Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 2018/ОВР/039-001446 від 26.09.2018 року у сумі 52 262,53 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 26.09.2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем шляхом подання заяви-договору № 2018/1_С/039-001839 укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками АБ «УКРГАЗБАНК» та договір № 2018/ОВР/039-001446. За умовами Договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування «Універсальна карта «Домовичок» та встановив ліміт дозволеного овердрафту, з максимальною сумою ліміту в розмірі 300 000, 00 грн, щомісячний платіж по кредиту - 7%, проте мінімум 50 грн, пільговий період 30 днів, відсоткова ставка 36% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48%, строк дії договору 12 місяців. Відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 15.06.2020 року виникла заборгованість в розмірі 52262 грн 53 коп., яка складається з: заборгованість по кредиту (поточна) - 20383 грн 27 коп; заборгованість по кредиту (прострочена) - 17156 грн 91 коп; заборгованість по процентам (поточна) - 719,59 грн; заборгованість по процентах (прострочена) - 14 002 грн 76 коп. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Представник позивача про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надала. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2021 року відкрито спрощене провадження у справі. 15.04.2021 року Олександрійським міськрайонним судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 26.09.2018 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Украгазбанк» та [PERSON] було укладено заяву - договір №2018/І_С/039-001839 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками АБ «УКРГАЗБАНК». В рамках даної заяви - договору з позичальником одночасно було укладено Договір овердрафту №2018/ОВР/039-001446. За умовами Договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України на умовах тарифного плану «Універсальна карта «Домовичок» та встановив ліміт дозволеного овердрафту, з максимальною сумою ліміту в розмірі 300 000 грн 00 коп на строк 12 місяців, з 26.09.2018 року по 25.09.2019 року. Паспортом споживчого кредиту, що є складовою частиною зазначеного договору визначено також відсоткову ставку у розмірі 36 % річних, пільгова відсоткова ставка 0,0001% річних, та відсоткова ставка на прострочену заборгованість в розмірі 48 % річних. Крім того, своїм підписом в розписці від 26.09.2018 року відповідач підтвердив, що отримав платіжну картку. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, вбачається, що станом на 15.06.2020 року відповідач має заборгованість за вказаним договором в розмірі 52262 грн 53 коп., яка складається з: заборгованість по кредиту (поточна) - 20383 грн 27 коп; заборгованість по кредиту (прострочена) - 17156 грн 91 коп; заборгованість по процентам (поточна) - 719,59 грн; заборгованість по процентах (прострочена) - 14 002 грн 76 коп. ОЦІНКА СУДУ Аналізуючи наданий банком розрахунок, суд дійшов висновку, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконував не в повному обсязі, у зв`язку з чим має перед банком заборгованість по кредиту (поточна) у розмірі 20383 грн 27 коп та заборгованість по кредиту (прострочена) у розмірі 17156 грн 91 коп. Щодо стягнення з відповідача заборгованості заборгованості по процентам (поточна) у розмірі 719,59 грн та заборгованості по процентах (прострочена) у розмірі 14 002 грн 76 коп, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що спірний кредитний договір, що був укладений між сторонами 26.09.2018 року на строк 12 місяців, тобто з 26.09.2018 року по 25.09.2019 року. Таким чином 25.09.2019 року строк спірного кредитного договору закінчився, і продовжений не був. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі 912/1120/16. Отже після закінчення спливу строку кредитного договору, а саме з 25.09.2019 року, банк не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом, тому позивач має право стягувати з відповідача відсотки за користування кредитом лише за період з моменту укладення договору і по 25.09.2019 року. Таким чином, задоволенню підлягають лише позовні вимоги про стягнення з відповідача поточної заборгованості по процентам у розмірі 719,59 грн, а у задоволенні позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості по процентах у розмірі 14 002 грн 76 коп, слід відмовити, так як вони нараховані поза межами строку кредитування. НОРМИ ПРАВА Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 611, ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тобто відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення поточної заборгованость по кредиту у розмірі 20383 грн 27 коп, простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 17156 грн 91 коп та поточоної заборгованості по процентам у розмірі 719,59 грн, всього на загальну суму 38259,77 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1538,87 грн.

Outcome: partial