Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання батьківства та внесення зміни до актового запису про народження дитини, в якій просив визнати його, [PERSON] батьком дитини жіночої генетичної статі [PERSON], [INFO], матір'ю якої являлась [PERSON], яка померла [INFO] року; виключити з актового запису № 871 від 21.08.1991 року про народження дитини [PERSON], [INFO], відомості про [PERSON], як батька дитини; внести відомості до актового запису про народження [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянина України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 1989 році він познайомився з гр. [PERSON] з якою по 1991 рік він мав близькі стосунки, проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], на момент народження якої вони проживали окремо, дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Він з [PERSON] збиралися звернутися із спільними заявами до відділу РАЦС про внесення зміни в прізвище доньки на його «[PERSON]», однак не встигли цього зробити, оскільки [PERSON] померла [INFO] року. [PERSON] вказує, що він являється біологічним батьком дитини, проте в свідоцтві про її народження зазначено прізвище її матері «[PERSON]», батько «[PERSON]», а по батькові зазначений заявник - [PERSON]. Після народження дитини, заявник постійно спілкувався з дочкою та проводив з нею час, цікавився її особистим життям, брав участь у її навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу. На даний час дочка проживає разом з ним. Однак, [PERSON] бажає, щоб його офіційно було визнано батьком дитини і щоб вона носила його прізвище. З даного приводу, заявник звертався до Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області з проханням внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] в частині її прізвища та його прізвища як батька дитини. Однак, в усній формі заявнику було роз'яснено його право на звернення до суду з даного приводу. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та представник Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких не заперечували проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], в свідоцтві про народження останньої серія [NUMBER], яке видане 21 серпня 1991 року відділом РАЦС Подільського району м. Києва, батьком дитини вказаний - [PERSON], а матір'ю дитини вказана - [PERSON]. Відповідно до висновку експертного дослідження № 455/23 Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи, за результатами молекулярно - генетичного дослідження вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9% за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне батьківство вважається доведеним. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері ч. 1 ст. 135 СК. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Відповідно до ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] надав достатнього доводів свого батьківства щодо [PERSON], [INFO], а остання в свою чергу не заперечувала щодо вказаних в заяві обставин та не заперечувала щодо задоволення заявлених вимог у повному обсязі. Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO], доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 125, 126 СК України, п.п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved