Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В вересні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та визнання правочину дійсним. Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим, що вона купила у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, вул. Миру, 26-б, Новосанжарського району Полтавської області, та земельну ділянку площею 0,32 га в межах згідно з планом, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування будинку та ведення підсобного господарства. За вказані житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку позивач повністю сплатила кошти [PERSON], яка віддала ключі від вищезгаданого житлового будинку. Оформити договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі не встигли в звязку з тим, що [PERSON] померла 05.01.2016 року. В даний час позивачці потрібні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-31/138 від 07.10.2016 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Миру, 26-б, в с. Миру Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В», «г», «Д», гараж літ. «Г», погріб літ. «в», вбиральня літ. «Ж», колодязь питний № 1, огорожа № 2, власником яких є [PERSON] (а.с. 7-9). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23809887 від 10.09.2009 року, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Нехвороща, вул. Миру, 26-б, Новосанжарського району Полтавської області, на праві приватної власності з часткою 1/1 на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.08.2009 року та рішення № 7 виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 31.08.2009 року «Про присвоєння номера будинку, що знаходиться в селі Нехвороща по вул. Миру» (а.с. 10, 11, 13). У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-ПЛ № 028916, виданого Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 31.01.1997 року, перебувала земельна ділянка площею 0,32 га в межах згідно з планом, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування будинку та ведення підсобного господарства. Згідно відмітки в даному державному акті державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області 17.07.2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку перейшло до [PERSON] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 526136, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області 05.01.2016 року, [PERSON] померла 05 січня 2016 року (а.с. 6). Позивач [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та приватизовану земельну ділянку, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, вул. Миру, 26-б, Новосанжарського району Полтавської області. Даний факт підтверджується відповідною розпискою від 18.12.2015 року, наявною в матеріалах справи, згідно якої [PERSON] отримала від позивача обговорену суму за зазначене майно (а.с. 16). Своєю розпискою від 24.05.2016 року [PERSON], як спадкоємець за заповітом після померлої 05.01.2016 року [PERSON], підтверджує факт продажі [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та приватизованої земельної ділянки, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, вул. Миру, 26-б, Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] (а.с. 17). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1647/01-16 від 21.09.2016 року вказано, що після померлої 05.01.2016 року [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с. 26, 27). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що між сторонами договір купівлі-продажу було укладено 18 грудня 2015 року, позивачка вказує на відсутність правовстановлюючого документа, у звязку з чим у неї виникають складнощі щодо реєстрації її права власності нотаріально,суд приходить до висновку про необхідність захисту її прав та задоволення позову.

Outcome: approved