Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Відповідно до укладеного договору № б/н від 29.05.2017\~року фізична особа-підприємець [PERSON] від АТ КБ «Приватбанк» отримав кредит через систему інтернет-клієнт-банкінг з використанням електронного цифрового підпису. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання послуги «КУБ» позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг. 08.06.2017 року на підставі укладеного договору позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн. Кредит було надано на строк 12 місяців від дня видачі кредитних коштів, тобто до 08.06.2018 року. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених в заяві, здійснюється списання коштів на погашення тіла кредиту та відсотків по ньому. Відповідно до п.3.2.8.3.2 умов за користування послугою клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі, що зазначені в заяві та тарифах, а саме 2% від початкової суми кредиту. Пунктом 3.2.8.3.3 умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві, а саме: 48 % річних від суми залишку непогашеного кредиту. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов`язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість відповідача по кредиту станом на 26.10.2018\~року складає\~91443,37\~грн.,\~де заборгованість\~за кредитом\~в розмірі\~45773,94\~грн.,\~заборгованість за\~відсотками,\~нарахованими на\~прострочену заборгованість\~згідно п.п.\~3.2.8.3.3\~та 3.2.8.9.1\~в розмірі\~17197,69\~грн.;\~заборгованість за\~відсотками у\~вигляді щомісячної\~комісії,\~нарахованої згідно\~пунктів 3.2.8.3.2\~та 3.2.8.9\~умов в\~розмірі 11000,00\~грн.;\~заборгованість за\~пенею,\~нарахованою згідно\~пункту 3.2.8.10.1\~в розмірі\~17471,74\~грн. 12.03.2018 року відповідачем була припинена підприємницька діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Частиною 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Відповідно до ст.ст. 51,52,598-609 ЦК України, у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Тобто вимоги кредиторів фізичної особи-підприємця, чия діяльність була припинена, можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року (справа № 686/19162/15-ц, провадження № 14-236цс18), якщо особа втратила статус підприємця, вона повинна відповідати за своїм зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, як фізична особа, та за таких обставин, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 14.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону\~зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м. Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»\~район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року\~\~№ 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м.\~Краматорськ Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м.\~Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача [PERSON] і звільняють його від обов`язку по оплаті пені на користь АТ \~КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України. \~ \~ \~ \~З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк», заборгованості за пенею задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.05.2017 року в розмірі 73971,63 грн., що складається з: заборгованість за кредитом в розмірі 45773,94 грн.; заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п.п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 в розмірі 17197,69 грн.; заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 умов в розмірі 11000,00 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1921,00\~грн., який був понесений позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial