Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №6400 від 29.03.1997 р. квартири [ADDRESS] . В обґрунтування вимог посилаються на те, що 29.03.1997 року між ним та відповідачами був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна №6400, відповідно до якого оплатив та прийняв квартиру [ADDRESS] . Він має намір належне йому майно подарувати дочці та онуці, проте при зверненні до приватного нотаріуса, йому відмовлено у здійсненні зазначених нотаріальних дій з тих підстав, що даний договір не може бути прийнятий нотаріусом, оскільки сторонами не додержано вимог ст. 227 ЦК УРСР, в редакції, чинній на момент нотаріального посвідчення. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом через оголошення на офіційному сайті суду. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 29 березня 1997 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , яка належала відповідачам на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» від 10.03.1994 р. за р. [NUMBER], зареєстрованого БТІ 24.10.1996 року за р. [NUMBER]. Договір №6400 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований Південній товарній біржі в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №6400, зареєстрованого БТІ 23.04.1997 року за р. №13936. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved