Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за її відсутності до судового розгляду справи від неї не надійшло. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Дніпропетровську звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту 00120012142БН/2012-08 від 31 серпня 2012 року в сумі 1992,42 грн. та сплачений судовий збір. На обґрунтування позову посилається на, що 31 серпня 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту, відповідно до умов якого позивачем відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки з лімітом заборгованості не більше 3000 грн. із встановленням строку припинення дії кредитної лінії 31 липня 2014 року, а відповідач зобов'язалася погасити всю існуючу заборгованість за кредитом та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 28 відсотків річних на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, але відповідач порушила умови договору, з 31 липня 2013 року кредит та проценти за його користування не сплачує, внаслідок чого станом на 01 травня 2014 року виникла заборгованість за договором в сумі 1992,42 грн., в тому числі заборгованість по сплаті кредиту в сумі 1563,56 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 25 жовтня 2013 року до 30 квітня 2014 року в сумі 225,48 грн., пені за прострочення погашення кредиту за період з 31 липня 2013 року по 30 квітня 2013 року в сумі 196,52 грн., пені за прострочення по сплаті процентів за період з 01 листопада 2013 року по 01 травня 2014 року в сумі 6,86 грн., яку в добровільному порядку, не зважаючи на звернення банку, відповідач не погасила. А тому заборгованість за кредитним договором має бути стягнути відповідача в судовому порядку. Представник позивача Троян О.І, який діє за довіреністю, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позові вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, йому відомий порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до вимог ч..2 ст.158 ЦПК України, згідно якої, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно вимог ст.ст.74,76 ЦПК України - рекомендованим поштовим відправленням за її зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, яка була повідомлена належним чином, суд відповідно до ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: розрахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту 00120012142БН/2012-08 від 31 серпня 2012 року (а.с. 6 -7), поточний витяг за контрактом (а.с.8), договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 00120012142БН/2012-08 від 31 серпня 2012 року (а.с.9-12), заява відповідача про відкриття кредитної лінії до зарплатного карткового рахунку від 17 серпня 2012 року (а.с. 13), претензія на ім'я відповідача про добровільне повне погашення заборгованості за кредитом від 18 вересня 2013 року (а.с. 14), заява відповідача від 23 жовтня 2013 року про дозвіл на добровільне погашення заборгованості за кредитною лінією (а.с. 15), копія паспорту відповідача (а.с. 16-17). Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 31 серпня 2012 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 00120012142БН/2012-0, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію у межах якої надав позичальнику кредит з лімітом не більше 3000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобов'язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 28 відсотків річних на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитними коштами. (п.2.1, 2.3, 4.1 договору, а.с. 9-12 - договір а.с. 13- клопотання відповідача про відкриття кредитної лінії). Також відповідно до п. 9.1, 9.2 кредитного договору, при неповерненні кредиту (частини кредиту), несплати відсотків за користування кредитом у терміни, передбачені кредитним договором, відповідач зобов'язалася сплатити банку пеню за кожен день прострочення, включаючи день сплати, яка нараховується на суму прострочених платежів за кредитним договором із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів в повному обсязі, в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, але відповідач порушила умови кредитного договору, з 31 липня 2013 року припинила виконання умов кредитного договору. 18 вересня 2013 року відповідачу була направлена претензія про здійснення у строк до 27 вересня 2013 року повного погашення усієї заборгованості за кредитною лінією в сумі 1588,48 грн. та нарахованими процентами в сумі 130,29 грн. ( а.с. 14), і 23 жовтня 2013 року відповідача звернулася до позивача із заявою про надання дозволу на погашення заборгованості за кредитним договором шляхом щомісячного погашення заборгованості в сумі 256,00 грн. в період з листопада 2013 року по квітень 2014 року включно ( а.с. 15). Але свої зобов'язання ні за договором ні за заявою від 23 жовтня 2013 року відповідач не виконала, внаслідок чого станом на 01 травня 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі в сумі 1992,42 грн., в тому числі заборгованість по сплаті кредиту в сумі 1563,56 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 225,48 грн., пені за прострочення погашення кредиту в сумі 196,52 грн., пені за прострочення по сплаті процентів в сумі 6,86 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 6-8). Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, фактично відмовилася від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству. Тому суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості за кредитним договором в повному обсязі та сплачений позивачем судовий збір. На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, ч.2 ст.1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved