overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Відповідно до ст. 268, ч.6 ст. 259 ЦПК України в справі проголошується вступна та резолютивна частина рішення. З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися в приміщенні Малинського районного суду Житомирської області 10 квітня 2018 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Відповідно до ст. 268, ч.6 ст. 259 ЦПК України в справі проголошується вступна та резолютивна частина рішення. З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися в приміщенні Малинського районного суду Житомирської області 11 квітня 2018 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Відповідно до ст.268 ч.6 ЦПК України щодо допустимості відкладення складання повного рішення на строк не більше десяти днів, суд проголошує рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Відповідно до ст.268 ч.6 ЦПК України, щодо допустимості відкладення складання повного рішення на строк не більше п`яти днів, суд проголошує рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Відповідно до ст.\~43\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом одного року. Згідно рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 24.04.2008 по справі №2о-29/2008 [PERSON], [INFO], уродженка с. Новоявленка Олександрівського району Донецької області громадянку України, було визнано безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до паспорту громадянина України серія ВА №391308, виданий 27.06.1996 року Олександрівським РВ УМВС ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON], уродженка села Новоявленка Олександрівського району Донецької області, зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст.\~309\~ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити, оскільки фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася, і в суду є всі підстави для скасування рішення суду про визнання [PERSON] безвісно відсутньою. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 07.02.2020 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 07.02.2020 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.07.2020 року, виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану СМУМЮ (м.Харків), [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON] . На теперішній час сторони мешкають окремо, дитина проживає разом з матір`ю. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. За приписами ч. 2 та ч. 4 ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Спроможність батька дитини надавати утримання дружині, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно зі ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, підлягають задоволенню та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки його доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно із ч.6 ст.141\~Цивільного процесуального\~кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 16.12.2017 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 16.12.2017 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20.12.2019 року, виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] . На теперішній час сторони мешкають окремо, дитина проживає разом з матір`ю. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. За приписами ч. 2 та ч. 4\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Спроможність батька дитини надавати утримання дружині, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно зі\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, підлягають задоволенню та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки його доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно із ч.6\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.2002 року [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . Відповідно до довідки Машинобудівного коледжу ДДМА № 131 від 25.06.2020 року, [PERSON] навчається в зазначеному коледжі, та період його навчання триває з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі або частині заробітку платника аліментів з урахуванням його матеріального становища, стану здоров`я, наявності в нього інших дітей, можливості надання утримання іншим з батьків. Судом встановлено, що позивач навчається у Машинобудівному коледжі ДДМА, період навчання триватиме з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька. Позивач на позові наполягає, відповідач відзиву на позов не надав, доказів про неможливість надання допомоги повнолітньому сину на період його навчання не долучав. З огляду на вказане, суд вважає, що відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу, у зв`язку з продовженням ним навчання, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів щомісяця на період навчання позивача, починаючи з 27.08.2020 року по 30.06.2021 року. Згідно із ч.6\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.316 ч.1, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору дарування житлового будинку від 04.10.2000 року серії АВМ № 299735 посвідченого державним нотаріусом Соловйовою С.С., зареєстрованого за № 1544, належить будинок [ADDRESS] . Як вбачається з довідки виконавчого комітету Біленьківської селищної ради № 4387 від 23.10.2020 року, а також копії домової книги, у будинку [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] і [PERSON] , відповідач по справі. Згідно акту депутата Біленьківської селищної ради 13-го виборчого округу Григор`єва М.Є. від 23.10.2020 року відповідачі [PERSON] і [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] , з березня 2005 року, фактично за вказаною адресою не проживають, цей факт підтверджений сусідами [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які не є членами сім`ї власника будинку, фактично звільнивши будинок, дій щодо зняття реєстрації не вчинили та на теперішній час зареєстровані у будинку [ADDRESS] . При таких обставинах, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] , задовольнивши позовні вимоги. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цих осіб з реєстрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.316 ч.1, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 24.09.2002 року реєстровий номер 2238, який зареєстрований в БТІ м. Краматорська 30.09.2002 року за № 23244, належить будинок [ADDRESS] . (а.с.7,8). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Ясногірської селищної ради № 02-23/439 від 13.05.2020 року, у будинку [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , відповідач по справі (а.с.13). Згідно акту депутат Ясногріської селищної ради 6-го виборчого округу Мірошниченко Г.В. від 29.01.2020 року відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 06.10.2009 року, фактично за вказаною адресою не проживав, в будинку відсутні будь які речі та майно, які належать [PERSON] (а.с.9). Таким чином, відповідач [PERSON] , який не є членом сім`ї власника будинку, фактично звільнивши будинок, дій щодо зняття реєстрації не вчинив та на теперішній час зареєстрований у будинку [ADDRESS] . При таких обставинах, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] , задовольнивши позовні вимоги. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору довічного утримання від 13.11.2015 року, засвідченим приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Стародубцевою Л.В., зареєстровано в реєстрі № 2815, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 47578237 від 13.11.2015 року, належить будинок [ADDRESS] . (а.с.7-9,10-11,26-28). Як вбачається з довідки Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру Територіальної громади Краматорської міської ради № 40340 від 02.10.2019 року, у будинку [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , відповідач по справі (а.с.20). Згідно акту комітету мікрорайону №6 Краматорської міської ради від 12.09.2019 року за № 01-14/461 відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2017 року по теперішній час. Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім`ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме жилим будинком [ADDRESS] . Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05.08.2012 року приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Винниченко В.І., спадкова справа № 9/2020, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 219186446 від 05.08.2020 року, належить будинк [ADDRESS] . Як вбачається з довідок Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру Територіальної громади Краматорської міської ради № 21794 від 18.05.2021 року, № 28450 від 14.06.2021 року, копії домової книги, зареєстрована [PERSON] , відповідачка по справі. Згідно довідки про фактичне не проживання комітету мікрорайону №6 Краматорської міської ради № 01-14/1259 від 20.05.2021 року, відповідача [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з січня 2019 року по теперішній час, цей факт підтверджений сусідами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім`ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах, відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Позивачу у позові та під час розгляду справи не заявлялась вимога про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідачку. На підставі викладеного й

Outcome: approved