overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

В грудні місяці 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 21 вересня 1996 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, проте спільне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, тому шлюб просить розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 1996 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з 2015 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо, тому не застосовує заходів, спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В грудні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 14 листопада 2009 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них 28 червня 2011 року народилася донька, [PERSON]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2009 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

В грудні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 16 жовтня 2009 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них 11 лютого 2010 року народився син, [PERSON]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з грудня 2016 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

В грудні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 23 жовтня 2004 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них 03 січня 2012 року народився син, [PERSON]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з серпня 2016 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

В грудні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 28 серпня 2010 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них 17 квітня 2010 року народився син, [PERSON] та 21 грудня 2012 року народилася донька [PERSON]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2010 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

В грудні місяці.2016 року позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами які 31.01.2017 року були повністю задоволені судом та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 7125155100:04:000:3108 укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю ,,Зелена Нива-2013,, смт.Чорнобай Чорнобаївського р-ну Черкаської області. 03.03.2017 року товариством ,,Силікат-1,, подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі про стягнення на його користь з відповідачів по справі судових витрат по оплаті судового збору по 689 гр.00 коп. ,що складає 1378гр.00 коп. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви сторони ,своїх представників в судове засідання не надіслали ,клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату від них до суду ,не надходило. Згідно до положень ч.3 ст.220 ЦПК України присутність належним чином повідомлених сторін в судовому засіданні ,не обов»язкова. Установлено, що товариство з обмеженою відповідальністю ,,,Силікат-1,,с.Ковтуни Золотоніського р-ну Черкаської області на користь якої ухвалено рішення, понесло судові витрати повязані з розглядом справи, зі сплати судового збору у розмірі-1\~378 гр.00 коп.які підтверджені документально /а.с.1/. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Узявши до уваги, що судове рішення по справі ухвалене на користь позивача тобто повністю задоволено позов суд дійшов висновку про те, що заява позивача підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В грудні місяці 2016 року прокурор звернувся до суду з даною заявою зазначивши, що 18.04. 1999 року померла жителька с.Степове Чорнобаївського р-ну Черкаської області [PERSON] після смерті якої залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-3,17га.,що розташована в адміністративних межах сільської ради с.Степове Чорнобаївського р-ну Черкаської області та належала спадкодавцеві на праві приватної власності у відповідності до державного акта серії ІІІ-ЧР № 039120. Враховуючи ,що в померлого спадкодавця відсутні спадкоємці та приймаючи до уваги звернення місцевого органу самоврядування ,за місцем знаходження наявної земельної ділянки, прокурор звернувся до суду з відповідною заявою просить визнати наявну земельну ділянку безхазяйною та провести розгляд справи без участі представника прокуратури. В судове засідання сільською радою с.Степове Чорнобаївського р-ну Черкаської області,подано заяву якою підтримано клопотання прокурора та просять розглянути справу без представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи суд вважає що заява прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Положеннями ст.335 ЦК УРСР 1963 року визначено можливість визнання майна безхазяйним у разі відсутності у спадкодавця спадкоємців. Судом встановлено ,що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 18.04.199 року та на час звернення заявника до суду ніким не прийнята ,тобто виникли правовідносини які регулюються цивільним законодавством ,що існувало на той час , тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року. Земельна ділянка з часу відкриття спадщини не перейшла у власність держави так,як у відповідності до довідки Чорнобаївської нотаріальної контори № 2150/01-15 від 24.12.2016 року заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в нотаріальну контору не поступало,що на думку суду являється підставою для задоволення заяви в частині визнання даної земельної ділянки безхазяйною. Змістом ст.26 та 43 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні,, визначено , що до повноважень органів місцевого самоврядування належить питання регулювання земельних відносин. Згідно роз»ясень Державного комітету України по земельних ресурсах (викладених у виданні ,,Урядовий Кур»єр,, від 26.04.2003 року) ,до виявлення спадкоємця на майно померлого власника спадкова земельна ділянка , на підставірішення органу місцевого самоврядування, тимчасово передається до земель запасу та може сільською радою передаватись в оренду тому суд , враховуючи звернення прокурора, з метою урегулювання питання передання безхазяйного майна у власність держави,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

В грудні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 10 вересня 2016 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, його представник направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 вересня 2016 року. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

В грудні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 21 вересня 2013 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2013 року. Від спільного шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

В грудні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 28 жовтня 1995 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 жовтня 1995 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

В грудні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], позивач є власницею квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS]. 16 січня 2007 року в зазначеній квартирі зареєстровано [PERSON], який з 08 вересня 2007 року по 14 серпня 2017 року був чоловіком доньки позивача [PERSON]. З березня 2017 року між відповідачем та донькою позивача припинились шлюбні відносини та відповідач виїхав і вивіз свої речі з зазначеної квартири. Таким чином, з березня 2017 року відповідач у квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, жилою площею квартири не користується. Враховуючи викладене,\~позивач просить\~судвизнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири №29 в житловому будинку №36 по вул. Бажова у м. Дніпро. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягав на задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] позивач є власницею квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS]. 16 січня 2007 року в зазначеній квартирі зареєстровано [PERSON], який з 08 вересня 2007 року по 14 серпня 2017 року був чоловіком доньки позивача [PERSON]. З березня 2017 року між відповідачем та донькою позивача припинились шлюбні відносини та відповідач виїхав і вивіз свої речі з зазначеної квартири. Таким чином, з березня 2017 року відповідач у квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, жилою площею квартири не користується. Вказана обставина підтверджується показами свідків в судовому засіданні [PERSON], [PERSON] [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, як відповідач з березня 2017 року не проживає в квартирі №29 в житловому будинку №36 по вул. Бажова у м. Дніпро, за комунальні послуги не сплачує, жилою площею квартири не користується, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

В грудні місяці 2017 року [PERSON], звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. В судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні, що викладені в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 08 березня 2013 року народилася донька, [PERSON]. Сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial