Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

В жовтні 2017 року представник позивача ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначав, що між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем 01.04.2013 року, був укладений кредитний договір № 001-14557-010413. Відповідно до умов договору, позивачу був наданий кредит у розмірі 23200 грн грн. на строк 12 місяців. Відповідач згідно договору зобовязався щомісяця у строки, передбачені договором, здійснювати погашення суми заборгованості та сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитними коштами. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, а саме виконував свої зобовязання неналежним чином, внаслідок чого станом на 21.08.2017 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 44870,78 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 25355,41 грн., заборгованість за відсотками 19515,37 грн. Представник позивача просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] 01.04.2013 року, був укладений кредитний договір № 001-14557-010413. Відповідно до умов договору, позивачу був наданий кредит у сумі 23200 грн. Строком на 12 місяців. Відповідно до п.1 ч.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти, у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною договору. У відповідності зі ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит, в свою чергу відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21.08.2017 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 44870,78 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 25355,41 грн., заборгованість за відсотками 19515,37 грн. Враховуючи встановлені судом обставини, а також відсутність доказів, які б спростовували наявність кредитної заборгованості у відповідача, суд вважає позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 1600 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved