Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 47 679,18 грн. 02.12.2019 позивач збільшила розмір позовних вимог, подавши суду позовну заяву у новій редакції, у якій просить стягнути з відповідача 65008,00 грн на утримання [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно постанови ВП №58201748 від 28.01.2019 з відповідача [PERSON] присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача. Позивач зазначає, що дочка проживає з нею у орендованій квартирі та перебуває на її утриманні. Після закінчення середньої школи дочка вступила до ВНЗ «Національного університету біоресурсів та природокористування України» на факультет «ветеринарна медицина» на платне денне навчання, вартість якого за один рік становить 25700,00 грн. Позивач стверджує, що дочка потребує додаткових коштів на ліки та консультації лікарів , оскільки, постійно хворіє та має слабкий імунітет. Крім того, наголошує, що витрачає чимало коштів на продукти харчування , комунальні послуги та одяг для дитини. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача Ѕ вищевказаних витрат, що за її підрахунком складає 65008,98 грн. 04.12.2019 судом прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] у новій редакції та відкрито у справі спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін. Від відповідача 24.01.2020 надійшов відзив на позовну заяву. Проти позовних вимог категорично заперечував. Пояснив, що по-перше, на момент подання [PERSON] позову до суду, їх дочка [PERSON] , [INFO] , була вже повнолітньою. По-друге, зазначив, що він систематично бере участь у вихованні та утриманні доньки, не ухилявся від сплати аліментів та сплачував їх у встановленому судом розмірі до досягнення останньою повноліття. По-третє, зазначив, що на даний час втратив роботу та з 28.05.2019 перебуває на обліку у Київському міському центрі зайнятості як безробітний, що призвело до зменшення його доходу, та як наслідок, зменшення матеріальної допомоги для доньки. Крім того, відповідач звернув увагу, що позивач не радилася з ним щодо вибору вищого навчального закладу для доньки, не подавала документів на бюджетне фінансування навчання , що досить дивно при знаходженні сім`ї у скрутному матеріальному становищі. Взагалі зауважив, що в матеріалах справи взагалі відсутній договір, який підтверджує навчання в будь-якому вищому навчальному закладі на платній основі, із зазначенням суми, наприклад, за рік такого навчання. Ту квитанцію, яку позивач долучила, просив оцінити суд критично, оскільки, знов такі відсутній і договорі про відповідне навчання на платній основі і з цієї квитанції взагалі незрозуміло, за що сплачена позивачем певна сума та за який період. Тобто, жодних доказів на підтвердження вступу [PERSON] , [INFO] , до ВНЗ матеріали справи також не містять. У судовому засіданні представник відповідача доводи, викладені у відзиві, підтримав. Просив суд врахувати і той факт, що витрати на комунальні послуги, продукти харчування канцтовари, купівлю одягу та інші витрати, на які посилається позивач, не віднесені чинним законодавством до додаткових витрат на дитину. Більш того, зауважив, що взагалі ті квитанції на оплату послуг жкх, які долучила позивач стосуються взагалі іншої квартири, а не тієї, в якій проживає позивач за матеріалами справи. Також витрати позивача на ліки для дитини не підтверджено жодним рецептом чи рекомендацією лікаря. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків. з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину. що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою. каліцтвом тощо) Згідно з п.18. постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.27). Як зазначено в позові, на даний час дочка проживає разом з матір`ю , [PERSON] . Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №58201748 від 28.01.2019 , з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј заробітку платника аліментів (а.с.32). Судом досліджено долучені позивачем до матеріалів справи численні квитанції на оплату комунальних послуг. Підтверджена позиція відповідача про те, що позивач долучила копії квитанції про оплату послуг ЖКХ за одну квартиру, а відповідно до інформації в позовній заяві - позивач проживає зовсім в іншій, під іншим номером. Також долучені квитанції на придбання ліків. Проте, позивачем не долучено жодного рецепту чи рекомендації лікаря щодо купівлі тих чи інших ліків, взагалі необхідності їх придбання для дитини. З позовної заяви взагалі не вбачається, що [PERSON] хворіє та зверталася за медичною допомогою чи консультацією медиків. Крім того, в матеріалах справи міститься квитанція АТ КБ «Приватбанк» про оплату 12620,00 грн. за навчання. В той же час, позивачем не долучено договору , укладеного з Національним університетом біоресурсів і природокористування на підтвердження вступу [PERSON] на контрактну форму навчання на ветеринарний факультет. Взагалі з однієї такої копії квитанції неможливо зробити висновок про те, що дитина навчається у вищому навчальному закладі, на яких умовах, скільки коштує навчання. За таких обставин, суд не може пересвідчитися у наданому позивачем розрахунку додаткових витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Позивач просить стягнути з відповідача 65008,98 грн на відшкодування половини понесених нею витрат на різні побутові потреби. Проте дані витрати не належить до витрат, пов`язаних з особливими обставинами, як-то особливим розвитком здібностей дитини чи існуванням хвороби, лікування якої рекомендовано здійснювати за медичними показниками. Слід зазначити, що додатковими витратами є лише витрати у вищезазначених випадках, а не додаткове стягнення коштів. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. З огляду на вищезазначене, зважаючи на те, що позивачем не доведено понесення додаткових витрат на дитину у розумінні ст. 185 СК України, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed