Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

В жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 07 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою (до шлюбу – Дідора) був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній на власні потреби кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 3 000 грн. з можливістю одностороннього збільшення кредитодавцем розміру ліміту, а відповідачка зобов’язалася вчасно повернути кредитні кошти шляхом щомісячного повернення чергової частини кредиту, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2 % на місяць від суми залишку заборгованості, вносити щомісячну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 3,5 % на місяць, а також комісії за надання додаткових банківських послуг. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов’язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати проценти в підвищеному розмірі (180 % річних) та неустойку (штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості). Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії виконувала не належним чином в зв’язку з чим станом на 10 жовтня 2013 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 22 879,07 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту – 2 866 грн.; - заборгованість по процентам – 11 397,40 грн.; - заборгованість по комісії – 7 050 грн.; - нарахованих штрафів в загальному розмірі 1 565,67 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з’явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 07 листопада 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) уклав у письмовій формі з [PERSON] (до шлюбу – Дідора) кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, пам’ятки клієнта, а також Умов та Правил надання банківських послуг (далі –Умов), банківських тарифів, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 3 000 грн. з можливістю одностороннього збільшення кредитодавцем розміру ліміту (п.п. 3.2, 3.3, 5.3 Умов), а відповідачка зобов’язалася вчасно повернути кредитні кошти шляхом щомісячного повернення чергової частини кредиту, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2 % на місяць (24 % річних) від суми залишку заборгованості, вносити щомісячну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 3,5 % на місяць, а також комісії за надання додаткових банківських послуг (заява, тарифи). Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов’язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати проценти за підвищеною ставкою – 180 % річних та неустойку - штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 8.6 Умов, тарифи). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов’язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов’язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов’язку виконання зобов’язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним та комісії. В зв’язку з цим на 10 жовтня 2013 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема: - заборгованість по кредиту – 2 866 грн.; - заборгованість по процентам – 11 397,40 грн.; - заборгованість по комісії – 7 050 грн.; - нарахованих штрафів в загальному розмірі 1 565,67 грн., що повністю підтверджується наданим розрахунком боргу, а також випискою з рахунку позичальника, а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved