Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В грудні 2016 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивувала тим, що 25.09.2005 р. помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння №1 по вул. Круговій в м. Миколаєві та земельної ділянки площею 596 кв.м. , 30.12.2012 р. померла мати позивачки, після смерті якої залишилась спадщина. У встановленому законом порядку позивачка не має можливості оформити право на спадщину, оскільки існують розбіжності в частках у праві власності на домоволодіння, оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно земельну ділянку - пошкоджено, та відсутні докази родинних відносин між спадкодавцями та спадкоємцем. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд встановити факт, що [PERSON], померлий 25.09.2005 р., є батьком, а [PERSON], яка померла 30.12.2012 р. є матірю [PERSON]; визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 30.12.2012 р., право власності на 7/24 часток цілого домоволодіння по вул. Круговій,1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами; визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на ? частку земельної ділянки №1, загальною площею 596 кв.м., що розташована по вул. Кругова,1, м. Миколаїв. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач та третя особа позов визнали. Вислухавши пояснення , дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.08.1981 р. по день смерті [PERSON] 25.09.2005 р. Відповідно до Свідоцтва про народження (виконаного російською мовою) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] В подальшому після укладання шлюбу позивачка змінила прізвище з «Слесаревська» на «Тіщенко». Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] по лінії їх матері [PERSON], яка померла 26.04.2001 р. є онуками [PERSON] та [PERSON] Згідно Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 30.05.1995 р. [PERSON] на праві приватної власності належало ціле домоволодіння з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Кругова, 1. Також згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0596 гектарів для обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Кругова, 1. 25.09.2005 р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаних домоволодіння та земельної ділянки за адресою цього домоволодіння. З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що спадщину після його смерті у вигляді часток домоволодіння за заповітом та за законом спадкоємці прийняли в наступних частках: 7/12 часток [PERSON], дружина померлого; 1/12 частка [PERSON] (спадкоємець за заповітом); 1/3 (4/12) [PERSON] (спадкоємиця за заповітом, онука померлого). При цьому майно не охоплене заповітом [PERSON], складається з земельної ділянки розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Кругова, 1, яку після його смерті прийняли: дружина [PERSON] ? частку, онука спадкодавця [PERSON] ? частку, та онука спадкодавця [PERSON] ? частку. Так, у відповідності до Свідоцтв про право на спадщину за законом виданих [PERSON], вона успадкувала після смерті чоловіка 7/12 часток (1/2 +1/12) домоволодіння №1, яке знаходиться в м. Миколаєві, по вул. Круговій, з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд. Також, судом встановлено, що [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка ? частку земельної ділянки, розташованої за адресою вказаного домоволодіння. 30.12.2012 р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 7/12 часток зазначеного домоволодіння та ? частки земельної ділянки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233, ст. 1236 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ст. ст. 1268,1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно Довідки виданої ЖКП ММР «Південь» від 04.06.2013 р. [PERSON] проживала та була зареєстрована з 1985 року по день смерті 30.12.2012 р. за адресою: м. Миколаїв, вул. Кругова,1. На цей день з нею проживали та були зареєстровані її онуки [PERSON] та [PERSON], які мають право спадкувати після неї за правом представлення , оскільки донька спадкодавиці [PERSON] померла раніше 26.04.2001 р., яка б як спадкоємець першої черги успадкувала ? частину спадкового майна. У встановленому законом порядку позивачка звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки існують розбіжності в частках у праві власності на домоволодіння, оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно земельну ділянку - пошкоджено, та відсутні докази родинних відносин між спадкодавцями та спадкоємцем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що дійсно при видачі Свідоцтва про народження позивачки в написанні її прізвища, та прізвища її батьків була допущена помилка, а саме їх прізвище зазначено як «Слесаревські» замість вірного «Слісаревські». Відтак, оскільки батьки позивачки померли, вона не може в позасудовому порядку усунути вказану помилку в написанні її прізвища та її батьків у свідоцтві про народження. Разом з тим, оригінал Свідоцтва про право власності її батька на земельну ділянку знаходиться в позивачки, проте вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки оригінал документа є пошкодженим та не може бути прийняти нотаріусом при оформленні спадщини До того ж, слід зазначити, що розбіжності в праві власності спадкоємців на домоволодіння та земельну ділянку, розташованих за адресою виникли через те, що заповітом попереднього спадкодавця [PERSON] було охоплено лише домоволодіння, в той час, як земельна ділянка успадкована спадкоємцями виключно за законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачка є однією зі спадкоємців за законом після смерті [PERSON], якій на праві власності належало 7/12 часток домоволодіння по вулиці Круговій в м. Миколаєві, та ? частка земельної ділянки за цією адресою, та успадкувала ? частину вказаного спадкового майна, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню. На підставі\~\~ст.ст. 1216, 1218,1228, 1268, 1269, 1270 ЦК України, та

Outcome: approved