Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

В вересні 2020 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтував тим, що ТОВ «Міський житловий центр» є суб`єктом господарювання, що проводить діяльність в галузі надання житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирними будинками. Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . 01 лютого 2013 року між ТОВ «Міський житловий центр» та [PERSON] укладено договір про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до умов договору ТОВ «Міський житловий центр» бере на себе зобов`язання надавати житлово-комунальні послуги, а саме послуги з управління групою будинків і споруд, утримання будинків і споруд та прибудинкової території, послуги з вивезення твердих побутових відходів, а відповідач [PERSON] у свою чергу, бере на себе зобов`язання своєчасно оплачувати послуги у строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідачі отримують житлово-комунальні послуги в повному обсязі, при цьому не виконують зобов`язання по їх оплаті, що призводить до порушення прав позивача на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги. Оскільки умови договору не виконувались, збільшивши позовні вимоги представник позивача просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Міський житловий центр» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, за період з 01.02.2015 року по 29.02.2021 року в розмірі 17 532,22 грн., три проценти річних в розмірі 3 199,00 грн., інфляційні нарахування в розмірі 20 660,19 грн., а всього просив стягнути 41 391,41 грн. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 23.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляду у порядку спрощеного провадження. 15.03.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив застосувати строки позовної давності та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що позивачем на надано жодного доказу підтвердження заборгованості та надання послуг щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Також відповідач заперечив проти застосування ТОВ «МЖЦ» підвищеної вартості та надмірно нарахованих сум боргу, оскільки позивач надав суду розрахунок заборгованості, який не відповідає офіційно задокументованій площі та не повідомляв відповідачів про зміну тарифів. Крім того, у своєму відзиві посилався на неналежне обслуговування та невиконання позивачем взятих на себе обов`язків по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж. 11.05.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача заперечив щодо застосування строків позовної давності, оскільки 14 січня 2020 року ТОВ «МЖЦ» вже зверталось до Обухівського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з одного з [PERSON] заборгованості за спожиту послугу на суму 13 237 грн. 96 коп., яка виникла за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року та 20 лютого 2020 року Обухівським районним судом Київської області було видано судовий наказ № 372/210/20 про стягнення заборгованості в розмірі 13 237 грн. 96 коп., який ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року було скасовано. На підтвердження заборгованості надав відомість по особовому рахунку № [NUMBER] , кв. [ADDRESS] за період з листопада 2011 року квітень 2021 року та довідку про наявність заборгованості. Крім того, щодо вартості послуг та загальною площі квартири відповідачів на яку здійснюється нарахування зазначив, що під час підписання договору про надання житлово-комунальних послуг від 01 лютого 2013 року, який було підписано відповідачем [PERSON] не було надано документів, що підтверджують іншу квадратуру квартири, а відповідачі жодного разу не звертались до ТОВ «МЖЦ» щодо уточнення площі квартири, квадратуру не оспорювали та не звертались стосовно перерахунку вартості послуг, крім того до січня 2015 року періодично проводились оплати. Позивач належним чином проінформував споживачів про намір змінити тарифи, та в подальшому про самі тарифи, які були затверджені шляхом публікації в друкованому засобі масової інформації, а саме в газеті Обухівський вісник № 41 (597) від 05 жовтня 2013 року, № 48 (564) від 23 листопада 2013 року, № 49 (720) від 17 грудня2016 року,№ 2 (724) від 14 січня 2017 року, № 9 (782) від 17 березня 2018 року та № 22 (795) від 16 червня 2018 року та на веб-сайтах Обухівської міської ради та розміщено на інформаційних стендах. Щодо твердження відповідача про неналежне надання послуг вказав, що на всі звернення та заяви відповідачів відбувалось реагування, а саме: комісії в складі представників позивача та ПАТ «Енергія» здійснювались виїзди та обстеження квартири та будинку в цілому, надавались відповіді, рекомендації пояснення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечив, наполягав на застосуванні строків позовної давності та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Інші сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, встановив наступні обставини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. ст.12,13,43,81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Судом встановлено, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 06.11.20212 року № 1166 «Про визначення виконавця послуг з управління групою будинків і споруд та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на території Обухівської міської ради» виконавцем таких послуг є ТОВ «Міський житловий центр». Пунктом 2 рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05.02.2013 року № 134 «Про погодження тарифів на послуги з управління групою будинків і споруд, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на території Обухівської міської ради» погоджено перелік основних послуг та робіт з утримання будинків і споруд та прибудинкових території. Згідно Рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 06 листопада 2013 року № 1106 «Про погодження тарифів на послуги з управління групою будинків і споруд, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на території Обухівської міської ради» тарифи скориговано. Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05 січня 2017 року № 11 «Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю « Міський житловий центр» скоригованих тарифів на послуги з управління групою будинків і споруд, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на території Обухівської міської ради» тарифи скореговано. Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 07 червня 2018 року № 312 «Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю « Міський житловий центр» скоригованих тарифів на послуги з управління групою будинків і споруд, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на території Обухівської міської ради» тарифи скореговано. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник споживач, виконавець виробник, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласнииками квартири [ADDRESS] , загальний розмір площі - 74, 50 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного деєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.09.2020 року № 225408402. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Обухівської міської ради від 21.08.2020 № 4329 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центрта Іванич Н.О. укладено договір про надання житлово-комунальних послуг від 01 лютого 2013 року, що підтверджується копією договору. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05.03.2020 року судовий наказ № 372/210/20 від 20 лютого 2020 виданий за заявою ТОВ «Міський житловий центр» про стягнення з відповідача заборгованості скасовано за заявою боржника. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 2 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно статті 11 вказаного закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що є обов`язковими до виконання всіма співвласниками багатоквартирного будинку. Вартість послуг з управління багатоквартирними будинком визначається за рішенням зборів співвласників і згодою управителя та визначається у договорі з управителем. Договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк (частини 6 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Статтею 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» також передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 2 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог частини 1 статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Згідно ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК У порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.02.2015 року по 29.02.2021 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 17 532,22 грн., три проценти річних в розмірі 3 199,00 грн., інфляційні нарахування в розмірі 20 660,19 грн., а всього 41 391,41 грн.. Позивачем неодноразово направлялись відповідачу претензії-попередження щодо сплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, що підтверджується вказаними доказами. В судовому засіданні відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду. Відповідно до вимог ст. 256, 257, 258, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення пені. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Суд вислухавши представника позивача, та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає доцільним задовольнити частково позовні вимоги в межах строку позовної давності з 01.01.2017 року по 28.02.2021 року, та стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 12 690,71 грн., три проценти річних в розмірі 1 582,00 грн., інфляційні нарахування в розмірі 5 009,48 грн., а всього стягнути 19 282,19 грн. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: partial