Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

Виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є матір`ю, зокрема, трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я [PERSON] з 19.07.2018 по 05.02.2020 перебувала під соціальних супроводом. Після закінчення терміну дії перебування під соціальних супроводом, сім`я [PERSON] була переведена на облік сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. За весь період перебування під соціальних супроводом та на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах, [PERSON] на співпрацю з працівниками служби у справах дітей не йшла, неодноразово спостерігалася неадекватна поведінка з її боку, постійно влаштовувала конфлікти, дозволяла собі образи на адресу працівників. При відвідуванні сім`ї [PERSON] остання не відчиняла двері домоволодіння. 28.09.2020 [PERSON] було подано заяву на ім`я начальника ССДСМ [PERSON] , в якій вона просила направити своїх дітей до спеціального закладу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, з погіршенням стану здоров`я та для проходження соціально-психологічної реабілітації дітей. Також зобов`язалась привести житло в належний для проживання стан. За наслідком розгляду даної заяви службою у справах дітей, сім`ї та молоді Могилів-Подільської міської ради дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було направлено до КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». 13.05.2021 на комісії з питань захисту прав дитини розглядались заяви малолітніх [PERSON] та [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав їх матері [PERSON] , оскільки за результатами бесіди з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] можна визначити небажання дітей повертатися до матері. Таке небажання дітей пов`язане з невиконанням нею батьківських обов`язків, а саме: систематичне залишення дітей без нагляду на тривалий термін; психічний та фізичний тиск, який мати здійснює на дітей; фізичним насиллям з відсутніх для цього причини; не створенні умов для теплого психологічного клімату у сім`ї; періодична відсутність харчування дітей. Працівниками служби разом з інспектором ювенальної превенції та головою квартального комітету неодноразово було здійснено візит до відповідача з метою обстеження умов проживання, під час яких [PERSON] була агресивно налаштована та погрожувала їм. З зовнішнього вигляду будинок занедбаний, вибиті вікна, на подвір`ї і в будинку брудно, умови не придатні для проживання дітей. Крім того, відносно відповідача було складено адміністративний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП. Зважаючи на викладене вище, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з [PERSON] на користь дітей, на їх утримання, аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати законних представників дітей відкрити зазначений особистий рахунок. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.06.2021 позов було залишено без руху. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.07.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 20.07.2021 відповідачем було подано до суду відзив, який мотивовано тим, що позов подано без додержання вимог ст. 175 ЦПК України. Крім того, зазначено, що в 2021 році набули законної сили рішення суду різних інстанції про відмову у позбавлення [PERSON] батьківських прав. Також вказано, що позивач не обґрунтував позовні вимоги, а також не надав суду доказів на її підтвердження. Будинок, у якому проживає відповідач, з усіма зручностями, у дітей є багато одягу, їжі, а також в будинку є меблі, техніка та піаніно, оскільки [PERSON] навчалась в музичній школі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.08.2021 закрито підготовче провадження у справі, вирішено клопотання сторін щодо виклику свідків. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.08.2021 вирішено застосувати режим відеоконференції для участі представника КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» та заслухання позицій дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.08.2021 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відвід головуючої судді Київської Т.Б. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у даній цивільній справі. Також ухвалою, постановленою в судовому засіданні, судом вирішено питання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позові. В ході судового розгляду зазначив, зокрема, що є акти огляду з яких слідує, що в будинку [PERSON] умови не придатні для життя малолітніх дітей. Також є заяви дітей, з яких слідує, що вони не хочуть повертатись до матері. Усі заходи впливу на відповідача з метою приведення житла та умов виховання дітей до певного рівня не принесли результатів. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. В ході судового розгляду зазначила, зокрема, що в будинку [PERSON] безлад і антисанітарія. Відсутні необхідні меблі для проживання та розвитку дітей. Діти не забезпечені продуктами харчування в достатньому рівні. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні позову поклався на розсуд суду. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. В ході судового розгляду зазначила, зокрема, що дітей в неї забрали і не віддають, а тому вона не може виконувати належним чином свої батьківські обов`язки. В будинку в неї все є, всі умови для проживання дітей. Вона їх забезпечувала одягом, годувала. Дочка [PERSON] займалась музикою і домі є піаніно. Ухвалою суду від 13.10.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати відповідача було видалено з зали судового засідання, продовжено судовий розгляд без її участі, з мотивів порушення порядку в судовому засіданні та невідповідності поведінки відповідача правилам процесу. Заслухавши думку учасників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, відзив на позов та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до таких висновків. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, суд встановив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (Т.1, а.с.9-11). Як слідує з вказаного вище свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON] . З Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00020589885 та № 00020589520, батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зазначений [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (Т.1,а.с.35,36). Згідно інформації наданої начальником відділу - психолога соціальної роботи сім`ї та молоді [PERSON] від 20.05.2021, сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 19.07.2018 по 05.02.2020, з метою подолання складних життєвих обставин, які є загрозою для життя дітей, а саме неналежний догляд та виховання неповнолітніх дітей, неналежні умови для повноцінного розвитку та проживання дітей. Після закінчення терміну дії перебування під соціальним супроводом, відповідно до наказу ССДСМ від 05.02.2020 № 03, сім`я [PERSON] була переведена на облік сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. За весь період перебування під соціальним супроводом та на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, відповідач на співпрацю не йшла, неодноразово спостерігалася неадекватна поведінка з її боку, постійно влаштовувала конфлікти, дозволяла собі образи на адресу працівників. Зі спостережень працівників служби, неадекватна поведінка відповідача та агресія, можуть свідчити про психічне відхилення. Кожне відвідування працівниками служби вказаної особи за адресою проживання закінчувалися нічим, двері відповідач не відкривала або в доступі до житла відмовляла. До рекомендацій працівників служби не дослухалася, від допомоги по подоланню складних життєвих обставин відмовлялася. Умов для повернення дітей додому, на даний час, не створила (Т.1, а.с.12). Суду надано заяву [PERSON] від 28.09.2020, згідно якої вона просить направити дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в зв`язку з скрутним матеріальним становищем, з погіршенням стану здоров`я та для проходження соціально-психологічної реабілітації. Також у вказаній заяві [PERSON] зазначила, що зобов`язується виконувати батьківські обов`язки, відвідувати дітей та привести житло в належний стан (Т.1., а.с.13). З позову слідує, що за наслідком розгляду даної заяви службою у справах дітей, сім`ї та молоді Могилів-Подільської міської ради дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було направлено до КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Згідно листа № 68 від 10.03.2021 КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за результатами бесіди з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визначено їх небажання повертатись до матері [PERSON] . Зі слів дітей, таке небажання повернення пов`язане з її невиконанням своїх батьківських обов`язків, а саме: систематичне залишення дітей без нагляду на тривалий термін; психічний та фізичний тиск, який мати здійснює на дітей; фізичним насиллям з відсутніх для цього причини; не створенні умов для теплого психологічного клімату у сім`ї; періодична відсутність харчування дітей. [PERSON] за період з 21.01.2021 по 04.03.2021 відвідала дітей в закладі 2 рази. При відвідуванні вона привезла дітям солодощі та газовану воду, яку медична сестра заборонила вживати дітям. Натомість, батько [PERSON] за такий період відвідував дітей 5 разів, привозив їм кишенькові гроші, одяг, взуття, предмети гігієни, різні фрукти та солодощі. Діти періодично телефонують до матері, а з батьком спілкуються щодня (Т.1, а.с.14). З листа № 280 від 08.09.2021 КУ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», адресованого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають в закладі з 28.09.2020 на повному державному забезпеченні. За період перебування в центрі [PERSON] не хворів жодного разу, [PERSON] хворіла один раз. На час видачі довідки дитина була здорова (Т.1,а.с.247). Також позивачем надано суду листи-повідомлення написані від імені [PERSON] та [PERSON] про їх небажання повертатись до [PERSON] (Т.1, а.с.15,16). Крім того, суду надано лист № 141 від 10.05.2021 КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» в якому зазначено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прибули до центру 28.09.2020. Зі слів дітей, вони жалкують про те, що дали згоду в суді на повернення до матері. Діти стверджують, що після повернення додому з КЗ «ВОЦСПРД» їх життя стало нестерпним. [PERSON] з братом та сестрою постійно просять допомоги та захисту від матері (Т.1, а.с.17). В матеріалах справи наявні акти обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 07.04.2021, 07.05.2021, 06.05.2021, 11.05.2021, згідно яких відповідач не впускала працівників служби до житла. Усно стверджувала, що в неї прибрано в оселі, є необхідні меблі та техніка, однак 06.05.2021 вона впустила працівників служби, які встановили, що в домі брудно, умови для проживання дітей не створені (Т.1, а.с.18-20,31). Крім того, суду надано фотографії зроблені при обстеженні умов проживання в будинку за адресою: [ADDRESS] на яких зображено житло відповідача (Т.1,а.с.21-30). Рішенням № 145 від 27.05.2021 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (Т.1,а.с.37,38). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона є головним лікарем Могилів-Подільської ОЛІЛ, а також членом комісії служби у справах дітей, сім`ї та молоді. З липня 2018 року працівники лікарні надають первинну медичну допомогу за новими правилами. Щоб отримувати повний пакет медичних послуг, необхідно заключити договір у формі декларації, однак [PERSON] від цього відмовлялась. Враховуючи усі обставини їх життя, до них все ж таки був прикріплений сімейний лікар та медична сестра. За родиною намагались здійснювати нагляд. Коли працівники звертались до [PERSON] , вона не впускала їх до будинку, де проживала з дітьми. Відповідач лише тричі зверталась за амбулаторним лікуванням. Діти щеплені частково, відповідач агресивно реагувала на зауваження щодо неохайного зовнішнього вигляду дітей. У вересні 2020 року у [PERSON] було відібрано дітей. Під час відбирання дітей, матері не було вдома. В найменшого [PERSON] були зовнішні ознаки гострого вірусного захворювання, а тому його було госпіталізовано до стаціонару з метою обстеження. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона працює вчителем початкових класів в ліцеї № 3 і у її класі навчалась [PERSON] . Вона пропускала зайняття рідко і лише з поважної причини, оскільки завжди надавались відповідні довідки. В неї був середній рівень успішності. Два останні роки уже не вчиться в закладі. Її мати [PERSON] до школи приходила. Як [PERSON] викладач вона не може сказала нічого поганого про цю сім`ю, оскільки у дитини завжди було все необхідне для навчання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона працює головним спеціалістом Управління праці. До 01.09.2021 працювала начальником відділу - психологом соціальної роботи сім`ї та молоді Могилів-Подільської міської ради. З 2018 року по 2020 рік сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, а потім їх було поставлено на облік. Діти були занедбані, в них були воші. [PERSON] до жодних рекомендацій не прислухалась. В загальному, працівники були в будинку [PERSON] 3 рази, і кожен раз там не було їжі. Старша дочка [PERSON] казала працівникам, що мама залишала їх на довго. Сама же [PERSON] поводила себе завжди агресивно. В 2020 році дітей знову відібрали і вони самі просили їх не повертати мамі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що [PERSON] це її двоюрідна сестра, яка має 4 дітей. Зазначила, що [PERSON] психічно хвора і їй потрібна медична допомога. Таня це найстарша її дочка і вона уже повнолітня, а троє інших дітей ще неповнолітні. В будинку [PERSON] була пожежа після чого їй почало бути все гірше і гірше. Пожежа сталась тому що вона увімкнула обігрівач і його замкнуло і загорілось ліжко. Коли сталась пожежа з [PERSON] щось сталось в плані психіки. Після першої вагітності в неї були подібні проблеми але вона тоді добровільно пролікувалась в психлікарні і все наче налагодилось, однак після народження третьої дитини їй знову стало погано, проте вона цього уже не усвідомлює та не лікується. В дітей є батько але він забрав лише одну дитину з центру реабілітації, а інших залишив там. Будинок після пожежі ніхто не ремонтував і умов для проживання там майже немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що до 11.09.2018 працювала начальником відділу служби у справах дітей, а тому вона знає інформацію про сім`ю [PERSON] , оскільки вони були на обліку. Мати багатодітна, отримує соціальну допомогу в розмірі 6-7 тис. грн. Батьківські обов`язки вона не виконує. Одяг у дітей завжди був брудний, вони погано харчувались, їли їжу з однією брудної миски. В хаті була пожежа після якої ремонт там не робився, матраци поцвівші, розетки як погоріли так і не ремонтувались, навіть не були ізольовані. Вказані обставини були виявлені службою. Вона особисто здійснювала 8 візитів в ту сім`ю, при чому завжди складались відповідні акти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона є інспектором Могилів-Подільського РВП ГУПН у Вінницької області. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку. Відділ превенції з службою робить перевірку таких сімей, в тому числі огляд місця проживання. На початку вересня 2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 184 КУпАП. за недогляд дитини. Матеріали справи про адміністративне правопорушення суд повертав на доопрацювання. Відділ поліції доопрацював матеріали та повторно направив до суд, але результати розгляду їй не відомі на даний час. З системи АРМОР було встановлено, що ще в місті Жмеринкка [PERSON] притягували до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто недогляд дитини. 22.09.2020 здійснювали вихід за місцем проживання [PERSON] однак її вдома не було а була лише старша дочка з молодшими дітьми. Будинок був брудний, їжі не було. Син був хворий, спальних місць для усіх дітей не було. Електрики також не було. При цьому, освітлення в домі було погане, оскільки дерева затіняли вікна. Речі вивалювались з шаф. Брудні речі дітей були розкидані по дому. Умов для проживання дітей не було. В наявності був лише один письмовий стіл. Діти самі просили, щоб їх забрали від матері. Дівчата просились, а хлопчик говорив погано, як на його вік. Коли [PERSON] була вдома то вона ніколи не пускала нікого, а тому з перевіркою туди ходили, коли її вдома не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що з 2013 року вона працює головою квартального комітету, де живе [PERSON] . Сусіди не раз звертались в поліцію, щоб вплинути на [PERSON] . Вона агресивна і неадекватна, могла кидати в них каміння. Її будинок межує з [ADDRESS] , з якими в неї конфлікт. [PERSON] нікого не пускає до будинку. На подвір`ї в неї завжди брудно. Вікна в будинку побиті, просто плівкою закриті. Свідок була лише в коридорі будинку і на подвір`ї. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона працює вчителем в ліцеї № 3. Там навчалось дві дочки [PERSON] , в 2019 році, 4 та 6 класи. Для навчання в дітей все було. Їй відомо що в 2020 році [PERSON] жила в свого батька. Вона розповіла в школі, що два тижні матері немає в дома і немає що їсти а тому вона пішла до батька жити а інші діти залишились вдома. Ці двоє дівчат постійно ходили в школу. Там їх безкоштовно кормили. Коли від дитини дізнались, що матері уже 2 тижні нема вдома, то одразу створили комісію яка вийшла за місцем проживання цієї сім`ї з метою з`ясування питання щодо обставин життя малолітніх дітей. Коли до будинку прийшли зі служби, їх туди пустила [PERSON] . [PERSON] варила їсти, а в холодильнику їжі не було. Комісія склала відповідний акт. З комісією туди йшли також лікарі, які і забрали [PERSON] до лікарні. Дітей зі шкоди відвезли в міську раду, де уже вирішували, що з ними робити. Вона особисто була на наступний день у них в дома. [PERSON] казала, що хоче жити в мами. В будинку, де жили діти було брудно і була повна антисанітарія. Коли [PERSON] не було, старша дочка [PERSON] була два тижня з дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання про те, що в 2016 році він працював в поліції на посаді начальника відділу у справах неповнолітніх. Повноваження начальника відділу він виконував в період з 2011 року по 2016 рік. [PERSON] з сім`єю були на обліку, як такі, що опинились в складних життєвих умовах. Після закінчення повноважень він з сім`єю [PERSON] уже не контактував. Перевірки проводились зі службою у справах дітей, при цьому такі перевірки неодноразово фіксувались актами обстеження житлових умов. В будинку [PERSON] було не прибрано. Житлові умови були жахливі. На думку свідка [PERSON] не виконувала належним чином батьківських обов`язків. З нею проводились відповідні співбесіди, але реакції від неї не послідувало. Пам`ятає, що від сусідів надходили скарги на [PERSON] , про те, що вона не виконує своїх батьківських обов`язків. При перевірці таких скарг, було виявлено факт пожежі в будинку [PERSON] , однак не пам`ятає в якому саме році пожежа відбулась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона є старшою дочкою [PERSON] . [PERSON] проживає з батьком [PERSON] і вона вважає, що їй краще з ним проживати. Ніхто [PERSON] не перешкоджає жити з матір`ю, однак вона поки хоче жити з батьком. [PERSON] і [PERSON] зараз в м. Жмеринка. До них вона не їздила і не провідувала. [PERSON] теж була в м. Жмеринка, поки її не забрав батько. Ліжок в будинку вистачає для трьох дітей. В будинку є світло та газ. [PERSON] забрали, бо мами довго не було вдома. Де була мама їм не відомо. Третя особа [PERSON] який надав суду пояснення під присягою, в судовому засіданні пояснив, що з 1998 по 2017 роки він був у шлюбі з [PERSON] . Їх дочка [PERSON] зараз проживає з ним. Востаннє в будинку колишньої дружини був три місяці тому. Там було брудно, треба все ремонтувати після пожежі, але на це потрібно багато коштів. [PERSON] ходить в гості до мами. Марину будинок мамин не влаштовує, бо немає умов для життя, а ще мати може штурхати та бити дітей. Зараз [PERSON] і [PERSON] живуть в Жмеринському центрі, оскільки там є нормальні умови. Він усіх дітей не може забрати до себе оскільки у нього немає в будинку місця. В будинку всього дві кімнати і з ним крім [PERSON] проживає ще його літня мати. Малолітній [PERSON] в судовому засіданні, в присутності педагога [PERSON] та психолога [PERSON] , пояснив суду, що маму бачив чотири чи п`ять днів тому. За мамою скучає. Зараз живе в реабілітаційному центрі разом з [PERSON] . Хоче жити вдома. Коли жив з мамою, ходив до дитячого садочку. До садочка його водила [PERSON] . Вдома харчувався часто. Мама їх не ображала, не била. Разом з тим, під час розгляду справи суд встановив, що за час проживання з матір`ю до 2020 року, тобто часу, коли малолітнього [PERSON] було направлено до реабілітаційного центру, він не відвідував дитячий садок. Дана обставина визнана самою ж відповідачем. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні, в присутності педагога [PERSON] та психолога [PERSON] , пояснила суду, зокрема, що їй зараз краще жити в центрі реабілітації. Їх там одягають, кормлять, навчають. Вона вважає, що [PERSON] теж там краще ніж вдома. Мама не дуже часто приїздить до них. Як підросте, то хотіла б жити з мамою. Зараз вдома немає нормальних умов і їй там не зручно знаходитись, бо мама інколи йде з дому, і вона залишається вдвох з братом. Мами небувало вдома по три тижня. Таня живе окремо і інколи приходила до них. Це було влітку. Таня їм готувала їсти, а інколи і вона сама готувала картоплю і макарони. Мама ніколи їсти не готувала. Подарунки їм мама не купували, свят не влаштовувала. Вони не знають коли в них дні народженні. Коли мама була вдома то вона себе завжди погано почувала, ходила по кімнатах або лежить на ліжку. Прибирали вони разом з мамою, одяг прала [PERSON] . У них був телефон, однак мамин, вона інколи його залишала, а інколи забирала з собою, коли йшла з дому. Вона колись хворіла, в неї був кашель і нежить, але мама її лікувала. Був один раз, коли мама її образила і вдарила. Коли мама останній раз була в Жмеринці в центрі, то казала їй, що буде суд і казала що на суді треба казати. На її думку мама не дуже хороша мама але вона все одно її любить. [PERSON] ходила в музичну школу, вдома є піаніно і [PERSON] іноді на ньому грала. [PERSON] в них є, [PERSON] . Бувало приходив до них. Зимою вдома було холодно. В будинку був один стіл. [PERSON] вони 1 раз на тиждень і ще перед сном. Одяг і іграшки в них були. Спали кожен в своєму ліжку. Мама іноді була агресивна і до неї, і до [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] . Таню била. [PERSON] про це їм розповідала. На запитання суду чи бажає поговорити з мамою в судовому засіданні відповіла що не бажає. Малолітня [PERSON] , в присутності педагога [PERSON] та психолога [PERSON] , пояснила суду, зокрема, що вона вважає, що маму слід позбавити батьківських прав, оскільки вона не здорова. Сама вона зараз проживає з батьком і бабусею, а [PERSON] і [PERSON] в [PERSON] , в центрі реабілітації. До цього вона також жила в Жмеринському центрі. З мамою не хоче жити, бо вона психічно хвора. Інколи вона вважала, що діти інопланетяни та виганяла їх вночі з будинку. Діти йшли на декілька днів жити до батька, який живе на [ADDRESS] . Їй зараз 13 років. Вона навчалася в школі № 3, а зараз навчається в першій школі у 8 класі. До [PERSON] мама працювала на консервному заводі а потім її звільнили. Мама багато подорожує за рахунок коштів, які їй дають на дітей. Мама якось взяла її з собою і вони тиждень подорожували. Інколи вони ночували на вокзалі, а один раз вони заночували в готелі. В цих подорожах вона тікала від інопланетян. [PERSON] і [PERSON] залишились вдома, вдень з ними була [PERSON] . Їжу їм приносила теж лише [PERSON] . Це було влітку. Ліжка у них є. [PERSON] вони нагріваючи воду і заливаючи її у ванну. Коли мама була вдома, вона спала, говорила сама з собою, інколи з [PERSON] грались. В [PERSON] з [PERSON] був один телефон в користуванні, мамин. Було таке що [PERSON] мама била по голові або по спині. В [PERSON] теж були синці на спині. Одного разу мама з кимось сварила і це було в другій годині ночі. Вона побачила [PERSON] , яка спала на ліжку, після чого взяла швабру і почала її бити. Зимою в будинку було холодно. В хаті був газ, але мама не хотіла багато накручувати, бо було дорого і тому вони спали в куртках. В половині будинку було світло. Вона ходила в музичну школу, а [PERSON] грала на бандурі. [PERSON] раніше ходила на гімнастику. До того, як їх відвезли до Вінницького центру в них вдома була пожежа. Це сталось вночі, [PERSON] почула дим і всіх побудила. [PERSON] побігла до сусідів, які викликали пожежну службу. Коли вони йдуть в гості до мами, то йдуть разом з [PERSON] , бо мама може набити, образити їх. Вони її бояться. Останній раз мама хотіла [PERSON] щось вколоти, бо та прихворіла, а тому вони втекли від неї. Мама якось приходила до бабусі і хотіла, що [PERSON] написала заяву, щоб її разом з [PERSON] і [PERSON] повернули їй. Одяг мама їм не купляла. На запитання суду чи бажає поговорити з мамою в судовому засіданні відповіла що не бажає. Також відповідачем були надано суду письмові докази, зокрема, лист № 438 від 26.09.2018 Могилів-Подільського районного сектору Державної служби України з надзвичайних ситуацій, згідно якого квартира [ADDRESS] відповідає вимога пожежної безпеки, за умови дотримання правил пожежної безпеки (Т.1,а.с.86). З огляду на показання свідка [PERSON] суд приходить до висновку, що пожежа, про яку зазначали свідки в показаннях та діти в поясненнях, мала місце до 2017 року. Згідно листів Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради № 01-10/1179 від 06.08.2020 та № 01-10/1163 від 05.08.2020 [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях в розмірі 1700,00 грн. щомісячно, станом на 2020 рік. Також [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (Т.1, а.с.89,90). Також відповідач надала суду фото із зображенням на них газової плити, морозильної камери та одягу, однак в судовому засіданні відповідач однозначно не змогла пояснити коли саме були зроблені фото та хто і де їх зробив. Разом з тим, сторони підтвердили, що на фото зображено помешкання відповідача (Т.1,а.с.98-103). Крім того, відповідач надала суду копії двох подяк за виховання доньки [PERSON] та [PERSON] , датовані 2011 та 2018 роками (Т.1,а.с.127,128). Також, лист-подяку, без зазначення кому він адресований та за виховання якої дитини, датований 2017 роком (Т.1.,а.с.139), а також подяку адресовану [PERSON] та [PERSON] за виховання [PERSON] , датовану 2017 роком (Т.1.,а.с.140). Крім того, відповідач надала суду висновок про стан її здоров`я від 21.09.2019, та виписку № 3310 із медичної картки стаціонарного хворого сина [PERSON] за 26.11.2018 - 03.12.2018, з якої слідує, що він перебував на лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні «Центр матері та дитини». В судовому засіданні відповідач пояснила, що [PERSON] перебував на лікуванні під час перебування у спеціальному закладі в м. Вінниця (Т.1., а.с.144,145). Також відповідач надала суду копію довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня», з якої неможливо розібрати рік її складання та повний реєстраційний номер, згідно якої [PERSON] не перебуває на обліку в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» (Т.1.,а.с.74). Відповідачем надано суду ксерокопію довідки Приватної психіатрічної клініки, зі змісту якої слідує, що [PERSON] дійсно проходила обстеження в Приватній психіатричній клініці. За результатами проходження обстеження психічних відхилень не виявлено. Разом з тим, вказана довідка не містить вихідного номера реєстрації та дати видачі. Натомість, на ксерокопії довідки наявний мокрий напис дати «01.07.2021» (Т.1.,а.с.75). Таким чином, суд не може розцінювати вказану довідку, як допустимий доказ. Крім того, відповідач надала суду довідку (Т.1,а.с.92), складену рукописним текстом, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є здоровою. Вказана довідка не містить вихідного реєстраційного номеру, а датована 02.06.2021. Також довідка містить відбиток печатки з написом «Лікар», однак з вказаної печатки неможливо з`ясувати прізвище, ім`я та по батькові такого лікаря. З огляду на наявні у справі численні рукописні заяви та клопотання відповідача суд приходить до висновку що вказана довідка складена самою ж відповідачем при чому підпис вчинений від імені лікаря візуально ідентичний підпису самої відповідача. На запитання суду про те чи ця довідка складена самою відповідачем і хто поставив печатку лікаря на довідці відповідач не змогла надати відповідь (Т.1, а.с.68, 69, 70, 72, 73, 76, 87, 94, 96, 97, 122, 123, 125, 129, 137, 138, 179, 180, 222, 229, 230, 237, 241-246). Також відповідач надала суду ксерокопію рукописної заяви, в якій зазначено, що вона виконувала батьківські обов`язки відносно своїх дітей. При цьому, на такій копії ручкою поверх скопійованого тексту обведені слова, а також дописано ім`я, прізвище та по батькові « [PERSON] » та проставлено дату 2020 рік (Т.1,а.с.85). Крім того, відповідач надала суду рукописні заяви написані від імені [PERSON] (Т.1,а.с.88,95,104) та рукописну заяву, написану від імені [PERSON] 1,а.с.124) в яких зазначено, зокрема, що мати доглядала за ним, одягала, кормила, вони люблять свою матір та хочуть повернутись до неї. Разом з тим, надані в судовому засіданні пояснення [PERSON] та [PERSON] дають суду підстави для сумніву щодо відповідності тексту вказаних вище заяв дійсній волі дітей. Згідно довідки № 12-10/86-К від 18.08.2020 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області [PERSON] у лікаря - психіатра на обліку не перебуває (Т.1,а.с.146). При вирішенні спору суд зважає на те, що статтею 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). А тому, про ухилення від обов`язку виховувати дитину, передбаченої пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. З аналізу письмових доказів та показань свідків, а також пояснень третьої особи наданих ним суду під присягою та пояснень малолітніх дітей суд приходить до переконання, що [PERSON] не в повній мірі та неналежним чином виконувала та виконує батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей, однак на переконання суду такі дії вчиняються відповідачем в міру її можливостей, в тому числі її світосприйняття, а отже така обставина може змінитись. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) зазначає, що факт заперечення особою проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). З аналізу обставин справи та поведінки відповідача під час її розгляду суд не може заперечити факт того що відповідач бажає повернення дітей до неї. Так, [PERSON] з`являлась на кожне судове засідання, подавала відзив на позов, заперечувала проти позову, стверджуючи, що може забезпечити дітей належними умовами для проживання. Самі ж діти в судовому засіданні підтвердили ту обставину, що в них були ліжка, їжа, одяг, іграшки та речі необхідні для навчання в школі. Разом з тим, аналогічно суд не може заперечити факт того, що на час вирішення спору відповідач не здатна належним чином забезпечити умови для виховання та життя своїх малолітніх дітей. Стан житла, в якому була пожежа і яке не відремонтовано після такої події, поведінка матері в побуті, зокрема, залишення дітей самих в домі на тривалий час, два, три тижні, та брак їжі, а також особа самої матері, зокрема, відсутність у неї постійного місця роботи та доходів, крім соціальних виплат та її агресивна поведінка про яку вказували свідки та самі діти. Також, значущою для суду була агресивна поведінка відповідача під час розгляду справи, а особливо в останньому судовому засіданні та її оцінка суті обставин, що відбуваються навкруг неї. Також, суд не може не зважати на ту обставину що малолітня [PERSON] на час вирішення справи проживає у свого батька який не чинить їй перешкоди для повернення до матері, але сама дитина цього не бажає. Аналогічно, малолітня [PERSON] , як і [PERSON] , в судовому засіданні не виявила бажання ні розмовляти, ні повертатись до матері, оскільки остання не створює умов для їх виховання та залишала їх на тривалий час самих вдома. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доказів неможливості змінити поведінку відповідача у кращу сторону суду не надано, а тому підстав для застосування виключної міри у виді позбавлення батьківських прав [PERSON] немає. Відтак, у суду відсутні підстави для задоволення позову. Разом з тим, згідно абз. 2 п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. На переконання суду, показання свідків, надані письмові докази та пояснення третьої особи та малолітніх дітей свідчать про те, що поведінка відповідача, як матері потребує змін, так само, як і її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, а до настання таких змін повернення дітей до матері може спричинити порушення їх прав. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання про необхідність тимчасового відібрання дітей від їх матері, а не про необхідність позбавлення її батьківських прав. Такий захід є тимчасовим, оскільки згідно ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Враховуючи викладене, суд зобов`язаний попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, вжиття заходів щодо облаштування житла належними засобами для існування дітей, знаходження джерела для існування, з метою забезпечення дітей одягом, харчуванням, кваліфікованими медичними послугами та іншими необхідними речами. В разі зміни обставин, що стали підставою для відібрання дітей відповідач може звернутись до суду відповідним позов про повернення дітей. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Зважаючи на положення вказаної норм, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на утриманні її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме 10.06.2021 до досягнення найстаршою дитиною повноліття, на особисті рахунки кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Крім того, в порядку ч. 3 ст. 166 СК України слід зобов`язати орган опіки і піклування виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , для перерахування аліментів на їх утримання. В ході судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] проживає в батька [PERSON] , а тому суд вважає, що слід зобов`язати його у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , для перерахування аліментів на їх утримання. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного вище, положення ст.164, 166, 170 СК України,

Outcome: dismissed