Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позові та в уточнених позовних вимогах вказувала, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 07.10.1995 року по 29.07.2014 року. За рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.07.2014 року шлюб між ними було розірвано. За час подружнього життя у них народилося двоє дітей - повнолітній син [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. З 01.09.2015 року старший син [PERSON] вступив до Технічного університету в місті Кошице у Словаччині, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання перекладена на українську мову та копія довідки на словацькій мові. Стипендію він не отримує і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд стягнути з [PERSON] ([INFO], ІК [NUMBER], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS]) на мою користь, [PERSON] ([INFO], ІК [NUMBER], [ADDRESS], 39600) аліменти на утримання наших дітей - неповнолітнього сина, [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття та на повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до закінчення ним навчання, та стягувати їх починаючи від дня пред'явлення позову до суду. Всі витрати пов'язані з судом покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. На підставі ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 181 Сімейного кодекс) України, за домовленістю між батьками дитини той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоров'я і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Згідно ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зв'язку із складним матеріальним становищем, вона потребує матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини на період навчання, а також на утримання малолітньої дитини від відповідача. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved