Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну договору найму житлового приміщення, визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні спільними приміщеннями, який в червні 2017 року уточнила та просила змінити договір найму квартири [ADDRESS] (Фрунзе) в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області; визначити порядок користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] наступним чином: [PERSON] виділити в користування житлову кімнату №6 площею 9,8 кв.м., в спільне користування їй, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виділити житлову кімнату №4 площею 18,7 кв.м., коридор, кухню, вбиральню та ванну кімнату залишити у загальному користуванні усіх мешканців спірної квартири; зобовязати [PERSON] усунути перешкоди мешканцям спірної квартири у користуванні коридором та однією коморою; зобовязати Житлово-експлуатаційну контору №1 Дніпровського району Дніпропетровської області укласти з нею, [PERSON] окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на її імя окремий особовий рахунок на кімнату 18,7 кв.м.; виселити [PERSON] з квартири №37 в будинку №16 по вул. Будівельників в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області без надання іншого жилого приміщення; стягнути з відповідачів на її, [PERSON] користь судові витрати. Позивачка та її адвокат за договором про надання правової допомоги [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с.61). Представник відповідача [PERSON] підприємство «Керуюча компанія «Перспектива» Слобожанської селищної ради (правонаступник Житлово-експлуатаційної контори №1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області) надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі (а.с.59). Представник третьої особи Відділу у справах сімї, дітей та молоді Слобожанської селищної ради надав суду заяву в якій просив розглянути справу без представників відділу, позовні вимоги підтримали у повному обсязі (а.с.62). Третя особа [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги вважала обґрунтованими (а.с.60). Вислухавши сторони, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], загальною площею 67,3 кв.м. складається з: 1 коридору площею 12,0 кв.м., 2 комори площею 1,2 кв.м., 3 кухні площею 7,6 кв.м., 4 кімнати площею 18,7 кв.м., 5 вбудованої шафи площею 0,6 кв.м., 6 кімната площею 9,8 кв.м., 7 ванна кімната площею 2,8 кв.м., 8 вбиральня площею 1,5 кв.м., 9 кімната площею 11,7 кв.м., І лоджія площею 1,4 кв.м., що підтверджується планом квартири в Технічному паспорті від 18 вересня 2002 року на імя [PERSON] (а.с.9-10). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2002 року по цивільній справі № 22а-1615/2002, яким було змінено договір житлового найму квартири [ADDRESS], виділено в користування [PERSON] житлову кімнату з балконом площею 12,2 кв.м. та виділено у користування [PERSON] та [PERSON] житлові кімнати площею 18,8 кв.м. та площею 9,2 кв.м. (а.с.38-39). На підставі вищевказаного рішення, 16 жовтня 2002 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на 32/100 частини квартири [ADDRESS] (а.с.42) та 12 листопада 2007 року зареєструвала свідоцтво в Дніпропетровському районному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.43). На даний час в спірній квартирі [ADDRESS] в кімнаті №6 площею 9,8 кв.м. проживають [PERSON], її малолітня донька [PERSON] (а.с.7) та її чоловік [PERSON] (а.с.12); у кімнаті №4 площею 18,7 кв.м. проживає [PERSON] та її чоловік [PERSON]; у кімнаті №9 площею 11,7 кв.м. проживає [PERSON], якій на підставі договору дарування від 15 грудня 2007 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] належить 32/100 частини квартири [ADDRESS] (а.с.46). З матеріалів справи вбачається, що 32/100 частини спірної квартири перебуває у власності [PERSON], а інші 68/100 частин квартири перебувають у комунальній власності та спільному користуванні сімей [PERSON] та [PERSON], а балансоутримувачем спірної частини квартири є правонаступник Житлово-експлуатаційної контори №1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області - [PERSON] підприємство «Керуюча компанія «Перспектива» Слобожанської селищної ради. У відповідності до ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Між [PERSON] та [PERSON] тривалий час існує непорозуміння щодо оплати комунальних платежів та порядку проживання і користування житловими кімнатами в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] відмовляє у переданні [PERSON] житлової кімнати площею 18,7 кв.м. та наданні згоди на укладання окремого договору найму на жилу площу 18,7 кв.