overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~що 26\~вересня 1980\~року вона\~уклала шлюб\~з відповідачем,\~який зареєстрований\~міським відділом\~ЗАГС м.\~Красноармійська Донецької\~області, актовий запис № 146. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини\~з відповідачем\~припинені з\~лютого 2000\~року у\~звязку з несумісністю характерів та різними поглядами на сімейне життя. Вони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство. Зазначила, що збереження сім'ї неможливо та суперечить їх інтересам, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, не повідомив про причини неявки, відзив не подав. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 26\~вересня 1980\~року міським\~відділом ЗАГС\~м.\~Красноармійська Донецької\~області, актовий запис № 146. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з лютого 2000 року, у звязку з несумісністю характерів та різними поглядами на сімейне життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком по вул. Січових Стрільців, 1а, в смт.Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що являється власником 3/4 вказаного житлового будинку. Власником іншої 1/4 частки будинку є її донька [PERSON] Відповідач являється онуком позивача і разом з нею зареєстрований у вказаному будинку, однак з 2002 року в ньому не проживає, так як переїхав з матірю до Португалії, де проживає до цього часу. \~ \~ \~ \~Позивач, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідач, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], до 2002 року проживав у належному [PERSON] та [PERSON] на праві власності житловому будинку №1а по вул. Січових Стрільців, в смт.Ярмолинці Хмельницької області, як член сім'ї позивача. У 2002 році відповідач змінив постійне місце проживання. \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються: витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133452430 від 07.08.2018 (а.с. 6); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133452960 від 07.08.2018 (а.с. 7); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133454097 від 07.08.2018 (а.с. 8); довідкою Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області №2888 від 19.09.2018 про склад сімї [PERSON] (а.с. 5); свідоцтво про народження [PERSON] серії І-БВ №308219 від 16.01.2018 (а.с. 9); довідка виконкому Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області №3913 від 18.10.2018 (а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутній без поважних причин у житловому будинку №1а по вул. Січових Стрільців, в смт.Ярмолинці Хмельницької області, який належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], з 2002 року, тобто понад 16 років, а тому він втратив право на користування вказаним житлом. Судові витрати на користь позивача з відповідача не стягуються за клопотанням позивача. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 02.10.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і як наслідок - до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Більше двох місяців вони з відповідачем не проживають разом, між ними припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини, життя, яке б ґрунтувалось на почуттях взаємної любові, дружби та поваги, в них немає. В них відсутні спільні інтереси, немає наміру продовжувати шлюб чи зберегти сімю, тому вважає, що подальше сімейне життя неможливе, такий шлюб суперечить її інтересам та інтересам дітей, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач пішов проживати в іншу сімю, з червня 2018 року вони разом не проживають, тому примирення між ними не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що він має намір створити іншу сімю, примирення між ними не можливе. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1793. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 082175; свідоцтвами про народження серії 1-БВ № 194637 та серії 1-БВ № 251934. Спільне життя між сторонами не склалось, сторони разом не проживають. Ухвалою суду від 19.11.2018 року сторонам надавався строк для примирення, яке не відбулось. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сімї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 06.09.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого в них є дитина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на сімейні обовязки, спільного господарства не ведуть з червня 2018 року. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому примирення між ними не можливе. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, так як всі дії спрямовані на примирення не дали жодних результатів. Тому позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, суду пояснила, що вони разом не проживають з червня 2018 року, примирення між ними не можливе, оскільки в них різні характери та вони не розуміють один одного. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не заперечив, пояснив, що в них різні погляди на життя та позивач не бажає примирення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1591. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №114785; свідоцтвом про народження серії 1-БВ №215721. Спільне життя між сторонами не склалось в звязку з різними поглядами на сімейне життя, сторони разом не проживають. Ухвалою суду від 30.11.2018 року сторонам надавався строк для примирення, яке не відбулось. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сімї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 14.03.1979 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Спільних дітей у них немає. Спільне подружнє життя в них не склалось, вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинені вже протягом тривалого часу. На даний час та з 1993 року вони спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Подальше сімейне життя між ними не можливе, їх сімя розпалась, внаслідок чого вона перестала сприймати відповідача як свого чоловіка, в неї повністю зникли почуття до відповідача. Подальше спільне життя їх як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, шлюб існує формально, примирення з відповідачем вона не бажає. Тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ст.280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~зявився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON]\~та [PERSON]\~перебувають в\~шлюбі,\~зареєстрованому 14.03.1979року в м.Шепетівка, міськвідділом РАЦС Хмельницької області, актовий запис №69, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №349510. Від шлюбу спільних дітей немає. Спільне життя між сторонами не склалось, разом не проживають. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що з часу подання позову позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сімї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 15.10.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилось двоє дітей: 08.01.2008 року [PERSON], 30.11.2010 року [PERSON]. Протягом шлюбу сімейні відносини поступово погіршувались через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. На даний час спільне проживання з відповідачем стало неможливим. Протягом спільного сімейного життя вживались заходи щодо збереження сімї, налагодження стосунків як подружжя. Проте, відносини і надалі погіршувались, вони мають зовсім протилежні погляди на шлюб, сімю. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. З огляду на повну відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між нею та відповідачем, подальше збереження шлюбу неможливе, тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що примирення між ними не можливе. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15.10.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №1960. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №027097; свідоцтвами про народження серії 1-БВ №068983, серії 1-БВ №146572. Спільне життя між сторонами не склалось, ухвалою суду від 14.11.2018 року сторонам надавався строк для примирення, яке не відбулось. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сімї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 18.10.2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого в них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спочатку між ними панувала взаємоповага та взаємодопомога, співпадали погляди на життя, на виховання дітей, ведення спільного господарства та на інші основоположні принципи подружнього життя і будь-які сімейні питання вирішувались обопільно та на користь сім'ї. Із закінченням декретної відпустки в 2015 році почалися зміни в подружньому житті не на користь родини, з'явились перші непорозуміння щодо ведення спільного господарства, виховання дітей, догляду за ними. Неодноразові спроби налагодити спільне життя були безрезультатними, наміру поновлювати спільне життя немає, а за таких умов збереження шлюбу є недоцільним. З 2017 року спільне життя з відповідачем ще більше усугубилось, погляди на сімейне життя змінились, стало відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Примирення між ними не можливе, тому позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що між ними немає взаєморозуміння, шлюбні стосунки припинені, примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що з червня 2018 року між ними припинено шлюбні стосунки, позивач має іншого чоловіка, тому примирення не можливе. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис №1840. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Сімейне життя між сторонами не склалося через нерозуміння, фактично шлюбні відносини між ними припинено. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 23.06.1972 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [INFO]. На протязі 11 років (з 2007 року) їх фактичні шлюбні відносини припинились, тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що примирення між ними не можливе, разом вони не проживають близько 10 років, неповнолітніх дітей не мають. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.06.1972 року Печерським бюро запису актів громадянського стану м.Києва, актовий запис №389, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Спільне життя між сторонами не склалось, разом не проживають, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved