Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію посилаючись на те, що відповідач, який проживає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Київенерго». Свої зобов'язання відповідач виконує неналежно, внаслідок чого станом на 01.12.2013 року утворилась заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 778 грн. 80 коп., а з врахуванням індексу інфляції та 3% річних - 785 грн. 30 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту енергію в розмірі 778 грн. 80 коп., 3% річних та інфляційну складову боргу сумою 6 грн. 50 коп., сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує ухвалити заочне рішення. Відповідач до суду не з'явивсь, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-12). Особовий рахунок на споживання електричної енергії відкрито на [PERSON] За результатами аналізу оплат з'ясовано, що відповідач не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії, заборгованість, яка утворилась за споживання електричної енергії, відповідач не сплатив по теперішній час. Заборгованість за споживання електричної енергії станом на 01.12.2013 року складає 778 грн. 80 коп. Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно п.20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. П. 42 Правил користування електричною енергією для населення, передбачає, що споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 778 грн. 80 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача втрати від інфляції за період з лютого 2012 року по жовтень 2013 року в розмірі 89 коп. та 3% річних за період з лютого 2012 року по жовтень 2013 року в розмірі 5 грн. 61 коп. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що заборгованість за спожиту електроенергію відсутня, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 778 грн. 80 коп., інфляційна складова та 3% річних в сумі 6 грн. 50 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved