Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Виклад позиції позивача. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений 28 квітня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., реєстровий №23858, таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 червня 2021 року (ВП №65874392) постановлені приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. при примусовому виконанні виконавчого напису №23858 вчиненого 28 квітня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. з позивача на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» стягується заборгованість в розмірі 25084,40 грн. Вважає, що виконавчий напис, вчинений 28 квітня 2021 року, приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. реєстровий номер №23858, є таким, що не підлягає виконанню. Тому що однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. Позивач зазначає, що ним не отримувалась письмова вимога про погашення заборгованості від ТОВ «Українські Фінансові Операції» в розмірі 25084,00 грн. Розрахунок визначеної до сплати заборгованості, підстави стягнення зазначених грошових коштів позивачу не зрозуміло, вважає її безпідставною. Оскільки, приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису № 23858 від 28 квітня 2021 року, не пересвідчився у отриманні позивачем вимоги від ТОВ «Українські Фінансові Операції» щодо сплати заборгованості та в безспірності вимог, вчинив виконавчий напис в порушення вимог ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 28 квітня 2021 року зареєстрованого за реєстровим №23858 таким, що не підлягає виконанню. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 20 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року заяву про забезпечення позову - задоволено, зупинено стягнення по виконавчому провадженню ВП №65874392 від 22 червня 2021 року, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. 24 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного з викликом сторін на 22 жовтня 2021 року, клопотання позивача про витребування доказів задоволено. У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про місце дату та час повідомлені у встановленому законом порядку, через канцелярію суду надали: - позивач заяву про підтримання позовних вимог, просив розгляд справи провести без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує, відмовляється витребувати у третіх осіб документи та просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 908,00 грн. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач ТОВ «Українські Фінансові Операції» у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлено належним чином. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяв від нього, а також відзиву не надійшло. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року постановлено ухвалити заочне рішення. Позиції третіх осіб не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65874392 від 22 червня 2021 року постановлено приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. вбачається, що 28 квітня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №23858, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» заборгованість за період з 30 серпня 2020 року по 28 квітня 2021 року у розмірі: 3600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1983,60 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 18570,80 грн - заборгованість за нарахованою пенею, що становить загальну суму 25084,40 грн та стягнення виконавчого збору/основного винагороди приватного виконавця у розмірі 2508,44 грн (копія, а.с.8). Вивчивши доводи та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню. Між сторонами дійсно склалися цивільні правовідносини, так як 28 квітня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №23858, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» заборгованість за період з 30 серпня 2020 року по 28 квітня 2021 року у розмірі: 3600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1983,60 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 18570,80 грн - заборгованість за нарахованою пенею, що становить загальну суму 25084,40 грн. Приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області відкрито виконавче провадження ВП №65874392 від 22 червня 2021 року Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ч. 1 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт - оскаржуються до суду. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (п. 3.2 Порядку), відповідно до п. 1 якого такими документами є: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно до п. 3.5. Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 2 Переліку №1172, для одержання виконавчого напису заявник повинен надати нотаріусу в разі стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. У постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року викладена правова позиція, відповідно до якої суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивач заперечує, оскільки розрахунок визначеної до сплати заборгованості та підстави стягнення зазначених грошових коштів йому є не зрозумілими, з сумою заборгованості не погоджується та вважає її безпідставною. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «Українські Фінансові Операції» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн, сплачений при подачі позову до суду, що підтверджується квитанцією від 24 вересня 2021 року №0.0.2279078452.1 в сумі 454,00 грн (а.с.11) та судовий збір сплачений при подачі заяви про забезпечення позову до подання позову від 20 вересня 2021 року в сумі 454,00 грн (копія, а.с.29). Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Outcome: approved