Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, розподіл спадкового майна та стягнення витрат на поховання спадкодавця. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким з 26 листопада 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, вони спільно проживали, мали спільне майно, вона доглянула його до смерті, провела похорони, вступила в спадщину. У спадкодавця від першого шлюбу є троє дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , двоє перших не виявили бажання приймати спадщину після смерті батька, а остання подала заяву про прийняття спадщини, а оскільки спадкодавець залишив на неї заповіт на все майно, тому відповідачка по віку являється спадкоємцем на обов`язкову частку в спадковому майні. Спадкове майно складається з Ѕ частки приватизованої квартири [ADDRESS] та банківського вкладу в розмірі 35000 грн., на Ѕ частину якого вона має право як дружина. З огляду на незначний розмір обов`язкової частки в спадковому майні відповідачки, просила визнати за нею право власності на заявлене майно із сплатою відповідачці компенсації вартості її спадкової частки. Крім того просила стягнути з відповідачки половину понесених нею витрат на поховання спадкодавця в розмірі 12414 грн. В судовому засіданні сторона позивачки підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Сторона відповідачки в судовому засіданні не визнала позов, мотивуючи наміром набути право власності на спадкове майно в розмірі обов`язкової частки та небажанням отримувати компенсацію за неї. Заперечили оплатити заявлений розмір витрат на поховання, оскільки позивачка отримала соціальну допомогу на поховання, крім того вважають його сумнівним та неспіввідносним із розміром її обов`язкової частки в спадщині. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1233 \~ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 94 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 21 березня 2017 року. У відповідності до даних довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 29 січня 2019 року за № 1191 [PERSON] на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою була зареєстрована дружина [PERSON] . Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі з 26 липня 2011 року підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 22 березня 2017 року. [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження (заповіт), яким все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , заповіт посвідчений на дому державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 17 березня 1998 року за р. № 2-922. У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 47239942, виданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 28 березня 2017 року, даний заповіт являється чинним. Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи № 208/2017, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 28 березня 2017 року вбачається, що про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] подали заяви позивачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом та відповідачка [PERSON] , як спадкоємець по закону на обов`язкову частку, як непрацездатна дочка (пенсіонер за віком). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1241\~ЦК України малолітні,\~неповнолітні,\~повнолітні непрацездатні\~діти спадкодавця,\~непрацездатна вдова\~(вдівець)\~та непрацездатні\~батьки спадкують,\~незалежно від\~змісту заповіту,\~половину частки,\~яка належала\~б кожному\~з них\~у разі\~спадкування за\~законом (обов`язкова\~частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між батьком та дочкою, підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18 січня 1977 року Старокостянтинівським районним відділом РАЦС Хмельницької області, та даними її свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Старокостянтинівським райбюро ЗАГС Хмельницької області 06 травня 1970 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] заявлені: -Ѕ частки квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 09 січня 2002 року на підставі розпорядження від 27 листопада 2001 року за № 5427; -грошовий вклад в розмірі 35000 грн. на депозитному рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] в філії Хмельницькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк». Державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори листом від 06 вересня 2019 року за № 2200/02-14 позивачці відмовив в оформленні спадкових прав на заявлене спадкове майно після смерті [PERSON] в зв`язку із наявним спадковим спором між спадкоємцями щодо часток в спадщині. Відповідно до роз`яснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В даній спадщині потенційними спадкоємцями за законом в рівних частках являються позивачка [PERSON] , як дружина спадкодавця, та [PERSON] , [PERSON] , відповідачка [PERSON] , як діти спадкодавця, тобто чотири спадкоємці, кожний з них мав би право на ј частку в спадщині. Таким чином обов`язкова частка відповідачки [PERSON] складає половину від ј частки, на яку вона мала право при спадкуванні всіх потенційних спадкоємців, що становить 1/8 частину в спадковому майні. Отже, частки позивачки [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, та відповідачки [PERSON] , як спадкоємця за законом на обов`язкову частку, в Ѕ частині квартири [ADDRESS] становлять відповідно 7/8 та 1/8. Стосовно грошового вкладу. 01 грудня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір № 28732822 на вклад «Мій депозит» на ім`я фізичної особи, за умовами якого вкладник на депозитний рахунок № 26309028732822 вніс 35000 грн. під 17 % річних. Положеннями ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~60\~Сімейного кодексу\~України визначено,\~що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.\~ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~61\~Сімейного кодексу\~України об`єктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя\~може бути\~будь-яке\~майно,\~за винятком\~виключеного з\~цивільного обороту. Об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~є заробітна\~плата,\~пенсія,\~стипендія,\~інші доходи,\~одержані одним\~із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже позивачка [PERSON] має право на виділення Ѕ частки в спільному майні подружжя в грошовому вкладі на суму 35000 грн. на депозитному рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] в філії Хмельницькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк» в розмірі 17500 грн. Тому в спадкову масу входить Ѕ частка вищевказаного депозитного рахунку в розмірі 17500 грн. Таким чином частки позивачки [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, та відповідачки [PERSON] , як спадкоємця за законом на обов`язкову частку, в Ѕ частці депозитного рахунку становлять відповідно 7/8 та 1/8. Вцілому позивачці [PERSON] належить 15/16 частки від грошового вкладу в розмірі 35000 грн., що становить 32812 грн. 50 коп. Позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст.\~361\~ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові\~може бути\~надана лише\~за його\~згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідачка [PERSON] має право на спадкування обов`язкової частки в спадковому майні після смерті батька [PERSON] , наразі заявлене право не реалізувала, не оформила своїх спадкових прав, не набула права власності на заявлене спадкове майно і не бажає отримати від позивачки запропоновану останньою компенсацію вартості своєї частки в спадщині, тому позовна вимога про розподіл спадкового майна шляхом виплати відповідачці вартості її обов`язкової частки є передчасною та не підлягає задоволенню. Відносно позовних вимог про стягнення витрат на поховання спадкодавця. Сторони визнають, що позивачка провела похорони спадкодавця, а відповідачка в цьому участі не приймала. Відповідно до ч. 1 ст.\~1232\~ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. За змістом указаної норми витрати на поховання спадкодавця можуть бути покладені лише на його спадкоємців, які прийняли спадщину, тобто на сторін справи. Як передбачено ст.\~2\~Закону «Про\~поховання та\~похоронну справу» поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству; предмети ритуальної належності, вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші); ритуальні послуги\~послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштування місця поховання. В силу ст.\~2\~Закону «Про\~застосування реєстраторів\~розрахункових операцій\~у сфері\~торгівлі,\~громадського харчування\~та послуг» розрахункова операція приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ\~встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону «Про застосування\~реєстраторів розрахункових\~операцій у\~сфері торгівлі,\~громадського харчування\~та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операцій з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що вона понесла наступні витрати на поховання спадкодавця: - ритуальні послуги (гріб, хрест, платки, катафалк, автобус, хустки) 8028 грн. (накладна від 19.03.2017 ФОП [PERSON] ); - плитка гранітна на надгробку 5000 грн. (квитанція від 09.06.2018 ФОП [PERSON] ); - плитка гранітна на надгробку 11800 грн. (квитанція від 10.07.2018 ФОП [PERSON] ). Всього 24828 грн., половину з яких просила стягнути з відповідачки, тобто 12414 грн. За інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.01.2020 року за № 2200-0217-7/890 [PERSON] згідно її заяви від 22 березня 2017 року було виплачено допомогу на поховання за померлого [PERSON] в сумі 8105 грн. 98 коп. Як вбачається отримана допомога на поховання в розмірі 8105 грн. 98 коп. покрила витрати на ритуальні послуги в сумі 8028 грн. Витрати на придбання гранітних плиток на надгробок, встановлення яких проводилось після поховання особи, не є витратами на поховання та не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами ст. 1232 ЦК України. Таким чином в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на поховання спадкодавця слід відмовити. Підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті експертного дослідження на предмет визначення вартості квартири в сумі 1000 грн. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позов було заявлено на суму 157278 грн. 44 коп. Отже, на користь позивачки з відповідачки підлягає стягненню 1291 грн. 66 коп. судового збору (100 % х 145278 грн. 44 коп. задоволений розмір позовних вимог / 157278 грн. 44 коп. заявлений розмір позовних вимог = 92,13 % задоволених позовних вимог; 1402 грн. сплачений судовий збір х 92,13 % задоволених позовних вимог) : 100 % = 1291 грн. 66 коп.

Outcome: partial