Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами її навчання, посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який перебуває на його утриманні та на даний час є студентом 1 курсу денної форми навчання у Чернівецькому кооперативному економіко-правничому коледжі. Загальна вартість навчання за перший рік навчання становить 9400 гривень. Термін навчання 3 роки. Відповідач в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на навчання спільної дитини не надає, тому просив суд стягнути з відповідача на його користь додаткові витрати на дитину [PERSON] в розмірі 4700 гривень, що становить 1/2 частину витрат понесених ним на оплату навчання дитини в Чернівецькому кооперативному економіко-правовому коледжі за 2017-2018 навчальній рік. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що згідний сплатити додаткові витрати на навчання сина [PERSON] в розмірі 4700 гривень. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Зеленогайської сільської ради Новоселицького району № 2811 від 13 грудня 2017 року. Відповідач сплачує позивачу аліменти на утримання неповнолітньої дитини. [PERSON] є студентом 1 курсу Чернівецького кооперативно економіко-правничого коледжу за спеціальністю «Право», денної форми навчання терміном навчання 3 роки, що підтверджується договором № П-11/12 про підготовку фахівця за денною формою навчання від 25 серпня 2017 року. Загальна вартість навчання [PERSON] у вказаному навчальному закладі відповідно до укладеного договору за 2017-2018 навчальний рік становить 9400 гривень, з яких позивач просить стягнути з відповідача 4700 гривень. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до роз'яснень вкладених у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 185 СК участь в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що навчання у навчальному закладі пов'язано з необхідністю розвитку здібностей [PERSON], а відповідач як батько зобов'язаний приймати участь у додаткових витратах пов'язаних із розвитком здібностей дитини на рівні із матір'ю, відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить обставинам справи та закону, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у виді судового збору. На підставі ст.ст. 6, 185 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved