Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

в грудні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного договору № 003-16526-281011 від 28.10.2011 між ним та [PERSON], останньому було відкрито картковий рахунок № 26253905259587 в національній валюті України гривні, випущено та надано платіжну картку, ПІН код до картки, здійснено обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті, що міститься в додатку № 1 до договору. При цьому банк надав держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 20 000 грн. У звязку із невиконанням кредитних зобовязань, станом на 05.09.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 25 600 грн., яка складається із: 25 600 грн. тіло кредиту, які позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву, в якій просить суд до спірних правовідносин застосувати строки позовної давності, відмовивши у задоволенні позовних вимог. Так, остання подія щодо внесення коштів як погашення кредитної лінії за кредитним договором мала місце 23.01.2012 року, а отже перебіг строку позовної давності починається із цього дня, а отже вважає, що строк позовної давності пропущено. Третя особа надали до суду заяву про розгляд справи без їх присутності. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: 28.10.2011 між публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та [PERSON] укладено договір №№ 003-16526-281011 згідно якого банку надав клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100\~000 грн. та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 20000 грн. (Пункт 1.3). Банк відповідно до наданого клієнтом пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України відкрив клієнту поточний з використанням платіжної картки № 26253905259587 в національній валюті України гривні, випустив та надав в користування клієнту платіжну картку міжнародної платіжної системи, а також ПІН код до картки, здійснив обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в тарифному пакеті Готівочка ХІ, що міститься в додатку № 1 до цього договору та згідно з умовами цього договору, умовами надання картки і правил.( Пункт 1.2). Пунктом 1.5 договору визначено, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угоди до цього договору. Режим функціонування рахунку та використання картки регулюється чинним законодавством України, умовами платіжної картки, правилами, а також умовами цього договору. Банк забезпечує приймання та зарахування на рахунок грошових коштів, а також проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням картки, в межах витратного ліміту. При здійсненні переказу для зарахування коштів на рахунок, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок. (пункт 3.2) Клієнт зобовязаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначеними Правилами та Тарифами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання. Порушенням зобов'язання, з огляду на зміст ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За приписами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У свою чергу, з огляду на положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Пунктом 1.5 договору визначено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього договору. Із наданого розрахунку вбачається, що сума заборгованості за договором № 003-16526-281011 від 28.10.2011 складається із тілі кредиту у розмірі 25600 грн.(а.с.8). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Із наданого розрахунку встановлено, що 23.01.2012 року останній платіж сплачено відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором № 003-16526-281011 укладеним між позивачем та [PERSON] Позивач звернувся із позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості 19.12.2014 року. Таким чином, строк звернення до суду із позовом позивачем не пропущено. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач порушив договірні зобовязання, вчасно заборгованість за договором не погашав, строк позовної давності не пропустив. Відповідно до положень ст.88, 89 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у звязку із задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved