Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

В грудні 2014 року позивач ПАТ «Дельта банк» звернулось з позовом до [PERSON], в якому просить: визнати за позивачем право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] та виселити [PERSON] з зазначеної квартири та стягнути витрати на сплату судового збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 24.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11320110000, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 100 000доларів США, які зобов'язувалась повернути до 24.03.2033 року зі сплатою 12,40 % річних за користування кредитом. Крім того, 24.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11320115000, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 1746,00 грн., які зобов'язувалась повернути до 24.03.2009 року зі сплатою 14,40% річних за користування кредитом. В рахунок забезпечення виконання зобов'язання за договорамикредиту, 22.03.2008 року [PERSON]передала в іпотеку АКІБ «Укрсоцбанк» квартиру [ADDRESS]. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «Укрсиббанк» змінило назву на ПАТ «Укрсиббанк», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків АКІБ «Укрсиббанк». 08.12.2011 року право вимоги за вищезазначеним кредитним договором ПАТ Укрсиббанк» передало ПАТ «Дельта банк». У зв»язку з порушеннямвідповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26.03.2014 року, в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 1 322 381,50 грн. за Договором про надання споживчого кредиту №11320110000 від 24.08.2008 року, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказане майно. Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки - вказану квартиру. Припинено право власності відповідача на вкартиру та зобов»язано [PERSON] передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) та квартиру. Однак, після зняття з реєстрації відповідач продовжує проживати у спірній квартирі, чине позивачу перешкоди у фактичному доступі до квартири, зачиняє двері, ключі позивачу від квартири не надає, до квартири не пускає, перешкоджає перебуванню представників позивача у приміщенні квартири, чим порушує та обмежує право власності позивача на вказану квартиру. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судовезасідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливерозглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розглядусправи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11320110000, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 100 000доларів США, які зобов'язувалась повернути до 24.03.2033 року зі сплатою 12,40 % річних за користування кредитом. (а.с.46-52). Крім того, 24.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11320115000, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 1746,00 грн., які зобов'язувалась повернути до 24.03.2009 року зі сплатою 14,40% річних за користування кредитом.(а.с.53-60). В рахунок забезпечення виконання зобов'язання за вказаними договорамикредиту, 22.03.2008 року [PERSON] передала в іпотеку АКІБ «Укрсоцбанк» квартиру [ADDRESS]. (а.с.41-43). На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «Укрсиббанк» змінило назву на ПАТ «Укрсиббанк», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків АКІБ «Укрсиббанк». 08.12.2011 року право вимоги за вищезазначеним кредитним договором ПАТ Укрсиббанк» передало ПАТ «Дельта банк». (а.с.12-17). В свою чергу, [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами, внаслідок чогозаочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26.03.2014 року, в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 1 322 381,50 грн. за Договором про надання споживчого кредиту №11320110000 від 24.08.2008 року, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказане майно. Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки - вказану квартиру. Припинено право власності відповідача на вкартиру та зобов»язано [PERSON] передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) та квартиру. (а.с.18-22). Згідно виконавчих листів від 21.05.2014 року, виданих на виконання вказаного вішення суду, заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26.03.2014 року у справі №753/2217/14, набрало законної сили 20.05.2014 року. (а.с.25-30). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власностівід 03.07.2014 року власником квартири [ADDRESS] ПАТ «Дельта Банк». (а.с.40). Згідно довідки ЖЕД №223 від 11.03.2014 року відповідачне є зареєстрованою у вказаній квартирі. (а.с.31). Відповідно до ч.1ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Частиною 2статті 40 цього Законувстановлено певний порядок дій іпотекодержателя, зокрема, визначено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок виселення громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, визначено ічастиною 3статті 109 ЖК України. Виходячи із положень вказаних правових норм, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, зокрема, якщо мешканці добровільно не звільнять житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. 14.10.2014 року та 17.10.2014 року позивачем було скеровано відповідачу вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення: квартири [ADDRESS], яке перейшло у власність позивача, як іпотекодержателя та знятись із реєстраційного обліку. (а.с.32-39). Однак жодних дій щодо виселення відповідачем вчинено не було. Відповідно до ч.1ст.319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1ст.321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений нього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно дост.391 ЦК Українивласник майна ма право вимагати усуненння перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на те, що відповідач проживає у належній позивачу квартирі без належної правової підстави, оскільки власником квартири є позивач, її проживання перешкоджає позивачу у повноцінному здійсненні його права власності, а тому суд приходить до висновку про необхідність усунення перешкод у здійснені права власності позивача на квартиру [ADDRESS],шляхом виселення відповідача з спірної квартири. Щодо позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користуванняквартирою [ADDRESS] вселення, надання та забезпечення безперешкодного входження у вказане приміщення, то в задоволені такої слід відмовити, оскільки перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні спірною квартирою усунуто шляхом виселення відповідача, відтак, внаслідок виселення відповідача право власності позивача буде поновленим. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК Українистороні, на користьякоїухваленорішення, суд присуджує з другоїсторонипонесені нею і документально підтвердженісудовівитрати. На підставі ст.1, 11, 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.526, 530, 554, 590, 591, 1049, 1050, 1052, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed