Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який в лютому 2019 року уточнила та просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносного його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24 жовтня 2018 року. Позивачка [PERSON] та її адвокат Сазонова М.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином у порядку визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування 11 квітня 2019 року оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України» на сторінці Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (а.с.82), причину неявки не повідомив, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації за довіреністю Батушан О.Ф. заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримав. Вислухавши позивачку її представника, свідків, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03 грудня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1332, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.12). Шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає з матір'ю [PERSON] (позивачка по справі) та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні (а.с.13,14). Матір дитини перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.47), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.42), за час проживання в смт. Слобожанське скарг та заяв від мешканців на позивачку не надходило, є хорошою матір'ю та приділяє достатню материнську увагу та піклування сину, що також підтверджується письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.43,45,46). Батько з дитиною не проживає, його місце перебування позивачці не відомо (а.с.41), не цікавиться життям та здоров'ям хлопчика, тривалий час нехтує своїми обов'язками з виховання та утримання дитини, не приймає участі у підготовці до самостійного життя, не здійснює відносно дитини належного батьківського піклування, не цікавиться досягненнями сина. Мати дитини повністю опікується про дитину, займається її вихованням, розвитком та матеріально забезпечує її всім необхідним. Відповідач взагалі не надає фінансової допомоги на утримання дитини, яка потребує належного рівня життя та гідного фінансового забезпечення на харчування, отяг та інші речі вжитку. Дитина забезпечена гідними умовами проживання та гармонійною оточуючою атмосферою. Відповідно до Характеристики наданою КЗ «Слобожанська ЗОШ №2 ССР», мати бере активну участь у вихованні дитини, приділяє належну увагу та регулярно відвідує школу, цікавиться навчанням та поведінкою сина, а батько в свою чергу від початку навчання дитини в школі жодного разу не з'явився (а.с.16). Як вбачається з Характеристики наданою КЗ «Слобожанська ЗОШ №2 ССР» (а.с.48), дитина виховується у повній сім'ї, атмосфера в сім'ї доброзичлива, також участь у вихованні [PERSON], [INFO], бере вітчим. Для дитини створені належні умови до розвитку і навчання (а.с.49,50-54). Згідно висновку, Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його дитини [PERSON], [INFO] (а.с.73-46). У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування сина, а з боку [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні сина з батьком та прийманні ним участі у вихованні, вище викладені обставини свідчать про небажання [PERSON] виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судом законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, коли вони своєю винною поведінкою, свідомо нехтують своїми обов'язками та інтересами дитини, не піклуються про її фізичний і духові розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Зазначене свідчить про те, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. Оскільки встановлено, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, самоухилився від виховання та матеріального забезпечення дитини, не піклується про життя та здоров'я свого сина, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення відповідача батьківських прав, та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, а також, те що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24 жовтня 2018 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнуто сплачений позивачкою за позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, судовий збір в сумі 704,80 грн. та в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved