Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

В жовтні 2013 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу від 11.01.2013 року, відшкодування матеріальних та моральних збитків. В позові вказала, що 11 січня 2013 року між нею та ФОП [PERSON] укладений договір купівлі-продажу шафи-купе за адресою офісу: [ADDRESS]. Загальна вартість замовлення становить 2 500 грн. В рахунок виконання зобов'язань по, нею був оформлений у відділенні ПАТ «Акцент-банку» договір споживчого кредиту № А329RG89800087 на всю суму замовлення у ФОП [PERSON]- 2 500 грн. У відповідності до п.3.2 договору «Після виконання п.2.1 виконавець зобов'язувався доставити товар замовнику протягом 30 діб». На протязі п»яти діб на дзвінки позивачки [PERSON] не відповідав, у офісне приміщення не з»являвся, тому вона 16.01.2013 року звернулась до нього із заявою про розірвання договору від 11.01.2013 року, на що отримала відмову. Відповідач на день подачі позову до суду умови договору не виконав, а вона була змушена сплачувати кошти за договором кредиту. Просила суд розірвати договір купівлі-продажу шафи-купе на замовлення, укладеному 11.01.2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON], стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 22 393,34 грн.., моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 400 грн. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не з»явився, про причини неявки не повідомляв, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 18.12.2014 року позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, після оголошення перерви в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомляв. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 11.01.2013 між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу шафи-купе за адресою офісу: [ADDRESS]. Загальна вартість замовлення становить 2 500 грн. В рахунок виконання зобов'язань по п.3.1 договору, [PERSON] оформлений у виділенні ПАТ «Акцент-банку» договір споживчого кредиту № А329RG89800087 на всю суму замовлення у ФОП [PERSON] .- 2 500 грн. Відповідно до п.9 договору споживчого кредиту оплата товару проведена шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] . На час розгляду справи, будь-яких даних на неотримання відповідачем вказаних коштів, не надано. Згідно довідки ПАТ «А-банку» від 19.09.2013 року за № 22306 позивачкою [PERSON] сплачено кредит за придбання шафи-купе у сумі 2 693,34 грн.. 16.01.2013 року звернулась до відповідача із заявою про розірвання договору від 11.01.2013 року, разом з ти відповідач відмовився розривати договір, кошти не повернув. Як вбачається із матеріалів справи, позивачка зверталася із заявою за захистом прав споживача до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області, до правоохоронних органів з приводу неповернення коштів, 04.04.2013 року її заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний № 1201318000100003609, згідно довідки ПМУ МВС України у Полтавській області від 04.04.2013 року № 5/2768. Статтею 651 ЦК визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки в частині розірвання договору та стягнення вартості шафи в сумі - 2 500 грн. Оскільки наданий час договір розірваний, то позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення виконання договору та моральної шкоди задоволенню не підлягають. При цьому суд приймає до уваги, що позивачка ставила питання про розірвання договору в позасудовому порядку через 5 днів після його укладення , намірів щодо подальшого виконання умов договору немала, дані про її звернення до відповідача з вимогою щодо виконання умов договору відсутні. При цьому суд оцінює критично наданий відповідачем акт приймання -передачі товару-шафи від 12.02.2013 року, на підтвердження належного виконання зобов'язань, оскільки в судовому засіданні встановлено, що з 29.01.2013- 29.03.2013 року позивачка була відсутня за місцем свого проживання. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати .

Outcome: partial