Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

В вересні 2015 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до Київського районного суду м. Харкова з вимогою визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є власником квартири за адресою: м. Харків. [ADDRESS]. Вказана квартира належить йому на праві власності на підставі договору дарування від 06.12.1996 року та на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого АТ «Житлобуд-2» на підставі розпорядження № 20 від 13.02.1994 року. Позивач зазначає, що він перебував у шлюбі з [PERSON], яка була 11.03.1999 року зареєстрована у його квартирі як член сімї. Шлюб розірвано 03.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26.07.2006 року. Від вказаного шлюбу позивач має доньку [PERSON], [INFO], яка також була зареєстрована за вказаною адресою з 14.09.2005 року. Позивач з 2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON], яка також з 17.12.2008 року зареєстрована за цією адресою разом зі своєю донькою від першого шлюбу та сином [PERSON], 09.05.2010 року. Зазначає, що з грудня 2008 року його колишня дружина [PERSON] разом з донькою [PERSON] виїхали з квартири [ADDRESS], з цього часу позивач проживав у зазначеній квартирі з новою сімєю. Зазначає, відповідачі вийшли заміж, мають свої родини, проживають в інших місцях, змінили прізвища [PERSON] на [PERSON], [PERSON] на [PERSON]. Позивач як власник квартири несе самостійні витрати, повязані з утримання своєї квартири, відповідач [PERSON] не є членом сімї [PERSON] та не проживає з ним разом, а донька [PERSON] не проживає разом з [PERSON] та не користується належною його квартирою близько 7 років, а тому відповідачі втратили право користування квартирою № 63 в буд. № 10 по вул. Академіка Вальтера в м. Харкові. У звязку з чим вимушена звернутися до суду з позовною заявою. В судове засідання\~\~позивач [PERSON] не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, була належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляли, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до\~\~ч.1\~ст. 11\~\~ЦПК України\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~\~ Судом встановлено, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 06.12.1996 року. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1994 року вбачається, що АТ «Житлобуд-2» посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] та [PERSON], квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Норми статей 15, 16, 386, 391 Цивільного кодексу України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 Цивільного кодексу України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON], народилась 03.08.19879 року, її батьками є: [PERSON], [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 292 від 03.06.2005 року. Зі змісту довідки форми А дільниці № 19 КП «Жилкомсервіс» вбачається, що [PERSON], [INFO] змінила прізвище на [PERSON]. Зі змісту довідки форми А дільниці № 19 КП «Жилкомсервіс» вбачається, що [PERSON], [INFO] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до частини першої\~статті 383 Цивільного кодексу України\~власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно довідки дільниці № 19 КП «Жилкомсервіс» № 737 від 21.07.2015 року вбачається, що [PERSON], дійсно проживає за адресою: [INFO], за вказаною адресою зареєстровано: з 17.03.1999 року - [PERSON] (інший родич), з 14.09.2005 року [PERSON] (дочка), з 17.12.2008 року [PERSON] (дружина), з 17.12.2008 року [PERSON] (інший родич), з 25.06.2010 року [PERSON] (син). Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON], народився 09.05.2010 року, його батьками є: [PERSON], [PERSON] Зі змісту акту від 10.08.2015 року складеного сусідами позивача за участю [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з грудня 2008 року не проживають за адресою: [INFO] та їх особисті речі в квартирі відсутні. У вказаній квартири з грудня 2008 року проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно положень\~статті 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України, в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.85 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89 р., № 13 від 25.12.92 р., № 15 від 25.05.98 р.), у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився. Згідно зі статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими що відповідають вимогам чинного законодавства України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved