Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 23.12.2014 р., 22.01.2015р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи у її відсутності. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія довідки від 16.10.2014р.; копії паспортів [PERSON], [PERSON]; копія свідоцтва про розірвання шлюбу; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про зміну імені [PERSON]; копія індивідуального договору № 0203-1-278Б про підготовку фахівця бакалавра від 01.08.2014р.; довідка МГУ № 798 від 13.10.2014р.; копія довідки про доходи позивачки від 04.11.2014р.; копія трудової книжки [PERSON]; копія вироку Ренійського райсуду від 19.05.2014р.; копія рішення Ренійського райсуду від 03.10.2006р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти в розмірі ? частини заробітку (з усіх доходів) щомісячно на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у зв'язку із її навчанням з відповідача [PERSON], із яким розлучена і який є батьком дитини, пояснивши, що сімейне життя із відповідачем не склалося, сторони розійшлися і мешкають окремо. З моменту розпаду сімї відповідач матеріально доньку не забезпечує, на звернення про матеріальну допомогу не реагує. Відповідно до рішення Ренійського райсуду від 03.10.2006р. позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів з [PERSON] були задоволені судом, однак від виконання судового рішення, сплати аліментів на утримання дитини, відповідач ухилявся. 10.01.2014р. було заведено кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення за ст. 164 ч. 1 КК України. 19.05.2014р. Ренійським райсудом було ухвалено вирок. [PERSON] навчається у ВУЗі (Міжнародному гуманітарному університеті в м. Одеса на факультеті лінгвістики та перекладу) на контрактній основі, на денному відділенні, стипендію не отримує, ніде не працює, оскільки ще не отримала спеціальність, потребує матеріальної допомоги. Позивачка працює у ТОВ «Лагуна-Рені» на посаді головного диспетчера, отримує зарплатню, однак вона є недостатньою для забезпечення доньки-студентки необхідними потребами для життя та навчання, мешкання доньки в м. Одесі. Відповідач офіційно не працює, мешкає окремо від доньки, інших дітей немає, не є інвалідом, - отже має реальну можливість надавати доньці матеріальну допомогу. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, потребуючих матеріальної допомоги, при умові, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Виходячи з матеріалів справи, доводів позивачки, у відповідача є можливість утримувати свою повнолітню доньку [PERSON], яка на даний момент є працездатною, але ніде не працює, навчається у Міжнародному гуманітарному університеті в м. Одеса на факультеті лінгвістики та перекладу і потребує матеріальної підтримки від батька. Сама позивачка працює, але не може повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку її обдарувань, забезпечення встановленого прожиткового мінімуму для доньки у період її навчання. З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що відповідач достатньо матеріально забезпечений, має реальну змогу надавати матеріальну допомогу доньці і, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін (на утриманні позивачки перебуває донька, позивачка працює, однак несе додаткові витрати у звязку із навчанням дитини; відповідач офіційно не працює, мешкає окремо від родини) задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved