Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії, а саме : -про зобовязання знести самовільно встановлений металевий паркан з хвірткою-загородженням алеї-доріжки загального користування, яка розташована між земельними ділянками позивачів та знаходиться за адресою : м. Одеса, провулок Морський, 3, та привести межі та площу зазначеної доріжки-проходу між земельними ділянками позивачів у відповідність до конфігурації та площі доріжки загального користування згідно з технічним звітом «Топографо-геодезичні роботи по інвентаризації земельної ділянки ДБК «Металург» за адресою : м. Одеса, Приморський район, провулок Морський, 3-5, за 2003 рік»; -зобовязати відповідача [PERSON] привести межі та розміри своєї земельної ділянки за адресою : м. Одеса, провулок Морський, 3 по всьому її периметру у відповідність до встановлених та закріплених меж, площі, конфігурації даної земельної ділянки згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 072470 від 17.09.2003 р., планом меж даної земельної ділянки площею 0,0232 га, кадастровий номер : 5110137500:25:008:0036, технічним паспортом на дану земельну ділянку від 08.04.2004 р., інвентаризаційний номер 30499, технічним звітом «Топографо-геодезичні роботи по інвентаризації земельної ділянки ДБК «Металург» за адресою : м. Одеса, Приморський район, провулок Морський, 3-5, за 2003 рік»; -зобовязати [PERSON] перенести розташування свого балкону-виступу зовнішньої частини будинку за адресою : м. Одеса, провулок Морський, 3 у межі належної їй земельної ділянки згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 072470 від 17.09.2003 р., планом меж даної земельною ділянки площею 0,0232 га, кадастровий номер : 5110137500:25:008:0036, та технічним паспортом на дану земельну ділянку від 08.04.2004 р., інвентаризаційний номер 30499; -зобовязати [PERSON] перенести розташування свого гаража, що знаходиться за адресою : м. Одеса, провулок Морський, 3, у межі належної їй земельної ділянки, що заступає на сервітут-доріжку-прохід між земельними ділянками [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], й виходить за лінію забудов по провулку Морському, 3 в м. Одесі; -стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] судові витрати у розмірі 4000,00 грн. на користь позивача [PERSON] та судові витрати у розмірі 4000,00 грн. на користь позивача [PERSON] (ас.4-9). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі вказують, що, по-перше, відповідач [PERSON], набувши на підставі укладеного між ним і [PERSON] договору купівлі-продажу від 16.04.2004 р за р. № 1753 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по провулку Морському, 3 в м. Одесі, який складається з одного камяного житлового будинку під літ. «Н», загальною житловою площею 116,7 кв.м., на земельні ділянці площею 232, та на підставі укладеного між ним і [PERSON] договору купівлі-продажу від 11.06.2004 р. за р. № 2456 право власності на земельну ділянку площею 0,0232 га по провулку Морському, 3 в м. Одесі, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 072470 від 17.09.2003 р., - навесні 2009 року разом зі своїм батьком [PERSON], без погодження з позивачами, які є сумісними землевласниками та землекористувачами, самовільно частково захопили сервітут алеї-доріжки загального користування шляхом встановлення металевої огорожі (паркану), чим перекрили прохід, заїзд зі сторони земельних ділянок позивачів, а також збудували гараж на межі земельних ділянок позивачів, чим порушили межі виділених сервітутів; по-друге, відповідачі [PERSON] та [PERSON], покращуючи благоустрій своєї садиби, збудували балкон, який нависає над сараєм позивача [PERSON], і, користуючись цим балконом, палять та кидають недопалки, які летять на дах сараю позивача [PERSON]; і, по-третє, згодом відповідач [PERSON] подарував вищевказані житловий будинок та земельну ділянку на користь відповідача [PERSON] Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 січня 2016 року, було відкрито провадження у даній справі в частині позовних вимог позивачів до відповідача [PERSON], та відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог позивачів до відповідачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.65). Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] [PERSON], представник позивачів [PERSON] і [PERSON] адвокат [PERSON], представник Одеської міської ради [PERSON] та голова правління ДБК «Металург» - [PERSON] просили розглянути справу за їхньої відсутності і задовольнити позов, про що подали адресовані суду свої письмові заяви, які приєднані судом до матеріалів справи. Представник відповідач [PERSON] адвокат [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена в суді 26.05.2016 року під розписку відповідно до ч. 3 ст. 191 ЦПК України, про що свідчить довідковий лист від 16.05.2016 року, який приєднаний судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 33/1000 ДБК «Металург», який розташований по провулку Морському, 3 в м. Одесі, належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на дачу від 23.06.1998 р. за № 3-1269, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації а реєстрації обєктів нерухомості 26.08.1998 р. під р. № 150 на стор.63 в книзі 6с (а.с.10). 46/1000 ДБК «Металург», який розташований по провулку Морському, 3 в м. Одесі, що в цілому складаються з дачної будівлі літ. «Б», господарських споруд літ. «З, З1, З2, З4, З5,З3», належать на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на дачну будівлю від 19.11.1999 р. № 256, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації а реєстрації обєктів нерухомості 21.12.2000 р. під р. № 150 на стор. 63 в книзі 6с (а.с.11). Крім того, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0725 га по пров. Морському в м. Одесі, кадастровий номер : 5110137500:52:008:0051, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 9459835 від 16.03.2007 р. (а.с.12). Відповідно до вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку, суміжними землевласниками вищевказаної належної [PERSON] земельної ділянки є : по межі від А до Б [PERSON]; по межі від Б до В ДБК «Металург» (проїзд); по межі від В. до Г [PERSON] ([PERSON]Є.); по межі від Г до Д [PERSON] (пров. Морський); по межі від Д до Е [PERSON]; по межі від Е до А [PERSON] [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами по провулку Морському, 3 в м. Одесі на підставі договору дарування від 29.07.2013 р. за р. № 3642, укладеного між нею та [PERSON], який набув право власності на цей обєкт нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 16.16.04.2004 р. за р. № 1753, укладеного між ним і [PERSON], яка набула право власності на цей обєкт нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2003 р. за р. № 9561, відповідно до якого зазначений житловий будинок з надвірними спорудами в цілому складається з : одного камяного житлового будинку під літ. «Н», загальною житловою площею 116,7 кв.м., № 1 огородження, ІІ мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 232 кв.м. (а.с.15-16, 17-18, 27-об.). Крім того, [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,0232 га по провулку Морському, 3 в м. Одесі на підставі договору дарування від 29.07.2013 р. за р. № 3646, укладеного між нею і [PERSON], який набув право власності на цю земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2004 р. за р. № 2456, укладеного між ним і [PERSON], якій вказана земельна ділянка належала на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 072470 від 17.09.2003 р., зареєстрованого за № 01035050000, відповідно до якого суміжним землевласником (землекористувачем) цієї земельної ділянки по межі землі від А до Б є [PERSON] (а.с.13-14, 19-20). За відомостями технічного паспорту від 08.04.2004 року, площа земельної ділянки, що належить [PERSON] на праві власності, складає 232 кв.м. Відповідачем не надано суду доказів про те, що на її імя або на імя [PERSON] видався Державний акт на право власності на згадану земельну ділянку, площею 0,0232 га, по пров. Морському, 3 в м. Одесі. Як зазначено у висновку № СЕ-2-1-121/14 судової земельно-технічної експертизи від 03.12.2014 року, складеному Одеською філією «Судова незалежна експертиза України», у технічному звіті «Топографо-геодезичні роботи по інвентаризації земельної ділянки ДБК «Металург» за адресою : м.Одеса, Приморський район, пров. Морський, 3-5», виготовленому КП «Земельно-кадастрове бюро при управлінні земельних ресурсів у 2003 р.», міститься Кадастровий план вищевказаної земельної ділянки, з якого встановлено межі доріжки-проходу загального користування між дачними будівлями [PERSON], [PERSON] (попередні власники [PERSON], [PERSON]М.) та [PERSON], а також доріжки-проходу загального користування між дачними будівлями [PERSON] та [PERSON] (попередні власники [PERSON], [PERSON]І.) (а.с.29). При цьому, вхід на земельні ділянки позивачів здійснюється з доріжки-проходу загального користування. Вхід на земельну ділянку відповідача також здійснюється з вищевказаної доріжки-проходу загального користування, а та з іншого проходу (проїзду) з протилежної частини її земельної ділянки. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобовязані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, повязаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон, а також забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Статтею 103 ЗК України встановлюється, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні оборати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92 для догляду за будівлями та здійснення їх поточного ремонту відстань до сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни варто застосовувати не менше 1,0 м. За п. 3.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 р., мінімальна відстань меж межовими знаками в поворотних точках меж земельної ділянки не повинна бути менше ніж 1 м. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач частково захопила територію (сервітут) доріжки-проходу загального користування шляхом встановлення металевої огорожі (паркану), чим перекрила прохід, проїзд зі сторони земельних ділянок, власниками (землекористувачами) яких є позивачі, чим порушила вимоги пожежної безпеки, ДБН 360-92, СанПтаН 2605-82, ДБН В.1.1-7-202; в результаті перестановки своєї металевої огорожі зменшила ширину проходу до 0,7 м. між огорожею своєї земельної ділянки та огорожею земельної ділянки [PERSON]; а також збудувала гараж на межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], чим порушила межі виділених сервітутів згідно геодезичної зйомки М1:500 від 22.03.2012 р. та п. 3.25 ДБН 360-92. Відповідно до висновку № СЕ02-1-122/14 судової земельно-технічної експертизи від 03.12.2014 р., складеного Одеською філією ТОВ «Судова незалежна експертиза України», фактично зайнята відповідачем площа земельної ділянки по пров. Морському в м. Одесі не відповідає площі 232 кв.м., зазначеної у технічному паспорті на цю земельну ділянку, а саме : більша на 93,8 кв.м. (325,8 кв.м. 232 кв.м.), в тому числі, частина земельної ділянки з будівлями і спорудами, що огороджена парканом, без урахування доріжок-проходів загального користування, більша на 29,1 кв.м. (261,1 кв.м. 232 кв.м.) ніж площа ділянки, зазначена у технічному паспорті на цю земельну ділянку. Фактична площа доріжок-проходів загального користування між сторонами та території ДБК «Металург» за адресою : м. Одеса, пров. Морський, 3, становить 103,80 квм., що не відповідає площі, зазначеній у технічному звіті «Топографо-геодезичні роботи по інвентаризації земельної ділянки ДБК «Металург» за адресою : м. Одеса, Приморський район пров. Морський, 3-5» за 2003 рік (171,14 кв.м., а саме менша на 69,34 кв.м. (173,14 кв.м. 103,80 кв.м). З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачів в частині зобовязання відповідача знести самовільно встановлене загородження та привести межі земельної ділянки за адресою : м. Одеса, пров. Морський, 3 у відповідність до встановлених та закріплених меж, є доведеними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. Проте на підтвердження своїх доводів щодо того, що відповідачем самовільно збудований балкон , який надвисає над будівлею сараю, який належить [PERSON], позивачі не надали суду жодного доказу, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України, отже позовні вимоги позивачів в цій частині не підлягають задоволенню. Крім того, позивачі не надали суду належних доказів на підтвердження своїх витрат, повязаних з розглядом даної справи, а саме не надали оригінали відповідних документів, та також не надали суду розрахунок компенсації витрат на правову допомогу. Більш того, витрати, повязані з оплатою за проведення експертизи ТОВ «Судова незалежна експертиза України», були понесені позивачами під час розгляду іншої цивільної справи, тому не підлягають відшкодуванню при розгляді даної справи. Частково задовольняючи позовні вимоги позивачів, суд стягує з відповідача на користь кожного з позивачів судові витрати у розмірі по 551,20 грн., повязані зі сплатою ними судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial