Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , на користь прийомної матері [PERSON] . ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 17 вересня 2018 року о 19 год. 20 хв. на території с. Протопопівки Приютівської селищної ради було виявлено малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишену без батьківського піклування, про що був складений акт органу внутрішніх справ України та охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Того ж дня дитину було доставлено на обстеження до дитячого відділення Олександрійської центральної районної лікарні. Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації від 03.10.2018 року малолітньому [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Після проходження медичного обстеження, на підставі розпорядження голови Олександрійської РДА від 22 жовтня 2018 року № 493-р «Про довлаштування дитини на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї» 23 жовтня 2018 року малолітнього [PERSON] влаштовано на виховання до прийомної сім`ї [PERSON] , в якій він перебуває і на теперішній час. Батько дитини [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Матір дитини [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації, отриманої від Приютівської селищної ради та батька дитини [PERSON] , на території Олександрійського району [PERSON] не проживає, місце її перебування не відоме, вихованням та утриманням сина протягом останніх шести місяців не займається, веде аморальний спосіб життя, залишила дитину на батька та повідомила, що не бажає займатись його вихованням в подальшому. Під час розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулось 19 жовтня 2018 року, [PERSON] надав пояснення про те, що він не бажає займатись вихованням та утримання сина в подальшому, оскільки вважає його не своєю дитиною. Протягом часу перебування дитини в дитячому відділенні Олександрійської ЦРЛ з 17 вересня 2018 року по 22 жовтня 2018 року ніхто з батьків жодного разу дитину в дитячій лікарні не відвідував, не цікавився його життям та здоров`ям, письмові або усні звернення від батьків з приводу вирішення питання повернення дитини їм на виховання на адресу служби у справах дітей не надходили. В судове засідання представник позивача не з`явилась, направила до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечувала. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник Приютівської селищної ради в судове засідання не з`явився, направив листа про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 06.03.2019 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі. 15.11.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 СК України, згідно листа Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області від 21 вересня 2018 року № 3155-14.19-04-08. [INFO] року в с. Протопопівці Олександрійського району Кіровоградської області було виявлено дитину, залишену без батьківського піклування, - [PERSON] , [INFO] , про що було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17 вересня 2018 року. Після цього малолітнього було доставлено до дитячого відділення Олександрійської ЦРЛ. Під знаходження [PERSON] в лікарні було проведено його медичний огляд та виявлено залізодефіцитну анемію середнього ступеню важкості. Розпорядженням голови Олександрійської РДА від 03 жовтня 2018 року № 462-р «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітньому [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 22 жовтня 2018 року розпорядженням голови Олександрійської РДА від 22 жовтня 2018 року № 493-р «Про довлаштування дитини на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї [PERSON] » малолітнього [PERSON] було довлаштовано до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] . 23 жовтня 2018 року малолітнього [PERSON] було передано [PERSON] з Олександрійської ЦРЛ, про що було складено акт про факт передачі дитини від 23 жовтня 2018 року. Того ж дня між Олександрійською РДА з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір про довлаштування малолітнього [PERSON] на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю. 24 вересня 2018 року було складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що умови проживання задовільні. Згідно довідки виконавчого комітету Миронівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 18 травня 2018 року № 298 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає. Згідно до висновку Олександрійської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 23 жовтня 2018 року № 01-31/576/2 було визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Згідно до висновку Олександрійської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 28 травня 2019 року № 01-33/252/2 було визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї аліментів на утримання дитини. ОЦІНКА СУДУ Суд вважає, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина відповідно до позовних вимог, оскільки відповідачі самоусунулись від виховання та утримання малолітнього сина, не забезпечують його харчуванням та не доглядають за ним і не бажають доглядати в подальшому, тобто свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина. НОРМИ ПРАВА Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Вирішуючи питання щодо вимог позивача про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідачі без поважних причин свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що сприятиме захисту інтересів дитини. Проте, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає та перебуває на утриманні [PERSON] і [PERSON] , тому позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) підлягають задоволенню. За приписами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved