Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

В вересні 2020 до суду позивач звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Святошнського районного суду м.Києва від 22.05.2013 року, справа № 759/3113/13-ц стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття, починаючи з 27.02.2013 року. Станом на сьогоднішній день потреби дитини [PERSON] в матеріальному забезпеченні значно зросли. Відповідач працює та отримує дохід, що дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання доньки виходячи з частки від харобітку, оскільки визначений розмір аліментів за рішенням суду від 22.05.2013 року є мінімальним. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 02.11.2020 року відкрито провадження, постановлено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження (а.с. 15). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 19.03.2020 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.09.2020 Клопотання позивача Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить задовольнити з підстав викладених у матеріалах справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, в судові засідання свого представника не направив, про поважність причин неявки в суд не повідомляв та не просив розглядати справу за його відсутності, відзив на позов відповідачем на адресу суду не подавався. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 22.05.2013 року вирішено стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп. починаючи з 27.02.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду 08.07.2013 року позивачем було отримано виконавчий лист по справі, який був поданий до відповідного відділу виконавчої служби за місцем реєстрації відповідача. На даний час потреби дитини в матеріальному забезпеченні зросли, у зв`язку з чим позивач вимушена була звернутись до суду з заявою про зміну та збільшення розміру аліментів. Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, на даний час сплачує аліменти на виконання заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.07.2008 року. Виходячи зі змісту положень ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як вбачається з позовної заяви позивач просить збільшити розмір аліментів та стягувати їх з відповідача в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз`ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3.). З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме, у суд вважає за необхідне задовольнити вимоги про збільшення розміру аліментів і стягувати з відповідача на утримання дитини ј частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 СК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved