Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

В вересні 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття та стягнути на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000 грн, до досягнення дитиною трирічного віку, [INFO] . \~ \~ \~ \~В свою чергу 11 жовтня 2018 року відповідач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що не являється батьком малолітньої дитини. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року первісний позов [PERSON] залишено без розгляду. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні позивачка за первісним позовом відповідачка за зустрічним [PERSON] визнала вимоги за зустрічним позовом [PERSON] та вказала, в судовому засіданні, що відповідач за первісним позовом не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що вказує про безпідставність її позовних вимог за первісним позовом. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав у задоволенні первісних позовних вимог відмовити в повному обсязі, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторони позивача за первісним позовом , дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що зустрічний позов [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК Україхни, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими особами,\~які беруть\~участь у\~справі.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. \~ Судом встановлено, що 11 серпня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Шевченківському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ юстиції у Полтавській області, актовий запис №1309. Шлюб укладено між сторонами вперше ( а.с.3). У період шлюбу сторін по справі у останніх народилась дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Судом встановлено,що батьком дитини, згідно ч.1 ст. 122 СК України записаний позивач за зустрічним позовом [PERSON] . В судовому засіданні позивачкою за первісним позовом було стверджено про те, що з відповідачем по справі вони проживали та підтримували шлюбно сімейні відносини два дні з дати реєстрації шлюбу та з 26.01. по 24.02.2018 року із 06.04. по 21.06.2018 року. При цьому судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що батьком дитини - [PERSON] є інший біологічний батько, що було підтверджено та визнано в судовому засіданні [PERSON] .. Поряд з цим, в судовому засіданні позивачкою за первісним позовом відповідачкою за зустрічним позовом вказувалось про недоцільність проведення у справі генетичної експертизи, оскільки останньою підтверджено, що біологічним батьком у неповнолітньої дитини - [PERSON] року народження, є інша особа. Відповідно до ст. 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини, в тому числі відповідно до ст. 122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму ВС України від 15.01.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] є законним та обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved