Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

В заявленому позові позивач, [PERSON] , просить розірвати шлюб з відповідачем, [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 12 квітня 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем у Гавриляцькій сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Від шлюбу у них народилось двоє дітей, син, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми. Зазначила, що спільне життя у них не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного у зв`язку з чим виникають сварки та непорозуміння. Протягом двох останніх років вони разом не проживають, подружнього життя не підтримують, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе та недоцільне. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати та залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 14.09.2021 року подав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення та просив справу розглядати без його участі (а. с. 19). 26 серпня 2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що передбачено частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 12 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Гавриляцькій сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.04.2007 року (а. с. 3). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, син, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25.07.2011 року та серії [NUMBER] від 14.07.2014 року відповідно (а. с. 4, 5). Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом протягом двох останніх років, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved