Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

В вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання, вказуючи, що він є сином [PERSON] та [PERSON], спільне життя яких не склалось, батьки розлучені. Він навчається в Дніпрорудненському індустріальному технікумі на 2 курсі денного відділення за державним замовленням за спеціальністю «Будівництво та експлуатація будівель і споруд», термін закінчення навчання 30.06.2020 року. В період навчання він не має можливості працювати, несе витрати для забезпечення навчального процесу: купує канцелярські приладдя, речі особистого користування, одежу, несе витрати, повязані з проїздом до міста навчання. Мати матеріально забезпечує його, але цих коштів йому не вистачає. Добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється. Просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання на період навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, починаючи із дня звернення до суду з позовною заявою до кінця терміну навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Ухвалою суду від 11.09.2018 р. прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 11.09.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду відповідачем надано суду відзив на позовну заяву не було, на адресу суду повернулась розписка про отримання поштового відправлення. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 066389 від 11.01.2000 р. (а.с. 4). Згідно копії довідки Дніпрорудненського індустріального технікуму № 20 від 15.02.2018 р. [PERSON] навчається в даному закладі на другому курсі денного відділення за державним замовленням за спеціальністю «Будівництво та експлуатація будівель і споруд», строк закінчення 30.06.2020 року (а.с. 6). Відповідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~\~судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначені розміру аліментів, беручи до уваги, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв'язку з чим не має можливості працювати, будь-яких доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги, що є підставою для задоволення позову про стягнення аліментів на навчання, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним 23-річного віку. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved