Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В позові позивач посилається на те, що вони з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі ( шлюб на даний час розірвано), під час якого у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Позивач зазначає, що до досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання доньки. Крім того в позові вказано, що даний час донька навчається на 1 курсі Національного університету харчових технологій у м.Києві. Позивач в позові вказує, що вона із своїх доходів не може самостійно забезпечити оплату за навчання доньки та її утримання, тому вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до закінчення донькою навчання, до 30 червня 2023 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлена про місце, дату та час проведення судового засідання у справі, не з`явилась. Однак, на адресу суду вона подала заяву, в якій судове засідання просила проводити у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомленим про місце, дату та час проведення судового засідання,- в судове засідання не з`явився. Одночасно, на адресу суду він подав заяву, в якій розгляд справи просив проводити у його відсутність, позов він визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.11.2001 року, актовий запис № 549, що видане відділом реєстрації актів громадського стану Уманського міського управління юстиції у Черкаській області, де батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . 21.12.2012 року рішенням Уманського міськрайонного суду було розірвано шлюб між [PERSON] до [PERSON] .. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 20.07.2016 року Уманським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб ( актовий запис № 299) та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] на даний час досягла повноліття та навчається на І курсі денної форми навчання Національного університету харчових технологій, факультет ГРТБ, що підтверджується довідкою № 23-7354 від 20.09.2019 року. Також у довідці вказано, що термін навчання в університеті з 01.09.2019р. по 30.06.2023 року. Крім того, між [PERSON] та Національним університетом харчових технологій, в особі ректора Українця А.Г. було укладено угоду № 1857 на проживання в гуртожитку НУХТ від 01.09.2019 року, в якій вказано, що вартість проживання в гуртожитку на рік складає 5200 грн., угоду укладено з 01.09.2019 року по 01.07.2020 р. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Позивач вказує на те, що у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей, що продовжують навчання (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.201 СК України до відносин між батьком і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей цього кодексу, в тому числі ст.ст. 189-192 цього кодексу. А в ч. 1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, так як добровільно відповідач коштів на утримання дитини, яка продовжує навчання, не надає, але може надавати таку допомогу. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що можуть надати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 201 СК України положення ст. 185 СК України не застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дітьми. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 грудня 2014 року, у справі № 6-186цс14. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач позов визнав, про що на адресу суду подав відповідну заяву. Згідно з положеннями п.4 ст. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При звернення з позовною заявою позивачем судовий збір не було сплачено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: approved