Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] регіонального центру з гідрометеорології, [PERSON] Покровська про відшкодування моральної шкоди у звязку з нещасним випадком на виробництві. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 лютого 2018 року до участі в справі залучено правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального старування України в Донецькій області. В обґрунтування позову позивачка послалася на те, що вона працювала у відповідача метеостанції Покровська (колишня назва метеостанція Красноармійськ), який є структурним підрозділом відповідача [PERSON] регіонального центру з гідрометеорології в якості учня молодшого техніка метеостанції Красноармійської з 10 листопада 1985 року по 24 березня 1986 року. 13 грудня 1985 року о 16 годині 30 хвилин з нею трапився нещасний випадок на виробництві. 27 січня 1986 року був складений акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1. Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 31 серпня 2007 року їй встановлено 10 % втрати працездатності у звязку з трудовим каліцтвом - закритий перелом малоберцової кістки лівої голені безстроково та призначено медикаментозне лікування. Оскільки втрата працездатності спричинила їй фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних звязків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, заподіяну моральну шкоду, просила відшкодувати їй за рахунок відповідача [PERSON] регіонального центру з гідрометеорології шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 20000 грн. Відповідач [PERSON] регіональний центр з гідрометеорології надав відзив на позовну заяву, в якому послався на те, що позивач працювала на метеостанції Покровська (раніше - Красноармійська), яка є структурним підрозділом відповідача [PERSON] регіонального центру з гідрометеорології у період з 10.11.1985р. по 24.03.1986р. Однак, відповідно до наданих до позову письмових доказів, позивач працювала з 10.11.1985р. по 24.03.1986р. в [PERSON] республіканському управлінні по гідрометеорології та контролю природної середи на метеостанції Красноармійське. У цей період [PERSON] ЦГМ не існував як самостійна організація, а функціонував як структурний підрозділ [PERSON] республіканського управління по гідрометеорології та контролю природної середи. Згідно з наказом № 288 від 14.11.1988 року [PERSON] республіканського управління по гідрометеорології та контролю природної середи [PERSON] ЦГМ було переведено на самостійний баланс та підпорядковано йому всі організації Укргідромета, розташовані на території Донецької області тільки з 01.01.1989р. Відповідно до наказу № 288 від 14.11.1988 року наказом [PERSON] республіканського управління по гідрометеорології та контролю природної середи №38/к від 13.01.1989 року [PERSON] ЦГМ з 01.01.1989 року був переданий особовий склад організацій, у тому числі і метеостанції Красноармійське. Таким чином, будь які виплати, у тому числі і лікарняні по листку непрацездатності були виплачені позивачу [PERSON] республіканським управлінням по гідрометеорології та контролю природної середи (вказано у п. 17.2. Акту №1 про нещасний випадок на виробництві від 27.01.1986 року (надалі - [PERSON])). Згідно до пояснень щодо заповнення акту форми Н-1 (сторінка 4 [PERSON]) у пункті 15.1. вказується основна причина нещасного випадку. Як вбачається з п. 15.1. Акту причиною нещасного випадку з позивачем комісією встановлено - особиста необережність потерпілої, поспішність дій (зістрибування з висоти 0,75 м). Крім того, у пункті 14 [PERSON] викладені обставини справи, згідно з якими Позивач самостійно допустив виконання роботи, яка призвела до нещасного випадку, чим порушив вимоги законодавства про охорону праці. Позивач виконував роботу, яка не була внесена до її посадової інструкції. Позивач в позові вказує на прямий взаємозвязок між травмою, що сталася 13.12.1985 року, та болю у нозі, що турбує її нині, посилаючись на довідку МСЕК №068124 від 31.08.2007. Відповідач з таким припущенням не погоджується з таких підстав. По-перше, при неправильно призначеному лікуванні або недотриманні хворим всіх методів лікування можуть виникнути різні ускладнення, у тому випадку і остеоартроз. Будь-яких доказів того, що у період з 13.12.1985 року до відтепер позивач своєчасно звертався за реабілітаційною допомогою до кваліфікаційних спеціалістів стежив за своїм взуттям (тобто вживав всіх необхідних заходів щодо повного одужання) до матеріалів справи не надано. По-друге, позивач у двомісячний строк з закриття лікарняного після перелому малогомілкової кістки приступила до роботи, та щонайменш 15 років має безперервного стажу на інших підприємствах. На думку відповідача позивач повинен довести відсутність причинно-наслідкових звязків між зовнішніми умовами, в яких вона перебувала (умови роботи, користування транспортом та ін.) і станом організму до моменту встановлення втрати працездатності, тобто 31.08.2007р. Предявляючи вимоги про стягнення з відповідача моральну шкоду, позивач не надала жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. Також, не надано ніяких доказів стосовно того, що позивачу було відмовлено у праці на роботах з підвищеними навантаженнями. Позивачем не доведено неправомірність дій відповідача, наявність причинного зв'язку між діями відповідача та завданою моральною шкодою, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Позивачем предявлений позов спільно до двох позивачів: перший до [PERSON] регіонального центру з гідрометеорології, другий до [PERSON] Покровська. [PERSON] Покровськ є структурним підрозділом [PERSON] регіонального центру з гідрометеорології та не є юридичною особою, а тому не може приймати процесуальну співучасть у даній справі. У звязку з вищевикладеним відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] Покровськ відзив у визначений законом строк не надавав. Представник третьої особи Покровське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю на розсуд суду. В наданих письмових поясненнях зазначила, що 31.08.2007 року Міжрайонна травматологічна МСЕК встановила [PERSON] 10% відсотків втрати працездатності безстроково. На підставі чого 30.01.2008 року [PERSON] 1953 р/н. звернулася до Покровського відділення з заявою про призначення їй страхових виплат у звязку з нещасним випадком на виробництві. Покровським відділенням 20.01.2008 року було винесено постанову №17 про призначення страхових виплат [PERSON], а саме одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності в розмірі 2631,20 грн. та щомісячну грошову суму в розмірі часткової чи повної втрати професійної працездатності в розмірі 32.89 грн. Покровське відділення продовжує виплачувати призначену щомісячну страхову виплату [PERSON] в розмірі 197,76 грн. Відповідачі по справі не перебувають на обліку у Покровському відділенні. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачка працювала в [PERSON] республіканському управлінні по гідрометеорології та контролю природної середи в якості учня молодшого техніка метеостанції Красноармійської з 10 листопада 1985 року по 24 березня 1986 року. Навчання припинено за власним бажанням по догляду за дитиною дошкільного віку ст. 38 КЗпП УССР. 13 грудня 1985 року о 16 годині 30 хвилин під час виконання трудових обовязків з позивачкою трапився нещасний випадок, повязаний з виробництвом, внаслідок чого вона отримала закритий перелом малоберцової кістки лівої голені, про що 27 січня 1986 року був складений акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом по формі Н-1 № 1. Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 31 серпня 2007 року їй встановлено 10 % втрати працездатності у звязку з трудовим каліцтвом безстроково та призначено медикаментозне лікування. Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих звязків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного звязку між попередніми умовами. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно з розясненнями, даними в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. Судом установлено, що втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, отже роботодавець не забезпечив створення нешкідливих не небезпечних умов праці. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами. Факт спричинення моральної шкоди позивачці, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала і зазнає у звязку з ушкодженням здоровя, повязаним із виконанням трудових обовязків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих звязків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, довідкою МСЕК, епікрізом історії хвороби. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже ствердження відповідача про необхідність встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК є безпідставним. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоровя, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу у медичній та соціальній допомозі, молодий вік позивача. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в 5000 грн. Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Враховуючи, що позовні вимоги до відповідача [PERSON] Покровськ предявлені до відокремленого підрозділу юридичної особи, який не може бути відповідачем по справі, в задоволенні позову до [PERSON] Покровськ необхідно відмовити. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] регіональний центр з гідрометеорології в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial