Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 28 травня 1998 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбав в останньої житловий будинок №8 по вул. Комінтерна (на час розгляду справи - Троїцька) в м. Вознесенську Миколаївської області. В цей же день договір було зареєстровано у Вознесенській філії Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі за № 160, разом з тим покупець зареєстрував право власності щодо придбаного майна в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В 2016 році [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин, а тому позивач просив суд визнати такий договір дійсним. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, проте остання через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, судом відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в пресі, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим розглянути справу в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 28 травня 1998 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок №8 по вул. Комінтерна (на час розгляду справи - Троїцька) в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській філії Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі про що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №160. Покупець зареєстрував право власності щодо придбаного майна в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір сторони не посвідчували. В 2016 році [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні придбаним майном. В той же час нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки право власності на будинок вже зареєстроване за позивачем. Місце знаходження продавця позивачу не відоме. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved