Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду, вказавши, що 09.10.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 11029,92 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір. Проте відповідачем було порушено умови вказаного договору щодо своєчасного повернення грошових коштів та відсотків для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, та іншими витратами, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту в сумі 26512,61 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача до суду не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, однак належним чином\~ повідомлявся\~ про слухання справи, про причини своєї неявки не повідомив. Суд рахує за можливе слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.\~ Судом\~ встановлено,\~ що\~ між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON]\~ було укладено кредитний договір у вигляді Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.10.2013 року на суму 11029,92 грн. зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з умовою погашення заборгованості з 1 по 25 число кожного місяця. [PERSON] не проводив своєчасну оплату згідно даного договору,\~ внаслідок чого утворилася\~ заборгованість по кредиту в загальній сумі 26512,61 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 9787,29 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 5084,10 грн., заборгованість по пені 9787,25 грн., штраф (нарахований відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди) 1853,97 грн.,\~що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту станом на 02.11.2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 527 цього ж кодексу передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно із ч. 1 ст. 1054\~ ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги банку в частині стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості, яка складається із тіла кредиту в розмірі 9787,29 грн. та процентів за користування ним в розмірі 5084,10 грн. Вирішуючи вимоги позову в частині стягнення із [PERSON] неустойки, суд враховує положення ст. 611 ЦК України, якою встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається із п.2.2. Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, визначених Угодою, більш ніж на 31 день, по зобовязаннях, строк яких не настав, строком повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1853,97 грн. Відповідно до п. 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг у разі непогашення кредиту у термін, встановлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня. Виходячи з наведених умов договору та законодавчих норм, а також беручи до уваги наявність факту порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1853,97 грн. є обґрунтованими. \~ Разом із цим судом враховується, що згідно з положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільноправової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання зазначених положень Конституції України. Зазначені висновки відповідають правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в позові банку в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 9787,25 грн. слід відмовити. Таким чином, загальний розмір боргу за кредитним договором, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» становитиме 16725 грн. 36 коп. (9787 грн. 29 коп. + 5084 грн. 10 коп. + 1853 грн. 97 коп.). В силу вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог банку на 63%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 868 грн. 14 коп.\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved