Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 80989,60 грн., суму витрат, понесених у зв`язку із проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 1200,00 грн., суму витрат, понесених у зв`язку із проведенням експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 4000,00 грн., суму витрат на правничу допомогу в розмірі 8098,90 грн., суму витрат у зв`язку з оплатою судового збору. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 22.03.2017 року приблизно о 20 год. 15 хв. сталось дорожньо-транспортна пригода на Кільцевій дорозі, буд. 19 у м. Києві, яке призвело до збитку майну позивача, а саме пошкоджено два колісних диски та дві шини транспортного засобу - автомобіля марки AUDI S7, державний номерний знак [NUMBER] . 15.09.2017 року Святошинським районним судом м. Києва було винесно Постанову, якою визнано винним в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] працівника ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл». Причиною дорожньо-транспортної пригоди була яма на дорозі. Позивач вважає, що в даній ситуації існує причинно-наслідковий зв`язок щодо завдання збитку та наявність факту трудових відносин між [PERSON] на ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл». Враховуючи вищезазначене, позивач просить відшкодувати матеріальну шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2017 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.09.2019 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Положеннями ст. 174 ЦПК України, закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Зазначив, що Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2017 року по справі № 752/22075/17 відкрито провадження в ідентичній справі, тобто існує два окремих позови з одних і тих же підстав до одного відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлений в установленому законом порядку. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.03.2017 року приблизно о 20 год. 15 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода на Кільцевій дорозі, буд. 19 у м. Києві, яке призвело до збитку майну позивача. 26.06.2017 року Постановою Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/9279/17 провадження щодо водія належного позивачу автомобіля було закрито у зв`язку із відсутністю у й ого діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.09.2017 року по справі № 759/12388/17 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП працівника ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» - Петровського Сергія Олександровича, останнього було визнано винним та провадження закрито, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Як вбачається з зазначеної постанови, [PERSON] 22.03.2017 року приблизно о 20 год. 20 хв по Кільцевій дорозі, 19 в м. Києві, будучи посадовою особою ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями, не привів проїжджу частину у стан, що гарантує безперешкодний, безпечний проїзд, не ліквідував яму, не привів проїжджу частину у стан, що гарантує безперешкодний, безпечний проїзд, не ліквідував яму довжиною 70 мм., глибиною 100 мм., шириною 80 мм. (виміри проводились лінійкою ДСТУ 17435-72) на проїжджій частині вулиці, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної події з участю транспортного засобу - автомобіля марки AUDI S7, державний номерний знак [NUMBER] , чим завдано матеріальних збитків. Таким чином [PERSON] порушив норми п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», ДСТУ 3090-95, п. 1.5 Правил дорожнього руху України, п. 4 ст. 40 КУпАП. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», вулично-дорожня мережа - призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньоквартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху. Відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ЗУ «Про столицю України - місто - герой Київ» власником автомобільних доріг є Київська міська рада. В свою чергу, як зазначено в ч.3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності. Разом з тим відповідно до ч.1 ст. 24 ЗУ «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. У зв`язку з вказаним та відповідно до п.п.8.1.4 -8.1.5., 8.15 правил благоустрою м.Києва, затверджених рішенням КМР від 25.12.2008 року № 1051/1051, роботи з експлуатаційного утримання вулиць, доріг і дорожніх споруд включають технічний нагляд за ними для своєчасного виявлення та усунення дефектів, забезпечення роботи елементів вулиць і споруд у різі періоди року, утримання їх в експлуатаційному стані згідно ДСТУ 3587 - 97 та технічними правилами ремонту і утримання міських вулиць і доріг (КТМ 204 України 01- 94) КК «Київавтодор» забезпечує прибирання балансових доріг і споруд на них, своєчасний якісний ремонт твердого покриття балансових доріг і площ, балансових колесовідбійних стрічок і направляючих огорож та нанесення горизонтальної дорожньої розмітки на балансовій вулично - шляховій мережі міста. КП «Київдорсервіс», яке було реорганізоване в КП «Центр організації дорожнього руху», забезпечує своєчасне технічне обслуговування та утримання в належному стані технічних засобів регулювання дорожнього руху, що знаходиться на його балансі. Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів. Крім того, як передбачено вимогами ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, що завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. В свою чергу, згідно із ч.1 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Відповідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до Постанови Пленуму № 4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування сулами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах. Натомість, згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається у відповідності до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір матеріальних збитків визначається у висновку експерта. Порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини страти товарної вартості. Відповідно до Звіту № 1072 Про оцінку автомобіля AUDI S7, д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку, в результаті пошкодження при ДТП, складає 80989,60 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача, як з винної особи за спричинення шкоди майну позивача, необхідно стягнути на користь останнього матеріальну шкоду в розмірі 80989,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сума понесених витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчої експертизи складає 1200,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 581 від 10.04.2017 року. Згідно Висновку № 68 експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу - автомобіля марки AUDI S7, державний номерний знак [NUMBER] , водій не мав технічної можливості уникнути (попередити) наїзду на перешкоду шляхом виконання вимог ПДР та вбачати в діях водія невідповідність вимогам ПДР не має підстав. Оскільки вищевказана експертиза має відношення до обставин справі, то суд вважає, що витрати, понесені у зв`язку із проведенням експертизи мають бути стягнуті з відповідача, яка складає 4000,00 грн., що підтверджується копією чека від 31.05.2017 року № 0.0.776730866.1. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 22.03.2017 року між позивачем та ТОВ «Компанія «Бенефіт» було укладено договір про надання послуг, згідно п. 1.1. якого, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати Замовнику правову допомогу в порядку та на умовах, визначених Договором. Згідно п. 6.1. Договору вартість послуг по даному Договору складає 10% від завданого матеріального збитку майну Замовника (а саме транспортному засобу AUDI S7, д.н.з. [NUMBER] ) у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 22.03.2017 року у м. Києві по вул. Кільцева Дорога, 19. За наведених обставин є всі підстави для відшкодування відповідачем за позовом пропорційно до задоволеної частини вимог заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved