overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В грудні 2014 року орган опіки та піклування в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, характеризуються негативно, вихованням сина не займаються, не допомагають ні морально, ні матеріально, не цікавляться здоровям, успіхами та навчанням дитини. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] які повідомлені належним чином до суду не з'явилися. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] та [PERSON] сина матеріально не утримують, життям, навчанням і вихованням сина не цікавляться, ніде не працюють. Згідно висновку комісії з питань захисту дитини: [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, характеризуються негативно, вихованням сина не займаються, не допомагають ні морально, ні матеріально, не цікавляться здоровям, успіхами та навчанням дитини. При таких обставинах суд вважає доведеним, що відповідачі не виконували та не виконують до теперішнього часу свої батьківські обовязки. Тому на підставі ч.1 п.2,4 СК України вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Згідно з ст. ст.180,181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти можуть буть стягнуті судом в частці від заробітку, або в твердій грошовій суммі. Відповідачі є працездатними, тому можуть сплачувати аліменти. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти в розмірі по 1/4 частини заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В грудні 2014 року ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських районних електричних мереж звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, в якому просив винести рішення яким стягнути з [PERSON] на їх користь суму відшкодування збитку у розмірі 3674 грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову вказав, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у присутності [PERSON] за адресою: вул. Шкільна, буд. 14 в с. СурськоКлевцеве, Дніпропетровського району Дніпропетровської області (о/р 2816107), було виявлені порушення, а саме: самовільне підключення електроустановок споживача через прилад обліку після відключення. Представниками ДРЕМ були складені акти про порушення Н № 103287 від 02.04.2013 року, Н № 103279 від 05.03.2013 року, Н № 103258 від 24.01.2013 року, Н № 103204 від 01.12.2012 року, Г № 047149 від 28.01.2011 року. Окрім того, станом на 23 грудня 2014 року за особовим рахунком споживача утворилась заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1184 грн. 02 коп. Розмір заподіяного збитку склав 3674 грн. 08 коп., який розрахований відповідно до [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення. У звязку з цим, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення суми нанесених збитків. Представник позивача надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.34-35) у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є споживачем електроенергії за адресою: вул. Шкільна, буд. 14 в с. СурськоКлевцеве, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, відкрито о/р 2816107. 28 січня 2011 року під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у присутності [PERSON] за адресою: с. Сурсько-Клевцеве, вул. Шкільна, буд. 14, що проводилась згідно з п. 37 ПКЕЕн, контролерами [PERSON], електромонтерами [PERSON] та [PERSON] було виявлено: самовільне підключення електроустановок споживача через прилад обліку. Внаслідок чого, енергопостачальнику завдано матеріальних збитків. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 Правил користування електричною енергією для населення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

В грудні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12 361 грн. 92 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 25 липня 2011 року укладено безномерний кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 9 700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2014 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подала заяву про слухання справи у її відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 25 липня 2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 9 700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 12 361 грн. 92 коп. з яких: 7 258 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом; 3 331 грн. 63 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 706 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 564 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова). Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 25 липня 2011 року; Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого станом на 31 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 12 361 грн. 92 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 01 вересня 1992 року він з відповідачем зареєстрував укладення шлюбу у селі Рибники Бережанського району Тернпільської області, актовий запис № 09. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка вже повнолітня. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами виникали часті сварки і непорозуміння внаслідок чого їхній шлюб фактично розпався і існує лише формально. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони уклали шлюб 01 вересня 1992 року у селі Рибники Бережанського району Тернопільської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами виникали часті сварки та непорозуміння внаслідок чого їхня сім'я існує лише формально. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розлученні, оскільки між сторонами часто виникали конфлікти, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про втрату права на користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивач вказав, що є власником житлового будинку по [ADDRESS]. За вказаною адресою з 20 жовтня 1998 року також зареєстрований [PERSON] На початку 2009 року відповідач виїхав на заробітки за кордон, з цього часу він не користується житловою площею, його речей у будинку немає. Факт його реєстрації створює позивачу клопоти з комунальними платежами, обмежує його права власника, що змусило звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Позивачу [PERSON] належить на праві особистої власності жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 13 березня 1981 року. Згідно копії будинкової книги у житловому будинку позивача з 20 жовтня 1998 року зареєстрований [PERSON] Згідно актів про встановлення факту непроживання Чортківської міської ради від 16 січня 2013 року, 1 грудня 2014 року встановлено, що гр. [PERSON] з листопада 2009 року по місцю прописки не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує. Факт того, що [PERSON] не проживає в будинку позивача без поважних причин понад один рік підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач без поважних причин не користується житлом понад один рік.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великочорнокінецької сільської ради Чортківського району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] в с. Великі Чорнокінці Чортківського району помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на сертифікат на земельну частку (пай) в розмірі 2,30 га. [PERSON] після смерті батька поїхав на роботу в Росію, перебував там тривалий час, тому пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. . Представник відповідача Великочорнокінецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, від сільської ради надійшла заява про визнання позовних вимог, просять справу розглядати за відсутності представника. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що позивач [PERSON] тривалий час після смерті батька перебував на роботі в Росії. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 10 листопада 2007 року у відділі РАЦС Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 211. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, після реєстрації шлюбу вони поїхали до Іспанії, а через деякий час повернулись в Україну. В 2012 році вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя. Він займається перевезенням, виїжджає за межі України, і коли в черговий раз повернувся, то виявив, що відповідачки немає вдома, потім з'ясувалося, що відповідачка разом з дитиною виїхала за межі області, змінила номер телефону і місце знаходження відповідачки йому не відомо. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить справу розглянути у його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» № 28 від 14 лютого 2015 року та «Свобода слова» № 5 (703) від 13 лютого 2015 року, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в 2012 році остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї сторін були різні погляди на життя. Позивач займається перевезенням, виїжджає за межі України і у його відсутності відповідачка разом з дитиною виїхала за межі області, змінила номер телефону і місце знаходження відповідачки йому не відомо, на примирення позивач не згоден, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 14 лютого 2012 року у відділі державної РАЦС Старобешівського районного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 6, шлюб у обох перший. Від шлюбу дітей не мають. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, останнім часом між ними постійно виникали сварки через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутнє взаєморозуміння та спільна думка щодо вирішення звичайних побутових питань, які спонукали повному розриву інших відносин. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомив про те, що з'явитися не має змоги, так як проживає в Донецькій області, просить справу розглянути в його відсутності, позов підтримує, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, згодна на розірвання шлюбу і пояснила, що сім'я дійсно розпалась з тих причин, на які вказує позивач, з липня 2014 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодна, подальше збереження сім'ї та шлюбу буде суперечити її інтересам. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в липні 2014 року припинили подружні відносини, з того часу проживають окремо в різних областях України, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім'ї сторін стала несумісність характерів, різні інтереси та погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаєморозуміння та спільна думка щодо вирішення звичайних побутових питань, які спонукали повному розриву інших відносин, на примирення сторони не згодні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 27 червня 2012 року у відділі державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 781, шлюб у обох перший. Від шлюбу дітей немає. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, близько року тому відповідачка залишила його та переїхала проживати до своїх батьків, з того часу вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стало фактичне припинення шлюбних відносин та небажання відповідачки зберегти сім'ю. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути у його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просить справу розглянути у її відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони рік назад остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сім'ї сторін стало фактичне припинення шлюбних відносин та небажання відповідачки зберегти сім'ю, на примирення сторони не згідні, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 15 серпня 1981 року в Горенській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 33. Позивач в судове засідання не з»явився, направив до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомляла. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 15 серпня 1981 року в Горенській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 15 серпня 1981 року, серія [NUMBER]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги через чисельні сварки та конфлікти. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved