Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

В грудні 2015 року до Червонозаводського районного суду міста Харкова звернувся Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру зайнятості із вищевказаним позовом. Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04.02.2016 року вищевказану цивільну справу направлено до Краснокутського районного суду Харківської області за підсудністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 2 листопада 2005 року відповідачу було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. Однак в подальшому позивачу стало відомо, що в період з серпня 1999 року по серпень 2014 року [PERSON] була зареєстрована як фізична особа - підприємець, тобто належала до категорії зайнятого населення та не мала права на отримання допомоги по безробіттю. 30 липня 2015 року позивачем було видано наказ про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю і відповідачу було направлено претензію про повернення коштів, однак грошові кошти відповідач не повернула. У звязку із чим позивач просив стягнути з відповідача на його користь вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття та коштів, відшкодованих як дотація на створення додаткових робочих місць в сумі 18949 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн. В відкрите судове засідання представник позивача не прибула, однак через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні та не повідомила про причини неявки, у звязку з чим за згодою представника позивача суд відповідно до правил частини 1\~статті 224 ЦПК України\~розглядає справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до ч.4\~ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. 26.10.2005 року [PERSON] звернулась за сприянням у працевлаштуванні до Червонозаводського районного центру зайнятості, про що у відповідності до витягу із наказів про прийнятті рішення серії ПК №: 200900305102600002 по особі [PERSON] їй було надано статус безробітного. Наказом № НТ060901 від 01.09.2006 року [PERSON] була знята з обліку в звязку з працевлаштуванням за договором центру зайнятості з Червонозаводським відділенням ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» з наданням дотації на створення додаткового робочого місця з 01.09.2006 року по 01.02.2007 рік. Вдруге [PERSON] звернулась до Червонозаводського РЦЗ за сприянням у працевлаштуванні у 2007 році. Допомога по безробіттю призначалась з 08.02.2007 року по 02.02.2008 року, але не виплачувалась, так,як відповідач була знята з обліку 09.02.2007 року в звязку з працевлаштуванням за направленням ДСЗ. Втретє [PERSON] перебувала на обліку в Червонозаводському РЦЗ в період з 24.06.2008 року по 20.05.2009 року. Допомога по безробіттю призначалась з 24.06.2008 року по 18.05.2009 рік. Реєстрацію в центрі зайнятості припинено з 20.05.2009 року в звязку з працевлаштуванням безробітного за направленням ДСЗ. Вчетверте [PERSON] звернулася до Харківського міського центру зайнятості 06.10.2010 року. За її особистою заявою 13.10.2010 року по 07.10.2011 рік. Допомога по безробіттю призначалась в період з 13.10.2010 року по 04.04.2011 року. Виплату допомоги по безробіттю припинено та знято з обліку відповідача з 05.04.2011 року, в звязку з працевлаштуванням безробітного за направленням [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб за № 20807474, [PERSON] була зареєстрована як фізична особа підприємець з 27.08.1999 року. Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за судовим рішенням, що не повязано з її банкрутством внесено 11.08.2014 року. Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.10,60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені статтями\~10\~і\~11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин. [PERSON] з п. 2 ч. 1ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції від 05.07.2012 року безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2ст. 43 цього Закону статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. [PERSON] з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, до Харківського міського центру зайнятості надійшла інформація, щодо факту, що [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 29.07.2015 року за\~№ 254\~ФОП. За таких обставин, відповідачем в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносилася до категорії зайнятого населення, відповідно до норм ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». У звязку з цим, Харківським міським центром зайнятості 30.07.2015 року виданий наказ за № 1075 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю та вартості наданих соціальних послуг» [PERSON] за період з 02.11.2005 року по 29.07.2006 рік, 24.06.2008 року по 18.05.2009 року, з 13.10.2010 року по 04.04.2011 року на загальну суму 14483,29 грн. та коштів відшкодованих, як дотації на створення додаткових робочих місць «Оранта » Червонозаводське відділення ВАТ Національної Акціонерної страхової компанії з 01.09.2006 року по 01.02.2007. року в сумі 4466,31 грн.. [PERSON] з ч. 3ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 39 вказаного Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Працівниками міського центру зайнятості були прийняті заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільну сплату суми виплаченого забезпечення застрахованій особі, проте, як встановлено судом, на час розгляду справи, вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору, сплачена ним при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved