Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

В грудні 2016 року представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ «Зерносвіт Деражня» з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15.07.2015 року, укладеного між [PERSON] та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що незадовго до подачі позовної заяви [PERSON] стало відомо, що нібито 15 липня 2015 року між нею та ТОВ «Зерносвіт Деражня» був укладений договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки, згідно якого відповідач отримав у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, однак зазначений договір вона не підписувала, тому на підставі ч.1\~ст.215 ЦК України\~просить визнати цей договір недійсним. Крім того, в позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Зерносвіт Деражня» в судове засідання не зявився, однак в поданій письмовій заяві проти позову заперечив, посилаючись на те, що волевиявлення обох учасників оспорюваного правочину при його укладенні було вільним та відповідало їх внутрішній волі. З огляду на викладене, суд постановляє ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши сторону позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 15 липня 2015 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Зерносвіт Деражня», [PERSON] передала в оренду ТОВ «Зерносвіт Деражня» на 10 років земельну ділянку площею 0,9646 га, кадастровий номер 6821588200:02:014:0050, що належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності. Крім того, сторонами по справі були підписані також акт приймання-передачі вищевказаної земельної ділянки та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Пилипівської сільської ради. Так, відповідно до ч.1\~ст.202 ЦК України\~правочин\~це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Правочин є правомірний, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3\~ст.215 ЦК України). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені\~статтею 203 ЦК України. Відповідно до положень ч.3\~ст.203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно із ч.1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Тобто, за своєю правовою природою відсутність волевиявлення учасника правочину є самостійною підставою для визнання правочину недійсним (ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України) Крім того, згідно ч.2\~ст.207 цього Кодексу\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] заперечила факт укладення 15 липня 2015 року договору оренди земельної ділянки із ТОВ «Зерносвіт Деражня», посилаючись на те, що вказаного договору вона не підписувала, наміру передавати належну їй земельну ділянку в оренду для відповідача у неї не було і не має, волевиявлення на укладення такого договору вона не здійснювала. Такі твердження позивача обєктивно підтверджені висновком судово-почеркознавчої експертизи №72п від 02/06/2017 року, призначеної судом за клопотанням представника позивача та проведеної Хмельницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого підпис у графі «Орендодавець» в договорі оренди земельної ділянки від 15.07.2015 року, що укладений між [PERSON] та ТОВ «Зерносвіт Деражня», виконано не [PERSON], а іншою особою. З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що [PERSON] договору оренди землі від 15 липня 2015 року не підписувала, волевиявлення на укладення такого договору не виявляла, а тому з врахуванням положень ч.3 ст.203 та ч.1 ст.215\~ЦК України, вищезазначений договір оренди землі слід визнати недійсним. Жодних доказів, які б спростовували встановлені судом обставини, представник відповідача суду не надав. При розподілі судових витрат суд виходить із положень\~ст.88 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь позивача усі понесені ним судові витрати, а саме сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., а також 2250 грн. 24 коп., сплачених за проведення судово-почеркознавчої експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved