Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

В вересні 2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом відповідно до якого просила стягнути на свою користь з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн до досягнення дитиною повноліття. Мотивувала тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач не виконує свій обов`язок з утримання доньки, що є підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 22.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі визначеному позивачем. Додатково зазначив, що інших осіб на його утримані не має. Судом встановлено, що з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2016 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (на 8 а.с.). Сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] (на 9 а.с.). Дитина проживає разом із матір`ю (на 4 а.с.). Довідка про стан здоров`я дитини (на 5 а.с.), надана на підтвердження понесення позивачем витрат на дитину у зв`язку з її хворобою, судом оцінюється критично, оскільки витрати на лікування належать до додаткових (викликаних особливими обставинами) та не можуть враховуватись при визначенні аліментів на утримання. Позивач не позбавлена можливості компенсації частини витрат на лікування [PERSON] , шляхом пред`явлення відповідного позову. У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, далі - СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від дітей віком до 6 років: з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Судом враховано вікову категорію дитини її звичайні потреби та рівність обов`язку батьків в утриманні своєї доньки, відсутність доказів можливості сплати відповідачем аліментів у розмірі визначеним позивачем на підставі чого приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] в розпорядження [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] щомісячно аліментів у розмірі 1500 грн, з подальшою індексацією відповідно до закону починаючи від 21.09.2020 до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 840,80 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. Додатково з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 500 грн в рахунок компенсації витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial