Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 30 листопада 2010 року, на ? частку земельної ділянки площею 1,3602 га, кадастровий номер 6824287300:03:004:0130, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 146825, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 01 червня 2009 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, він являється єдиним спадкоємцем останньої по закону, інших спадкоємців немає. Однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що в вищевказаному правовстановлюючому документі вони вказані власниками по 100 % кожний, при цьому зазначено, що земля належить їм на праві спільної сумісної власності. Позивач подав до суду заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування. Просив справу розглянути без участі сторін. Представник відповідача подав до суду заяву аналогічного змісту. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 \~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла 30 листопада 2010 року в с. Семиреньки Старокостянтинівського району, про що складено відповідний запис № 11 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 153462, виданого Самчинецькою сільською радою Старокостянтинівського району 02 грудня 2010 року. У відповідності до даних довідки виконавчого комітету Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району від 20 вересня 2016 року за № 454 вбачається, що [PERSON] на день смерті проживала [INFO] разом з сином [PERSON] Факт родинних відносин, як сина та матері, підтверджується даними свідоцтва про народження позивача серії І-БВ № 023188, повторно виданого Самчинецькою сільською радою Старокостянтинівського району 10 жовтня 1995 року. Позивач в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, юридично прийняв спадщину, шляхом подання 11 січня 2011 року відповідної заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. На підставі його заяви була заведена спадкова справа № 16/2011 року до майна померлої (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25818195, наданий Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 11 січня 2011 року). Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи, направлених суду нотаріальною конторою 03 листопада 2016 року за № 4067/01-16, вбачається, що позивач являється єдиним спадкоємцем до майна померлої. Інших спадкоємців, а також, передбачених законом, та ст. 1241 ЦК України, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. До складу спадкового майна увійшла ? частка земельної ділянки площею 1,3602 га, кадастровий номер 6824287300:03:004:0130, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 146825, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 01 червня 2009 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 05 грудня 2008 року за № 406/2008-р. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 20 вересня 2016 року за № 3337/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану нерухомість через те, що в вищевказаному правовстановлюючому документі [PERSON] та [PERSON] вказані власниками по 100 % кожний, також зазначено, що земля належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~кожна\~\~особа\~\~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину,\~\~однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у звязку з невідповідністю змісту Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 146825, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 01 червня 2009 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 05 грудня 2008 року за № 406/2008-р в частині визначення часток співвласників та форми власності, тому його права підлягають захисту, а наявність помилок не може бути підставою відмови у захисті прав позивача.

Outcome: approved