, являючись спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та належно подавши 31 березня 2013 року заяву про прийняття спадщини, вважав, що жодних дій щодо неї без його повідомлення не може бути учинено, але рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2015 року за [PERSON] було визнано право власності на всі земельні ділянки, які входили до складу спадщини. Зокрема, у позовній заяві останньої було указано, що вона не може успадкувати частику земельних ділянок через втрату державного акта, а частину через те, що спадкодавець взагалі не отримала державний акт на право власності згідно свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Позивач, крім цього, посилався на те, що за його апеляційною скаргою вказане рішення Братського районного суду Миколаївської області було змінено, у результаті чого за [PERSON] було визнано право власності на Ѕ частку кожної із п'яти земельних ділянок, а його брат - відповідач [PERSON] написав нотаріально посвідчену заяву, якою відмовився від належної йому частки у спадщині на його користь. За таких обставин, позивач просив суд визнати за ним право власності на : Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,85 га, яка розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, кадастровий номер [NUMBER]; Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,25 га, яка розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, кадастровий номер [NUMBER]; Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,74 га, яка розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, кадастровий номер [NUMBER]; Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,28 га, яка розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, кадастровий номер [NUMBER] та на Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,25 га, яка розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, кадастровий номер [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Процесуальні дії у справі Вказана позовна заява надійшла до Арбузинського районного суду Миколаївської області на підставі розпорядження в.о. голови Братського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2018 року. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2018 року ця позовна заява залишена без руху, у зв'язку із чим провадження за вимогами позивача було відкрите 21 вересня 2018 року та розпочате підготовче судове засідання із викликом учасників справи. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2018 року, у порядку ч.7 ст. 81 ЦПК України, у зв'язку із наявністю у суду сумнівів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав та виконанні обов'язків щодо доказів, за власною ініціативою, від державного нотаріуса Братської державної нотаріальної контори було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилась після смерті [PERSON] і яку в подальшому долучено до матеріалів цивільного провадження. 06 листопада 2018 року явка позивача [PERSON] у судове засідання була визнана обов'язковою, проте і позивач і його представник направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку із чим підготовче провадження було відкладене. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2018 року строк підготовчого провадження у справі було продовжено, а явка позивача в судове засідання повторно визнана обов'язковою. Проте, представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, у зв'язку із чим ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2018 року підготовче провадження у справі було закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті. Крім того, у зв'язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачами судової повістки, а також відомостей про їхні номери телефонів, які мають бути зазначені у позовній заяві, у ході підготовчого провадження судом неодноразово вживались заходи щодо з'ясування фактичного місця проживання та перебування відповідачів [PERSON] та [PERSON] шляхом здійснення запитів, а також належного повідомлення їх про дату, час і місце судового засідання шляхом публікації оголошення про виклик у порядку, встановленому ЦПК України. Після з'ясування безпосередньо у позивача номерів засобів зв'язку з відповідачами, останні були викликані в судове засідання шляхом направлення телефонограми, але подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, виклавши свою позицію щодо позову. У судовому засіданні 28 січня 2019 року, під час розгляду справи по суті, представник позивача надала суду докази - копію адвокатського запиту від 17 січня 2019 року, відповідь відділу Держгеокадастру у Братському районі Миколаївської області від 17 січня 2019 року на цей запит та ксерокопії державних актів на право власності на земельні ділянки ( серія та номер яких є нечитаємими), які було долучено до матеріалів провадження, а оцінка надана в нарадчій кімнаті. 28 січня 2019 року судом, згідно ч.6 ст. 259 ЦПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Позиції учасників справи та їхнє вступне слово Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та пояснив суду, що після смерті матері [PERSON] від подав заяву про прийняття спадщини, але сестра - відповідач по справі [PERSON] сказала йому, що він відмовився від спадщини. У зв'язку із цим його донька подзвонила до нотаріуса, але остання повідомила, що документи є. [PERSON] заяву про відмову від спадщини він не писав, а тому чому сестра так йому сказала, не знає. Потім він виїхав на заробітки і прийняттям спадщини не займався. Про рішення Апеляційного суду Миколаївської області знав, але до нотаріуса після цього не звертався, так як в питаннях оформлення спадщини поклався на адвоката. Обставин, за яких було втрачено державні акти на земельні ділянки, що належали матері, не знає. Мабуть вони могли бути у його брата [PERSON], але, останній би повідомив йому про них. Він особисто ні у [PERSON], ні у [PERSON] про наявність у них документів на земельні ділянки не питав, але вважає, що якби вони були у [PERSON], то той би віддав йому їх, тим більше, що він відмовився від спадщини, написавши про це заяву, коли гостював у нього. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні декілька разів уточнювала позовні вимоги в усному порядку, зокрема, просила визнати за позивачем право власності на земельні ділянки без зазначення їх кадастрового номера, орієнтуючись лише на площу та місце розташування. В подальшому просила вказати у судовому рішенні кадастрові номери, які зазначені у ксерокопіях державних актів на право власності на земельні ділянки або ж у рішенні Апеляційного суду Миколаївської області, у зв'язку із тим, що номери зазначені із описками. Але остаточно, визначившись із редакцією позовних вимог, представник позивача просила суд визнати за позивачем право власності на Ѕ частку кожної із п'яти земельних ділянок, що вказані у прохальній частині позовної заяви. Крім того, пояснила суду, що позивач звернувся до неї за правовою допомогою, а оскільки нотаріус порадила його сестрі [PERSON] звернутись до суду через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а у позивача їх оригіналів не було, то було прийнято рішення про звернення до суду з цим позовом. Позивач і його брат [PERSON] сказали, що документи на землю у [PERSON], але право власності на земельні ділянки за нею було визнано рішенням Братського районного суду Миколаївської області у 2015 році. Проте, у 2017 році Апеляційний суд Миколаївської області змінив це рішення та визнав за [PERSON] право власності на Ѕ частку кожної із п'яти земельних ділянок, тим самим встановивши порушення прав позивача [PERSON] Чи реалізувала наразі [PERSON] своє право на виділення в натурі своєї частки земельних ділянок сказати не може, але на її запит до відділу Держгеокадастру від 17 січня 2019 року, вона отримала відповідь про те, що на теперішній час земельні ділянки з вказаними нею кадастровими номерами за [PERSON], матір'ю позивача, не зареєстровані, а тому й витяги на них отримати не є можливим. У зв'язку із чим земельні ділянки з такими кадастровими номерами за [PERSON] не зареєстровані на сьогоднішній день достовірно сказати не може. Копії державних актів на земельні ділянки містяться у матеріалах справи, але де їх оригінали їй невідомо, принаймні у позивача їх немає. При цьому, представник пояснила, що письмової відмови нотаріуса щодо неможливості оформити спадщину у нотаріальному порядку на ім'я позивача немає, така відмова існує лише відносно відповідача [PERSON], що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Просила також врахувати письмову заяву відповідача [PERSON] про відмову від спадщини на користь позивача, яку останній нотаріусу хоч і не подавав, але, надав її для подання до суду і проти визнання за позивачем права власності, у тому числі, й на його частку спадкового майна не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про його дату, час і місце повідомлені належно, направили до суду заяви, якими просили розглядати справу за їх відсутності та проти задоволення позову не заперечували, будь - яких інших заяв або ж клопотань до суду не направляли. За таких обставин, суд, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, не убачав перешкод для розгляду справи по суті за їх відсутності, з урахуванням того, що останні викликались в судові засідання неодноразово. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, у тому числі й на докази, що відхилені судом та мотиви їх відхилення, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши надані позивачем та його представником докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, також достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, з огляду на правову аксіому «Atrium habet se intromittere indicia prae se» (суд має справу з тими доказами, які перед ним),

Outcome: dismissed