Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 31 серпня 2020 року представник Вінницького обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просив на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття», стягнути з [PERSON] на користь Вінницького обласного центру зайнятості кошти в сумі 12386 грн 90 коп. (дванадцять тисяч триста вісімдесят шість гривень дев`яносто копійок) та судовий збір. Даний позов обґрунтовано наступним. 03 червня 2019 року до Томашпільської філії Вінницького обласного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернувся [PERSON] , [INFO] . 03.06.2019 року на підставі заяви про надання статусу безробітного [PERSON] надано статус безробітного, а з 10.06.2019 року, розпочато виплату допомоги по безробіттю. Підписуючи власноручно заяву про надання (поновлення) статусу безробітного [PERSON] підтвердив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. 05 листопада 2019 року реєстрацію припинено у зв`язку з укладанням контракту на військову службу за сприянням служби зайнятості. 13 листопада 2019 року Томашпільській районній філії за результатами звірки з Пенсійним фондом України, стало відомо про те, що [PERSON] з 02.09.2019 року був прийнятий на військову службу у Військову частину [NUMBER] та був звільнений 09.10.2019 року. Таким чином [PERSON] приховав відомості про те, що він перебував на військовій службі у в/ч [NUMBER] з 02.09.2019 року по 09.10.2019 року, тобто в період перебування на обліку у Томашпільській районній філії, що призвело до отримання ним допомоги по безробіттю в період з 02.09.2019 року по 04.11.2019 року обманним шляхом в сумі 12386 грн. 90 коп. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 22 вересня 202о року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 10 листопада 2020 року. 10 листопада 2020 року судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді на лікарняному. Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 грудня 2020 року розгляд справи відкладено на 12 лютого 2021 року Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 лютого 2021 року розгляд справи відкладено на 22 березня 2021 року Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить розгля справи проводити без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, розглянувши заяви сторін, матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, \~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч.3\~ст.\~12\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1\~ст.\~13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1\~ст.\~76\~ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.9\~ст.\~83\~ЦПК\~України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ст. 30 Закону України «Про зайнятість населення» виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі одержання допомоги по безробіттю або матеріальної допомоги по безробіттю обманним шляхом. Судом встановлено, що 03 червня 2019 року до Томашпільської філії Вінницького обласного центру зайнятості [PERSON] подано заяву про надання (поновлення) статусу безробітного. Відповідно до копії прав та обов`язків зареєстрованих безробітних від 10.06.2019 року [PERSON] ознайомився із вказаними правами та обов`язками, про що засвідчив своїм підписом. Згідно Акта №150320011400001 від 14.01.2020 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, розслідуванням встановлено, що [PERSON] перебував на обліку як безробітний в Томашпільській РФ ОЦЗ з 03.06.2019 року по 05.11.2019 року. Згідно даних обміну з ПФУ працював у в/ч [NUMBER] з 02.09.2019 року по 09.10.2019 року. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 02.09.2019 року № 196, [PERSON] з 02 вересня 2019 року включено до списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 09.10.2019 №228, [PERSON] з 09 жовтня 2019 року виключено із списків особового складу військової частини. Згідно розрахунку суми коштів № 07-28 від 23.01.2020 року, сума допомоги по безробіттю, [PERSON] , що підлягає поверненню за період з 02.09.2019 року по 04.11.2019 року становить 12386,90 грн. Як встановлено із довідки від 06.01.2021 року №07-28/121-21, на балансі Вінницького обласного центру зайнятості станом на 05.01.2021 року рахується дебіторська заборгованість за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), який перебував на обліку в Томашпільській районній філії Вінницького ОЦЗ з 03.06.2019 року по 05.11.2019 року по КВКВ 2710,50 «допомога по безробіттю» в сумі 12386,90 грн. Згідно Додатку №4 до персональної картки [PERSON] , останньому виплачено за період з 02.09.2019 року по 04.11.2019 року 12386,90 грн. Таким чином, [PERSON] приховав факт перебування на військовій службі в період його реєстрації як безробітного, що привело до отримання ним допомоги по безробіттю в період з 02.09.2019 року по 04.11.2019 року обманним шляхом в сумі 12386,90 грн. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки суд встановив, що [PERSON] перебував на військовій службі період з 02.09.2019 року по 09.10.2019 року, одночасно з цим у період з 03.06.2019 року по 05.11.2019 року перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний, отримуючи допомогу по безробіттю, відповідачем визнано позовні вимоги позивача, та визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини викладені у позові, а відтак позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102 гривень (а.с.1), а тому враховуючи вимоги ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1051 гривню, з відповідача стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1051 гривню. На підставі ЗУ «Про зайнятість населення», ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття»,

Outcome: approved