Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого посилався на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована і фактично проживала в будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченком В.А. 11 квітня 2013 року, яким заповіла йому усе майно, яке належало їй на момент смерті. Однак, після подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Грицаєнко Л.М., позивачу стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері також звернувся і його батько [PERSON] , який претендує на половину спільного майна, набутого у період шлюбу із матір`ю. Але до переліку такого майна належить і будинок [ADDRESS] . Тому приводом звернення до суду із цим позовом, позивач вказує те, що цей будинок його матір успадкувала на підставі заповіту після смерті своєї свекрухи [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому він є майном, що набуте матір`ю у спадщину. При цьому, [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала у цьому будинку, а тому в силу ч.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті свекрухи [PERSON] . Незважаючи на те, що право власності на будинок [ADDRESS] було зареєстроване матір`ю лише [INFO] , він, на думку позивача, не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тобто його матері і батька, оскільки набутий його матір`ю в порядку спадкування за заповітом. Тому успадкування відповідачем частини вказаного будинку, на думку позивача, порушить його права, як спадкоємця заповітом. За таких обставин, позивач просив суд встановити факт прийняття спадщини його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті свекрухи [PERSON] , яка померла [INFO] , до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] , а також виключити його, як об`єкт нерухомості із спадкової маси. Процесуальні дії у справі Підготовче провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2019 року. Ухвалою від 30 травня 2019 року було витребувано докази, а ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 червня 2019 року підготовче провадження було закрите і справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2019 року також витребувано докази, а ухвалою цього ж суду від 07 серпня 2019 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Позиція учасників справи та їхнє вступне слово В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з підстав, що викладені у позовній заяві, просила його задовольнити та пояснила суду, що згідно із записами у погосподарській книзі [PERSON] була власником будинку [ADDRESS] . За життя вона склала заповіт, яким заповіла належне їй майно невістці [PERSON] , яка доводиться позивачу матір`ю. При цьому, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала у спірному будинку, а тому фактично прийняла спадщину після смерті свекрухи. Таким чином, спірний будинок не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому він не входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті матері позивача і не може бути успадкований його батьком відповідачем у справі. При цьому, у реєстраційній справі щодо оформлення права власності на спірний будинок не зазначено підстави набуття права власності на нього останньою, а тому будинок є набутим [PERSON] у спадок і не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив повністю та пояснив суду, що у цій справі відсутні докази того, що матір позивача [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї свекрухи у порядку ст.549 ЦК УРСР, оскільки не доведено, що вона вступила в управління майном. При цьому, право власності на спірний будинок матір позивача зареєструвала у 2018 році, перебуваючи у шлюбі з його батьком відповідачем у справі, у той час, як право власності на об`єкт нерухомого майна виникає з моменту його державної реєстрації. До того ж, право власності [PERSON] набуте на підставі запису у погосподарській книзі, а не на підставі заповіту, а тому фактично, на думку представника відповідача, позивач намагається змінити правову підставу набуття права власності на будинок його матір`ю, у той час, як його батько має обов`язкову частку у спадщині, яка відкрилась після її смерті. З цих підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Інші учасники справи, як то, позивач, відповідач та треті особи без самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлялись належно, причин свого неприбуття не вказували, будь яких заяв чи то клопотань до суду не направляли. Однак, з огляду на приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважав за можливе, за умови належного повідомлення цих учасників справи про дату, час і місце судового засідання, розглянути справу за їх відсутності. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, у тому числі й на докази, що відхилені судом та мотиви їх відхилення, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достовірності і достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів,

Outcome: dismissed