м. У зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду за захистом свої майнових прав. Згідно до ст. 104 ЖК України, що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Статтею 63 ЖК України визначено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч. 1 ст. 48 ЖК України), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, яка встановлена у розмірі 13,65 кв.м. на одну особу, відповідно до вимог ст. 47 ЖК України. Засновуючись на положенні ст. 48 ЖК УРСР, Кабінетом Міністрів і Федерацією профспілок України 11 грудня 1984 року була прийнята постанова №470 «Про затвердження «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» п. 53 якого визначено, що жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Відповідно до п. 16 ППВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, в силу ст.104 ЖК УРСР, суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов особи і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Як зазначено вище спірна квартира загальною площею 67,3 кв.м., складається з трьох кімнат житловою площею 40,2 кв.м., з яких 32/100 частини квартири, що складається з житлової кімнати площею 11,7 кв.м. належить [PERSON], а інші 28,5 кв.м. перебувають у спільному користуванні [PERSON], а саме кімната площею 9,8 кв.м. та [PERSON] - кімната площею 18,7 кв.м. В добровільному порядку звільняти спірне житлове приміщення [PERSON] відмовилася. Порядок користування та розпорядження кімнатами був визначений між [PERSON] та [PERSON] заздалегідь, тому виділення [PERSON] окремої кімнати жилою площею 18,7 кв.м., а [PERSON] кімнати площею 9,8 кв.м. призведе до штучного погіршення житлових умов [PERSON], та викличе необхідність\~постановки її на облік, а також значно погіршить житлові умови відповідачів [PERSON] та [PERSON] Між тим, суд не бачить перешкод, щодо виконання позивачем своїх обовязків щодо оплати комунальних послуг, при цьому [PERSON] має можливість сплачувати ту суму, яку вона вважає необхідною, з врахуванням інших проживаючих у спірному житлі осіб. При цьому зберігати квитанції на підтвердження своєї участі у оплаті комунальних послуг. Посилання сторін на конфліктні ситуації, які виникають з приводу користування квартирою та оплати за житлово-комунальні послуги, суд в розрізі даного спору, не може врахувати як підставу для зміни договору найму, оскільки ці питання вирішуються в установленому законом порядку. Таким чином, виділення [PERSON] кімнати площею 9,8 кв.м. суд вважає недоцільним, оскільки це призведе до погіршення житлових умов та відповідачка стане\~особою, що потребує житла з підстав зазначених вище. Суд намагався примирити сторони, пропонував позивачу, знайти інші шляхи вирішення спору з відповідачами, але позивачка пояснила, що закріплення права хоч і на незначну частку спірного житла, є її принциповою позицією, та позивачка не збирається поступатися своїм правом. Згідно ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Стаття 116 ЖК УРСР, передбачає підстави для виселення наймача, членів його сім'ї або інших осіб, які проживають разом з ним, які систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або\~\~систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Крім того, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Позивачка не надала суду належних доказів того, що відповідач [PERSON] вселився в спірну квартиру самоправно, оскільки є чоловіком [PERSON] та проживає разом з дружиною однією сімєю. Тому відсутні підстави для застосування\~\~до правовідносин, що виникли між сторонами,\~\~положень ст. 116, 158 ЖК України. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині зобовязання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні коридором та коморою, суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити у зв'язку з недоведеністю. Що стосується позовних вимог в частині розподілу особових рахунків, суд вважає, що вимоги позову також задоволенню не підлягають оскільки відкриття, зміна, закриття особового рахунку є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування на підставі укладеного із наймачем договору найму житлового приміщення та є похідними від вимог про виділення в користування житлового приміщення. Враховуючи те, що на час звернення до суду договори найму ще не укладалися, вимога про відкриття особового рахунку є безпідставною. Статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та надавши їм правову оцінку, суд приходить до остаточного висновку про необґрунтованість і недоведеність позовних вимог та необхідності відмови у їх задоволенні в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У звязку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed