Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання, вказуючи, що її батьками\~є [PERSON]\~та [PERSON]\~З 06\~липня 1996\~року її\~батьки перебували\~в зареєстрованому\~шлюбі.\~В 2012\~році рішенням\~Енергодарського міського\~суду Запорізької\~області шлюб\~між батьками\~було розірвано.\~Аліменти на\~утримання доньки\~до її\~повноліття сплачував\~в примусовому\~порядку через\~ВДВС Енергодарського\~міського управління\~юстиції Запорізької\~області в\~розмірі 1/4\~частини від\~усього заробітку\~(доходу).\~З 01.09.2014\~року вона\~навчалась на\~денній форми\~навчання в\~[PERSON] митної\~служби м.\~Дніпропетровська на\~факультеті економіки\~і менеджменту.\~Рішенням Енергодарського\~міського суду\~Запорізької області\~від 22\~червня 2015\~року було\~вирішено стягнути\~з [PERSON]\~на користь\~повнолітньої доньки\~[PERSON]\~аліменти на\~її утримання,\~у розмірі\~1/4 частини від всіх видів прибутку, починаючи стягнення з 15.04.2015 року і до закінчення навчання, тобто до 01.07.2018 року. [PERSON] закінчила навчання та отримала диплом освітнього ступеню «бакалавра». Стягнення аліментів на її утримання було закінчено у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. [PERSON] вирішила продовжувати навчання та поступила на факультет для отримання освітнього ступеню «магістр», денної форми навчання Університету митної служби, денної форми навчання Університету митної справи та фінансів та стала студентом 1-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин. Згідно договору про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів від 20.08.2018 року [PERSON] навчається на оплатній основі та повинна сплатити за період навчання 20400 грн. Батько добровільно відмовляється допомогти доньки отримати освіту. Вона свій час присвячує навчанню і не має можливості працевлаштуватися і матеріально себе забезпечувати та з цим потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Щомісячні витрати лише за оплату навчання та гуртожитку складають велику суму, а також інші витрати пов'язані з покупкою канцелярії, продуктів харчування, оплату проїзду в транспорті та покупка засобів .мобільного зв'язку, інтернету тощо - загальна сума, яких складає приблизно 2000 грн. на місяць. Її мати працює заступником директора ЕНВК «ЗНЗ 1-111 ступенів МНВК» ЕМР ЗО та отримує заробітну плату в середньому 5800 грн. на місяць, допомагає доньці. У батька є всі можливості повноцінно допомагати їй на період навчання. Відповідач працює ВП ЗАЕС, регулярно отримує заробітну плату, позивач вважає, що батько взмозі сплачувати аліменти на її користь на навчання, без погіршення свого матеріального стану. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання до 01.02.2020 року. Ухвалою суду від 31.10.2018 р. прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 31.10.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду відповідачем 13.12.2018 року надано суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що свої батьківські обов'язки він виконував в повному обсязі, як щодо виховання, так і щодо матеріального забезпечення своєї доньки. 20.08.2018 року, будучи повнолітньою, діючи самостійно, донька уклала договір про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів, а саме щодо здобуття ступеню магістра міжнародних економічних відносин впродовж 2018-2020 років, загальна вартість освітньої послуги /п.9 Договору/ складає 20400 грн. за весь період навчання. Факти, які не визнає. Позивач отримала вищу освіту та на теперішній час має право вільного відвідування занять, про що зазначено у довідці, яка нею надано суду, оскільки постійно працює за наймом в салоні МТС у м. Дніпро та у ПП [PERSON] у м. Енергодар, тобто вона працевлаштована та отримує заробітну плату. Таким чином, зазначені в позовній заяві дані що позивач весь час зайнята навчанням та не може самостійно заробляти на життя та навчання не відповідає дійсності. По друге, в міру можливості допомагає доньці, в тому числі допомагав заселенню її у гуртожиток у м. Дніпро, перевіз її речі, надає не тільки фінансову допомогу. Вважає, що позивач не надала суду підтвердження того, що в неї є потреба у зв'язку з навчанням у матеріальній допомозі, оскільки вона працює і отримує заробітну плату не менш ніж він, а також наявність у нього, як у батька можливості надавати таку допомогу, оскільки залишив їй квартиру, сам орендує житло, утримує неповнолітню дитину та допомогає своїй непрацездатній матері. 27.02.2016 року ним був укладений шлюб з [PERSON], усиновив її неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], на його утриманні знаходиться мати [PERSON], [INFO] Просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] про стягнення\~аліментів на\~утримання повнолітньої\~дитини,\~яка продовжує\~навчання у\~зв'язку\~з недоведеністю\~стороною позивача\~вимог,\~викладених у\~позовній заяві. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] пояснень щодо позову надано не було. Ухвалою суду від 22.12.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження відмовлено. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 110999 від 17.06.1997 р. (а.с. 6). 20.08.2018 року між позивачем та Університетом митної справи та фінансів укладено договір № 1500 про надання освітніх послуг , форма навчання денна, вартість освітньої послуги складає: 1-2 сем. 2018/2019 13600 грн., 3 сем. 2019/2020 6800 грн. (а.с. 8). [PERSON] є студентом 1-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин, освітнього ступеню «магістр», денної форми навчання Університету митної справи та фінансів, зарахована наказом від 21.08.2018 року № 523 кс, термін навчання 02.02.2020 року, що підтверджується копією довідки навчального закладу (а.с. 7). Судом встановлено, що відповідачем 27.02.2016 року був укладений шлюб згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 188298, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 302102 від 27.02.2016 року. За правилами ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ст. 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. За змістом ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, враховуючи необхідність отримання матеріальної допомоги під час навчання [PERSON], можливість надання такої допомоги батьками, з урахуванням всіх обставин матеріального становища позивача, обовязок та можливість надавати матеріальну допомогу відповідачем з урахуванням наявності іншої родини, в якій зростає та виховується малолітня дитина. Доказів працевлаштування позивача та отримання нею заробітної плати, а також знаходження на його утриманні матері, [INFO], відповідачем суду не надано. Встановивши, що позивач досягла повноліття, продовжує навчання на денній формі, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері та на підставі викладеного з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 року становить 1921 грн., що у твердій грошовій сумі становить 960 грн. 50 коп. з подальшою індексацією, оскільки суд вважає, що відповідач зобов'язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу доньці саме у такому розмірі. Аналіз фактичних обставин справи і зібраних доказів свідчить про те, що з укладенням нового шлюбу і наявністю малолітньої дитини у відповідача змінився як сімейний стан, так і матеріальне становище, що враховується судом при застосуванні ст. 182 СК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial