Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

В жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 17 серпня 2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач уклав з [PERSON] договір №б/н. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості зі строком дії платіжної картки 2 роки. ЗАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу кредитну картку. Крім цього, [PERSON] зобовязалася також у разі порушення своїх зобовязань за вказаним договором сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у розмірі гривень 25840 копійок 72 копійки, що складається: з заборгованості за кредитом 3630 гривень 18 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом 20503 гривень 84 копійок, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 1206 гривень 70 копійки. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, проте в позовній заяв зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про своє ставлення до предявленого позову не повідомила Про час та місце розгляду справи вона повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.29). Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк» що підтверджується копією Статуту (а.с.17). 17 серпня 2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір №б/н, за умовами якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості зі строком дії платіжної картки 2 роки. ЗАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу кредитну картку. [PERSON] зобовязалася повертати кредит по частинам шляхом сплати щомісячних платежів, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Вказані обставин підтверджуються заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.6), Витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-12). У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувалася платіжною карткою та за її допомогою знімала з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертала, не сплачувала відсотки за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у неї виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 25840 гривень 72 копійки. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 27 серпня 2015 року (а.с.4-5). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 25840 гривень 72 копійки. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 29 вересня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір у розмірі 1218 гривень. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень.

Outcome: approved