Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

В жовтні 2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення моральної та матеріальної шкоди. З урахуванням уточнених позовних вимог від 01.11.2018 просить стягнути за рахунок бюджету Новопсковської селищної територіальної громади на його користь моральну шкоду у розмірі 15000грн. та матеріальну шкоду у вигляді витрат на правову допомогу адвоката (юриста) та бланкову продукцію в сумі 11950грн., завданої йому як депутату Новопсковської селищної ради діями Новопсковської обєднаної територіальної громади. В обґрунтування вимог зазначив, що до нього, як до депутата Новопсковської селищної ради, звернулися жителі смт. Новопсков, які запитали про причини та підстави нагородження [PERSON] орденом княгині Ольги. З метою надання відповіді жителям громади, 09.01.2018 він звернувся з депутатським зверненням до Новопсковської обєднаної територіальної громади. 18.01.2018 ним було отримано відповідь з Новопсковської селищної ради №152 від 17.01.2018 за підписом голови Новопсковської селищної ради [PERSON] в якій була відсутня інформація, яка була зазначена в його депутатському зверненні. В наслідок дій Новопсковської обєднаної територіальної громади, він зазнав моральних страждань, які виразились у тому, що він не може добитися справедливості, змушений звертатися до правоохоронних органів, органів прокуратури, суду, до адвокатів, приїжджати до міста Сєвєродонецьк та змінювати установлений спосіб свого життя. Своїми діями, а точніше бездіяльністю, Новопсковська обєднана територіальна громада не виконує законні вимоги депутата місцевої ради, не надає йому інформацію, створює штучні перешкоди, що перешкоджають реалізації ним своїх повноважень. Також, своїми діями Новопсковська обєднана територіальна громада принижує честь, гідність, престиж та його ділову репутацію, як депутата Новопсковської селищної ради. Позивач зазнав моральних переживань у зв'язку з порушенням нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми. Це проявилося в наступному: до нього, як до депутата виборчого округу №8 зверталися жителі смт. Новопсков, в тому числі письмово приватний підприємець [PERSON], який розташований на території виборчого округу № 8, та депутат Новопсковської районної ради [PERSON] з питанням щодо підстав та законності нагородження заступника голови Новопсковської селищної ради [PERSON] орденом княгині Ольги. В наслідок бездіяльності Новопсковської обєднаної територіальної громади він не може вирішувати питання, які ставлять перед ним громадяни та виборці Новопсковської селищної ради. Він висував свою кандидатуру на останніх виборах на посаду голови Новопсковської селищної ради. В наслідок приниження його честі, гідності, престижу та ділової репутації діями Новопсковської обєднаної територіальної громади, жителі громади повідомили йому, що на наступних виборах голови Новопсковської селищної ради вони не будуть голосувати за нього. Через такі висловлювання, які можливо будуть продовжуватися і надалі, він зазнає дуже великі моральні та душевні страждання, головні болі, апатію до виконання своїх депутатських повноважень, підривається віра у справедливість та законність. У нього погіршився сон, вимушений вживати ліки. З метою відновлення попереднього стану престижу та ділової репутації ним вживаються неймовірні зусилля. З метою виконання обовязків депутата та надання відповідей жителям селища, він звертався з депутатськими зверненнями до правоохоронних органів (Новопсковський ВП ГУНП в Луганській області), до прокуратури смт. Новопсков, обласної прокуратури, генеральної прокуратури, Новопсковського суду, апеляційного суду, до Верховного суду України. На всі ці звернення ним витрачалося багато зусиль, енергії, часу, коштів на роздрукування, кошти на послуги адвокатів та консультації юристів. Загальна сума витрат становить 11950 грн. Позивач тимчасово не працює. Депутатські обовязки виконує безкоштовно, заробітну плату за це не отримує. Представники селищної ради відмовляються роздруковувати матеріли, які стосуються «негативу» для їхньої організації, у звязку з чим, він витрачає особисті кошти. Самостійно виховує неповнолітнього сина. В наслідок бездіяльності з боку Новопсковської обєднаної територіальної громади вимушений більше часу віддавати депутатській діяльності, а не своєму особистому життю, своїй родині, в результаті чого у нього погіршилися відносини в родині. Завдану моральну шкоду він оцінює у 15000 грн. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06 листопада 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання. 23 листопада 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні, зазначає, що відповідач, вказаний у позовній заяві є неналежним, у звязку з тим, що відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - територіальна громада - це жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Тобто позивач, який є депутатом Новопсковської селищної ради сьомого скликання, за допомогою цього позову намагається стягнути моральну та матеріальну шкоду з жителів, які проживають на території Новопсковської ОТТ, в тому числі із тих, інтереси яких, за словами позивача, він представляє. У позові зазначено, що [PERSON] було отримано інформацію про те, що документи, необхідні для отримання [PERSON] державної нагороди були оформлені Новопсковською селищною радою неналежним чином та сфальсифіковано. У додатках до позовної заяви жодних доказів цього не надано, а висловлена лише особиста думка позивача. Що це за інформація та з яких джерел вона отримана невідомо. [PERSON] стверджує, що на депутатське звернення від 09.01.2018 селищною радою за № 152 від 17.01.2018 було надано неправдиву (не достовірну) інформацію тим самим, посадові особи Новопсковської селищної ради не виконали законні вимоги депутата місцевої ради та створили штучні перешкоди у його діяльності. Достовірність наданої інформації не може викликати сумнівів оскільки у листі зазначено права Президента України щодо нагородження державними нагородами, які закріплені Конституцією України. За 2018 рік позивач звернувся до Новопсковської селищної ради з різними зверненнями 10 разів, на всі його звернення надано відповіді у встановлені законом строки та у встановленому порядку але це його не задовольняє. [PERSON] стверджує, що у звязку зі своєю діяльністю, направленою на документування «протиправних дій» посадових осіб селищної ради, він витрачав свої особисті кошти на юридичну допомогу, послуги адвоката, компютерні послуги та інше, але при цьому жодного доказу (чеки, накладні, договори тощо) таких витрат до суду не надав. Як вказано самим позивачем, він неодноразово звертався до правоохоронних органів з заявами про «злочини», вчинені посадовими особами селищної ради, але при проведенні перевірок по цим заявам ознак складу злочину чи правопорушення в діях посадових осіб встановлено не було. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 05 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні 04.01.2019 позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві, до судового засідання 29.01.2019 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області надійшла заява, в якій зазначено, що голова селищної ради [PERSON] не зможе прийняти участь у судовому засіданні у звязку з відрядженням. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], як депутат Новопсковської селищної ради 09.01.2018 звернувся до голови Новопсковської селищної ради [PERSON] зі зверненням про надання інформації наступного змісту: 1. Хто висував кандидатуру заступника голови Новопсковської селищної ради [PERSON] до відзначення державними нагородами. Де і коли гласно за місцем роботи у трудових колективах підприємств, установ, організацій незалежно від типу та форми власності, проводилось висування кандидатури до відзначення державними нагородами, яких представляють до нагородження; 2. Хто подавав клопотання про відзначення заступника голови Новопсковської селищної ради [PERSON] державними нагородами. Повідомити, які конкретно заслуги були зазначені у нагородному листі особи, що стали підставою для порушення клопотання про відзначення її державною нагородою, хто і якого підприємства, установи, організації за місцем роботи особи проставив печатку; 3. Нагородний лист із зазначенням конкретних заслуг особи, що стали підставою для порушення клопотання про відзначення її державною нагородою, з проставленою печаткою підприємства, установи, організації за місцем роботи особи; 4. Інші документи, які було підготовлено, в тому числі клопотання Новопсковської селищної ради. Також просив надати копії усіх вищезазначених документів, та інших документів, які були підготовлені, для отримання [PERSON] ордена княгині Ольги. На даний запит позивач 18.01.2018 отримав відповідь за вих. №152 від 17.01.2018 відповідно до якої йому повідомлено, що відповідно до Конституції України Президент України нагороджує державними нагородами; встановлює президентські відзнаки та нагороджує ними. 31.01.2018 позивач [PERSON], як депутат Новопсковської селищної ради повторно звернувся до голови Новопсковської селищної ради [PERSON] з запитом на отримання публічної інформації, посилаючись на Закон України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати ту саму інформацію, що і в зверненні від 09.01.2018. Новопсковською селищною радою Новопсковського району Луганської області за вих. №296 від 08.02.2018 було надано відповідь, згідно якої ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації субєктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 12 вищевказаного Закону України встановлено, шо субєктами відносин у сфері доступу до публічної інформації, зокрема, є запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, обєднання громадян без статусу юридичної особи, крім субєктів владних повноважень. Позивач 19.01.2018 та 09.02.2018 звертався до Новопсковського відділу поліції ГУНП в Луганській області з повідомленнями про вчинення кримінального злочину головою Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області [PERSON] передбаченого ст. 351 КК України «Перешкоджання діяльності народного депутата України та депутата місцевої ради» посилаючись на те, що голова Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області [PERSON] не виконує законні вимоги депутата місцевої ради, не надає йому інформацію, створює штучні перешкоди, що перешкоджають реалізації ним своїх повноважень. З такими самими повідомлення позивач, депутат Новопсковської селищної ради 7 скликання [PERSON], 21.03.2018 звертався до прокуратури Луганської області, а 12.05.2018 до Генеральної прокуратури України. 14.02.2018 позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області зі скаргою на бездіяльність співробітників Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області щодо невнесення інформації про вчинення кримінального злочину посадовими особами Новопсковської селищної ради до ЄРДР та просив зобовязати Новопсковський ВП ГУНП внести до ЄРДР інформацію про злочин передбачений ст. 351 КК України. 19.02.2018 [PERSON] подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С. від 15 лютого 2018 року у справі ЄУ №420/1175/17, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 15 лютого 2018 року, скаргу депутата Новопсковської селищної ради 7 скликання [PERSON] на бездіяльність органів досудового слідства, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви депутата Новопсковської селищної ради 7 скликання [PERSON] від 09.02.2018 про вчинення кримінального правопорушення головою Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ст. 351 КК України. Відповідно до ухвали Верховного суду від 17 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою [PERSON] на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 28 лютого 2018 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу слідчого судді Новопсковського районного суду Луганської області від 15.02.2018, якою відмовлено у задоволенні скарги [PERSON] на бездіяльність слідчого відділу Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09 лютого 2018 року. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає. Так, відповідно до ст.ст.1166,\~1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Зазначене узгоджується із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідно якої розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. В силу\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до п.5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди»\~обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода\~наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Відповідно до положень ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В процесі розгляду справи судом не встановлено вини та не надано доказів неправомірних дій Новопсковської обєднаної територіальної громади, щодо [PERSON] Суд, оцінивши подані позивачем докази та вищевикладені обставини вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до Новопсковської обєднаної територіальної громади про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід відмовити за недоведеністю позовних вимог, оскільки всупереч вищенаведених вимог закону позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача.

Outcome: dismissed