Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Вищий державний навчальний заклад України «Українська медична стоматологічна академія» звернувся до суду із даним позовом про стягнення із [PERSON] коштів за навчання в сумі 34514,4грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що наказом ректора №243-у від 04.08.2008р. [PERSON] на контрактній основі було зараховано із 01.09.2008 року студенткою стоматологічного факультету вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія». 15.12.2008 року [PERSON] переведена на навчання за держзамовленням і з нею укладено Угоду №152 про підготовку фахівця з вищою освітою. За умовами угоди Академія зобовязувалась здійснити якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик, а студентка [PERSON] зобовязувалась оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою за напрямом підготовки «Стоматологія» і прибути після закінчення Академії за місцем направлення та відпрацювати не менше трьох років. Навчальний заклад свої зобовязання виконав повністю та надав відповідну освіту відповідачу, - [PERSON] отримала диплом лікаря-стоматолога і направлення на роботу, однак після закінчення інтернатури до роботи не приступила. Таким чином [PERSON] не виконала свої зобовязання, відпрацювати не менше трьох років, відповідно до умов угоди, що передбачає правові наслідки, встановлені законом та угодою, у звязку з чим зобовязана відшкодувати у встановленому порядку витрати за навчання до державного бюджету. Позивач неодноразово уточняв позовні вимоги в звязку із частковим погашенням боргу відповідачем і остаточно просив стягнути із відповідача лише отриману стипендію за час навчання за кошти державного бюджету в сумі 30863,01грн. Представник позивача [PERSON] останні позовні вимоги від лютого 2018 року підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в уточненій позовній заяві, просила такі задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] позов заперечували протягом провадження у цивільній справі; через поспішність [PERSON] в оплаті стосовно погашення первинного боргу її представник адвокат [PERSON] наполягав на укладенні мирової угоди на умовах, викладених у неодноразових письмових відзивах на позовні заяви, однозначно заперечив про стягнення суми 4285,2грн., котру безпідставно його довірителька оплатила за навчання в час, коли на неї поширювались пільги; представник вважав, що учбовим закладом не було надано доказів і безпідставно стягнено кошти з [PERSON] за навчання та було допущено ряд не доопрацювань, через що його довірителька не повинна відшкодовувати оплату за навчання а також отриману стипендію. Заслухавши пояснення сторін,зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав: Судом установлено, що наказом ректора №243-у від 04.08.2008р. [PERSON] була зарахована з 01.09.2008 року студенткою стоматологічного факультету вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» на контрактній основі. Наказом ректора №407-у від 19.12.2008 року на підставі рішення ректорату від 15.12.2008 року [PERSON] переведена на навчання за державним замовленням. Відповідно до умов Типової угоди про підготовку фахівців із вищою освітою №152 від 15.12.2008 року укладеної між Академією та [PERSON], студентка зобовязувалась прибути після закінчення Академії за місцем направлення та відпрацювати не менше трьох років. Із витягу з наказу №172-у 21 червня 2013 року убачається, що рішенням екзаменаційної комісії [PERSON] присвоєно кваліфікацію лікаря-стоматолога і видано Диплом спеціаліста. Згідно картки працевлаштування випускника від 06.09.2012 року та пропозиції щодо працевлаштування [PERSON] отримала направлення до місця призначення УОЗ Миколаївської ОДА, АЗПСМ, с. Новомарьївка Братанського району на посаду лікаря-стоматолога, про що свідчить її підпис у картці працевлаштування випускника. Відповідно листа УОЗ Миколаївської ОДА від 01.09.2016 року [PERSON] після закінчення інтернатури до роботи не приступила. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» (в редакції до 06.09.2014 року) випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи. Випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником навчального закладу та випускником. Згідно ст. 52 Закону України «Про освіту» (в редакції до 06.09.2014 року) випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобовязані відпрацювати за направленням в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 14 «Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», затвердженим постановою КМУ № 992 від 22.08.1996 року - у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Ст. 526 цього кодексу встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до довідки про доходи №47 від 13.02.2018р. загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.09.2008 по 30.06.2013 року становить 32761,16 коп. Як убачається із довідки №04-11/613 від 14.02.2018 року, виданої Вищим державним навчальним закладом України «Українська медична стоматологічна академія», [PERSON] у 2008 році сплатила кошти за навчання у сумі 4885,2грн., які позивачем у своїх розрахунках в останній уточненій позовній заяві до уваги не взято, а лише зменшено суму заборгованості на розмір 1898,15грн., що позивачем частково взято з урахуванням того, що заборгованість за період навчання відповідача була розрахована як для студента бюджетної форми навчання, починаючи із 01.09.2008 року. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконала свої зобовязання, зокрема, відпрацювати не менше трьох років після закінчення навчання, відповідно до умов угоди, що передбачає правові наслідки, встановлені законом та угодою, у звязку з чим зобовязана відшкодувати у встановленому порядку витрати за навчання до державного бюджету, які вона частково уже сплатила, що убачається із довідки №04-11/613 від 14.02.2018 року, а також із копій доданих квитанцій до матеріалів справи, в тому числі [PERSON] відшкодувала позивачу судові витрати. Відтак, позов підлягає частковому задоволенню на предявлену суму 30863,01грн. за мінусом сплачених коштів особою в розмірі 4885,2грн.

Outcome: partial