Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

В вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач вказала, що 05.03.2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого в них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] .. Початок подружнього життя в них був хорошим, однак останнім часом спільне життя у них не склалось і вони з березня 2019 року фактично шлюб розірвали і проживають окремо. Оскільки відповідач проживає окремо, вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їх утримання їй не надає, що ставить її з дітьми в тяжке матеріальне становище, вона вимушена звернутись до суду про стягнення з нього аліментів. Діти знаходяться на її утриманні, проживають і будуть проживати з нею. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожного з дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05.03.2005 року. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , згідно яких батьком дітей є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] .. Згідно довідки №Н-03-40263 від 05.09.2019 року, діти проживають та зареєстровані з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідач добровільно, регулярно та в достатньому розмірі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, а також вік дітей, виходячи з мінімальних потреб дітей, їх належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.09.2019 року і до повноліття дітей. В задоволенні решти позовних вимоги слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в розмірі по 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмір 768,40 грн. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265,280,430 ЦПК України, ст.ст.180-182 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України, суд -

Outcome: partial