Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач-1), Головного управління юстиції в м. Києві (Відповідач-2), про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги Позивач мотивував тим, що згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-427 від 11.08.2008р. її батько [PERSON], [INFO] заповів їй все майно, яке належало б йому на день його смерті. [INFO] батько Позивачки - [PERSON] помер та в Першій Київській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа, (в спадковому реєстрі 49480716), номер у нотаріуса 606/2010. За даними Київського міського бюро технічної інвентаризації станом на момент подання запиту нотаріусом померлому належало: - 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району 04.01.1996р. Наказ № 9323; - 1/6 частина квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 8-ою Київською державною нотаріальною конторою 27.11.2007р. Таким чином, спадковим майном, яке залишилось після смерті батька Позивачки є 1 / 2 частина квартири [ADDRESS]. На заяву Позивачки Перша Київська державна нотаріальна контора 13.05.2013р. повідомила, про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлого, оскільки Позивачем не було надано правовстановлюючі документи на вказану квартиру, про що було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2013р. Враховуючи вищевикладене, Позивачка просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на все майно, яке лишилось після померлого [PERSON], а саме на ? частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 606 щодо майна померлого [PERSON], повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей [INFO] зроблено відповідний актовий запис за №10318, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть «Повторне» серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві від 15.10.2010р. (а.с.36). 11 серпня 2008 року [PERSON] було складено заповіт, що посвідчений нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори, згідно якого на випадок смерті все його майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати і на що за законом він матиме право заповідається [PERSON] (а.с.6,40). Вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі під № 45247610, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 23957012 від 15.06.2010р. (а.с.39). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. З копії матеріалів спадкової справи № 606/2010 (номер в Спадковому реєстрі 49480716), заведеної 15.06.2010р. державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори щодо майна померлого [PERSON] (а.с.7), вбачається, що Позивач 15.06.2010р. звернулась до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого [PERSON] (а.с.35). В зв'язку з оформленням спадщини, нотаріусом було зроблено запити № 4419/02-14 від 15.06.2010р. до ЖЕК м. Києва (а.с.42), № 4418/0214 від 15.06.2010р. та № 5087/0214 від 08.07.2011р. до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (а.с.47,48). Згідно відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна № 36061 (И-2011) від 25.07.2011р. станом на 21.07.2011р. за померлим [PERSON] зареєстровано: - 1/3 часина квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району 04.01.1996р. Наказ № 9323; - 1/6 частина квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 8-ою Київською державною нотаріальною конторою 27.11.2007р. № 2-434 (а.с.8,50) Листом № 4002/02-14 від 13.05.2013р. Першої державної нотаріальної контори Позивачку було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим Восьмою Київською державною нотаріальною конторою 11 серпня 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2-427, після померлого [INFO] [PERSON] на 1 / 2 частину квартири [ADDRESS] неможливо, так як Позивачем не було надано правовстановлюючих документів на вказану квартиру, Позивачу рекомендовано для визнання права власності на вищевказану 1 / 2 частину квартири [ADDRESS] звернулась до суду (а.с.9,52). Відмова Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом підтверджується також Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори (а.с.58). На запит суду листом №27863 (И-2014) від 20.01.2014р. Київське міське БТІ повідомило (а.с.60), що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована: - 1/3 частини за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження від 04 січня 1996р. № 9323 (а.с.61); - 1/6 частини за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2007р., виданого державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-434 (а.с.62); - 1 / 2 частина квартири за [PERSON] на підставі «Договору дарування 1 / 2 частини квартири» від 05.03.2011р., посвідченого державним нотаріусом [PERSON] П'ятої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 3/583 (а.с.63). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Враховуючи, що за заповітом [PERSON] заповідала все належне йому майно і на що він матиме право [PERSON], то суд приходить до висновку, що до спадкоємця перейшли всі належні спадкодавцю на момент смерті права щодо нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS]. Отже, до складу спадщини після смерті померлого [PERSON] увійшла 1 / 2 частина квартири [ADDRESS]. Суд вважає, що Позивач - [PERSON] реалізувала своє право на прийняття спадщини за заповітом після померлого батька шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк (за ст.1270 ЦК України - 6 місяців з часу відкриття спадщини, тобто за ч.2 ст. 1220 ЦК України з дня смерті), та не здійснювала відмову від прийняття спадщини. Позивач довів належними та допустимими доказами наявність свого права власності на 1 / 2 частини квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після померлого - [PERSON] Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався Позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON], [INFO], права власності в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] на 1 / 2 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду у розмірі 3 441,00грн. З урахуванням положень ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1236, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved