Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсною відмови від договору та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на ім`я [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» відкрито рахунок № [NUMBER] , який обслуговується Відповідачем з квітня 2013р. 01 листопада 2017р. на адресу [PERSON] від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист №20.1.0.0.0./7-20171018/1250 від 18.10.2017р., відповідно до якого [PERSON] було повідомлено про прийняте Банком рішення, згідно з яким будуть розірвані укладені з Позивачем договори та закриті поточні рахунки, на підставі ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а саме у зв`язку із встановленням неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику клієнта. З огляду на те, що, на думку позивача, вчинення відповідачем одностороннього правочину є безпідставним та незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд визнати недійсним односторонній правочин, вчинений відповідачем, щодо розірвання Договору банківського обслуговування, за яким позивачу було відкрито рахунки: № [NUMBER] . 27.06.2018 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому вказав що позов є безпідставним, необґрунтованим та просив відмовити у його задоволенні. 09.07.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечила щодо обґрунтування відповідача у відзиві, просила позов задовольнити в повному обсязі. 06.09.2019 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про місце, день і час розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала письмову заяву в якій позов з викладених у ньому підстав підтримала, просив задовольнити та проводити судове засідання за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , який обслуговується Відповідачем з квітня 2013р.(а.с.14) Відповідно до вимог статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Положенням ч.1 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Згідно статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. 01 листопада 2017р. на адресу [PERSON] від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист №20.1.0.0.0./7-20171018/1250 від 18.10.2017р., відповідно до якого [PERSON] було повідомлено про прийняте Банком рішення, згідно з яким будуть розірвані укладені з Позивачем договори та закриті поточні рахунки, на підставі ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а саме у зв`язку із встановленням неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику клієнта. З урахуванням того, що на вказані кошти буде нараховуватись комісія позивачем, подано заяву про АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заяву про перерахування коштів та знято залишок з рахунку № [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст. 10 ЗУ Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний: відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (у тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; відмовитися від проведення переказу в разі відсутності даних, передбачених частинами дванадцятою і тринадцятою статті 9 цього Закону;відмовити клієнту в обслуговуванні (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) у разі встановлення факту подання ним під час здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (поглибленої перевірки клієнта) недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися: від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. У випадках, передбачених цією частиною статті, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про проведення операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про осіб, які мають або мали намір встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції. Згідно із ч.ч. 4-6 ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов`язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Однак, відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про витребування у позивача вищевказаних відомостей. В обгрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач є донькою колишнього Міністра оборони України, щодо якого було виявлено негативні відомості на інформаційному ресурсі Центру досліджень ознак злочинів проти Національної безпеки України, миру, безпеки людству а міжнародного правопорядку «Миротворець», внаслідок чого позивачу встановлено високий рівень ризику. Згідно п. 11 ч. 1 ст. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Тобто, дії Банку, по обмеженню прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку повинні відповідати вимогам ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та відповідним правовим актам у цій сфері. Разом з тим, жодних доказів, які б давали підстави вважати [PERSON] винною у скоєнні будь-якого злочину відповідачем не надано, як не надано інформації та не надано суду будь-яких доказів того, що відносини із позивачем створюють небезпеку (загрозу, уразливі місця) в діяльності Банку бути використаним з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Таким чином, посилання відповідача на Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», як на підставу прийняття рішення про дострокове розірвання договорів з позивачем та відмову від подальших ділових відносин з позивачем є необґрунтованими. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно листа відповідача №20.1.0.0.0./7-20171018/1250 від 18.10.2017р. року вбачається, що відповідачем було повідомлено [PERSON] про припинення ділових відносин, розірвання укладених з нею договору та закриття рахунку, відкритого на її ім`я. Враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» фактично відмовився в односторонньому порядку від виконання укладених з відповідачем договорів, що суперечить нормам ст. 525 ЦК України та умовам договорів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо безпідставної відмови від виконання зобов`язання з боку відповідача. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, оскільки відповідачем не доведена правомірність своїх дій, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від обслуговування рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , що вчинений Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» відповідно до листа №20.1.0,0.0./7-20171018/1250 від 18.10.2017р. та зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» до виконання зобов`язань по обслуговуванню рахунку № [NUMBER] шляхом здійснення операцій з розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно вимог законодавства, забезпечуючи обмін технологічною та іншою інформацією між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, задоволення позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»про визнання недійсною відмови від договору та зобов`язання вчинити дії. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved