Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до голови Правління ОСББ «Каскад» [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом визнання поширеної останнім інформації недостовірною та зобовязання спростувати таку інформацію. При цьому позивач просить : 1)визнати недостовірною та такою, що принижує його гідність, честь та ділову репутацію інформацію, наведену в листі № 89 від 29.11.2016 р., підписаному головою Правління ОСББ «Каскад» [PERSON] наступного змісту : «…квартира № 206 будинку 12/2 по проспекту Шевченка у м [PERSON] загальною площею 241 кв.м. зареєстрована на [PERSON], яка в ній ніколи не проживала, а живе і зареєстрована [INFO] в місті Одесі…З травня 2012 року по листопад 2016 року заборгованість по квартирі № 206 склала 67125 гривень. Всім зрозуміло, що вказана квартира, хоча і зареєстрована на літню матір народного депутата України [PERSON] фактично належить йому, він нею й користується. Його батьки в ній ніколи й не проживали….Всі звернення правління до [PERSON] особисто, чи через його представників про погашення вказаних боргів залишаються з його боку без реагування. Мабуть він вважає, що мешканці ОСББ «Каскад» повинні утримувати фактично його, бо його матір де-факто квартирою не володіє. Мешканці ОСББ «Каскад» обурені такою наглою поведінкою народного депутата [PERSON], який нібито у [PERSON] захищає права споживачів. А на нашу думку, крім своїх інтересів він в [PERSON] України нічого більше не захищає, бо з сайту Верховної [PERSON] вбачається, що більше ніж половину пленарних засідань він пропускає без поважних причин, а там де присутній, ніякої активності не проявляє. Особливе обурення викликав той факт, що вказавши в е-декларації нечувані суми готівки (1950000 USD, 450000 EUR, 950000 UAN) [PERSON] не може сплатити борг в 67125 грн….»; 2)зобовязати відповідача у строк не пізніше наступного для від дати набрання рішенням суду у даній справі законної сили, спростувати вищевказану поширену недостовірну інформацію шляхом оприлюднення на Інтернет-сайтах, де було розміщено лист № 89 від 29.11.2016 року, підписаний головою Правління ОСББ «Каскад» [PERSON], нового листа за підписом відповідача до Президента України, Голови Верховної [PERSON] України, Голови депутатської фракції партії «[PERSON] Порошенка» та Першого заступника Голови комітету з питань регламенту та організації роботи Верховної [PERSON] України, із зазначенням в ньому такого тексту : «[PERSON] не має жодних боргів за комунальні послуги по квартирі № 206 за адресою : м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 12/2, а наведена в листі № 89 від 29.11.2016 року інформація про наявність в нього боргу за комунальні послуги є недостовірною». Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року допущено заміну у даній справі первісного відповідача голову Правління ОСББ «Каскад» [PERSON] на належного відповідача ОСББ «Каскад». Представник позивача [PERSON] просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Представник відповідача [PERSON] не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що на шпальтах веб-сайту мережі Інтернету видання «Таймер» за посиланням http://timer-odessa. net/news/odessiti _ialuyustsya_na_сhekitu_on_zadolial_67_tisyach_za_kommunalnie_uslugi_249.html було розміщено скановану копію листа № 89 від 29.11.2016 року, підписаного головою Правління ОСББ «Каскад» [PERSON], із зазначенням в якості адресатів Президента України, Голови Верховної [PERSON] України, Голови депутатської фракції партії «[PERSON] Порошенка» та Першого заступника Голови комітету з питань регламенту та організаційної роботи Верховної [PERSON] України, в якому зазначені наступні відомості : «…квартира № 206 будинку 12/2 по проспекту Шевченка у м [PERSON] загальною площею 241 кв.м. зареєстрована на [PERSON], яка в ній ніколи не проживала, а живе і зареєстрована [INFO] в місті Одесі…З травня 2012 року по листопад 2016 року заборгованість по квартирі № 206 склала 67125 гривень. Всім зрозуміло, що вказана квартира, хоча і зареєстрована на літню матір народного депутата України [PERSON] фактично належить йому, він нею й користується. Його батьки в ній ніколи й не проживали….Всі звернення правління до [PERSON] особисто, чи через його представників про погашення вказаних боргів залишаються з його боку без реагування. Мабуть він вважає, що мешканці ОСББ «Каскад» повинні утримувати фактично його, бо його матір де-факто квартирою не володіє. Мешканці ОСББ «Каскад» обурені такою наглою поведінкою народного депутата [PERSON], який нібито у [PERSON] захищає права споживачів. А на нашу думку, крім своїх інтересів він в [PERSON] України нічого більше не захищає, бо з сайту Верховної [PERSON] вбачається, що більше ніж половину пленарних засідань він пропускає без поважних причин, а там де присутній, ніякої активності не проявляє. Особливе обурення викликав той факт, що вказавши в е-декларації нечувані суми готівки (1950000 USD, 450000 EUR, 950000 UAN) [PERSON] не може сплатити борг в 67125 грн….». Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Законом України «Про інформацію».\~Крім того, враховуючи положення\~статті 9 Конституції України,\~при вирішенні спору по даній справі необхідно враховувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та рішення Європейського суду з прав людини, а також враховувати постанову Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи». Так,\~ст. 32 Конституції України\~передбачає, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Стаття 34 Конституції України передбачає, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Нормами\~ст. 277 ЦК України\~передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Разом з тим,суд не вправі зобов'язовувати відповідачів вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, так як примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено положеннями ст.ст. 16, 277 ЦК України, що також розяснено у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи». Закон України «Про інформацію», зокрема стаття 2 визначає основні принципи інформаційних відносин, як от - гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Частиною 2 статті 29\~Закону України «Про інформацію»\~передбачено, що предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо. Стаття 30\~Закону України «Про інформацію»\~передбачає, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Суд вважає, що негативні висловлювання стосовно позивача, які містяться у листі № 89 від 29.11.2016 року, підписаному головою Правління ОСББ «Каскад» [PERSON], не можна вважати оціночними судженнями. Стаття 1 Закону України «Про інформацію»\~визначає поняття інформації, як документованих або публічно оголошених відомостей про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та довкіллі. Інакше кажучи, інформація як така\~це відомості про конкретні факти. Згідно з статтею 30\~Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. На такому поділі інформації неодноразово наполягав у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Фельдек проти Словаччини» від 12 липня 2001 р. зазначено: «Суд розрізняє фактичні повідомлення та оціночні судження. Вимогу щодо доведення істинності оціночного судження неможливо дотримати, така вимога порушує свободу вираження поглядів, яка є основною частиною права, гарантованого ст. 10 Конвенції з прав людини». Таким чином, різниця між наведеними поняттями полягає й у тому, що навпроти від оціночних суджень, факти можуть бути підтвердженими та перевіреними. Так, твердження, які містяться у листі № 89 від 29.11.2016 року, підписаному головою Правління ОСББ «Каскад» [PERSON], на думку суду, констатують та конкретно вказують на порушення позивачем діючого законодавства. Дана інформація може бути перевірена та відповідно доведена або спростована шляхом отримання відповіді від компетентних органів про наявність чи відсутність обвинувального вироку суду як стосовно вказаних обставин, так і стосовно конкретної людини. Отже дане твердження відповідача не може бути сприйняте судом як оціночне судження, а є фактичними даними, що можуть бути перевірені. Вирішуючи дану справу, суд також виходить з того, що відповідно до ч. 3\~ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 74922513 від 06.12.2016 р., право власності на квартиру під № 206, загальною площею 195,5 кв.м., житловою площею 71, кв.м., що знаходиться в будинку № 12/2 по проспекту Шевченка в м. Одесі, було зареєстроване 30.12.2015 р. за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину віж 30.12.2015 р., виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 597 (а.с.20-21). Більш того, відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач коли-небудь користувався та/або користується на даний час вищевказаною квартирою фактично, в тому числі на підставі укладеного у встановленому законом порядку відповідного договору. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що поширена відповідачем вищевказана інформація відносно позивача є негативною, не відповідає дійсності, є образливою для позивача, ганьбить і порочить його честь, гідність і ділову репутацію. У відповідності до\~Конституції України, честь і гідність людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3), та кожен має право на повагу до його гідності (ст. 28). Відповідно до положень ч. 1, 7\~ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 551,20 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved