Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики в сумі 6040,00 грн., а також судові витрати - 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір позики № 645438444 на суму 2000,00 грн., зі сплатою відсотків та комісії строком на 10 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника (банківська картка № [NUMBER]). Відповідно до умов договору, Позичальник зобов'язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2 % в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40,00 грн. Згідно п. 7.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує товариству штраф у розмірі 100,00 грн. та 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. У відповідності до умов розділу 3 Правил надання грошових коштів у позику, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладення договору позики і настання юридичних прав та обов'язків, у тому числі: заповнюючи заявку на сайті товариства, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати позику (номер банківської картки, строк дії). Як вказує позивач, 24.07.2014 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на банківський рахунок позичальника (банківська картка № [NUMBER]) зазначений в заявці, що підтверджується платіжним дорученням, яке засвідчує факт передачі грошових коштів від позивача відповідачу і факт укладення між ними договору позики у формі електронного документу. 03.08.2014 року термін платежу за Договором закінчився, однак відповідач не виконав свої зобов'язання по договору, не повернув позику та, не сплатив проценти і комісію, через що станом на 08.10.2014 року у нього виникла заборгованість в сумі 6040,00 грн., а саме: сума позики - 2000,00 грн.; проценти за користування позикою - 4000,00 грн.; комісія за обслуговування договору позики - 40,00 грн. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що зобов'язання мають виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» просить задовольнити його позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив судове засідання розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини його неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалено про проведення заочного розгляду справи , про що позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Судом встановлено, що 24.07.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір позики № 645438444 на суму 2000,00 грн., зі сплатою відсотків та комісії строком на 10 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника (банківська картка № [NUMBER]). Відповідно до умов договору, Позичальник зобов'язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2 % в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40,00 грн. Згідно п. 7.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує товариству штраф у розмірі 100,00 грн. та 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. У відповідності до умов розділу 3 Правил надання грошових коштів у позику, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладення договору позики і настання юридичних прав та обов'язків, у тому числі: заповнюючи заявку на сайті товариства, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати позику (номер банківської картки, строк дії). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронний документ та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов'язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб'єктами електронного документообігу на договірних засадах. Згідно ст. 8 вказаного Закону зазначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа, як доказу, не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено, що 24.07.2014 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на банківський рахунок позичальника (банківська картка № [NUMBER]) зазначений в заявці, що підтверджується платіжним дорученням, яке засвідчує факт передачі грошових коштів від позивача відповідачу і факт укладення між ними договору позики у формі електронного документу. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, у встановлений сторонами строк та по теперішній час відповідач так і не виконав зобов'язання по Договору та суму позики позивачу не повернув. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики в розмірі 2000,00 грн., є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Пунктом 3.2 Договору Обчислення строку користування позикою та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти за користування позикою нараховуються у відсотках від суми позики з наступного дня після дня надання позики Позичальнику (перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника) до дня повного погашення заборгованості за позикою (зарахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розім і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача також проценти за користування позикою в розмірі 4000,00 грн. та комісію за обслуговування договору позики в сумі 40,00 грн. Враховуючи викладені обставини та аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання відповідно до умов Договору позики № 645438444 від 24.07.2014 року, який він уклав з позивачем, через що у нього утворилася заборгованість, яка станом на 08.10.2014 року становить 6040,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved