Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Відповідач [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги позивача не визнав з підстав, викладених у наданих суду запереченнях проти позову. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги позивача не визнали з підстав, викладених у наданих суду запереченнях проти позову і пояснили суду, що [PERSON] є добросовісним набувачем і одноосібним власником спірної квартири, в якій проживає разом з дочкою, зятем і малолітньою внучкою. Пояснення позивача про те, що на нього чинився тиск при продажі квартири, що він не міг усвідомлювати свої дії, спростовується відмовним матеріалом та проведеною судово-психіатричною експертизою. Просять суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] і [PERSON] приходили до неї в нотаріальну контору з приводу продажу [PERSON]-[PERSON] квартири разом. Вони зібрали всі необхідні документи на купівлю-продаж квартири. [PERSON], продаючи належну йому квартиру, повністю усвідомлював свої дії і в неї не викликало ніяких сумнівів в його дієздатності. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні, підтримали позовні вимоги позивача [PERSON] з підстав, викладених у позовній заяві і пояснили суду, що на позивача [PERSON] під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири чинився психічний тиск зі сторони відповідача [PERSON], розписка про отримання від [PERSON] грошей за квартиру могла бути написана під тиском зі сторони [PERSON] Грошей за квартиру від [PERSON] він не отримував і на той час не усвідомлював свої дії. Просять суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 28 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] шляхом передачі у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON]-[PERSON], третю особу на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], свідків, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: За договором купівлі-продажу квартири від 28 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON],-[PERSON] продав [PERSON] за 57411,00 гривень, належну йому однокімнатну квартиру [ADDRESS]. В цей-же день, згідно розписки від 28 липня 2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] 24 тисячі доларів США, як зазначено в розписці: «за повний розрахунок за квартиру». Згідно дослідженого в судовому засіданні Акту амбулаторної судово-психічної експертизи від 10 червня 2011 року [PERSON] виявляє ознаки інфантильного розладу особистості на органічному тлі, що є патологією структури характеру з порушенням переважно в емоційно-вольовій сфері, не має проявів психозу чи недоумства, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до листа прокуратури м. Рівне на імя [PERSON] від 23.12.2012 року, 14.11.2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи по факту вчинення відносно [PERSON] шахрайських дій при купівлі-продажу спірної квартири [PERSON], в зв'язку з відсутністю складу злочину в діях останнього, і роз'яснено [PERSON], що в разі незгоди з прийнятим рішенням він може звернутися до вищестоящого прокурора або до суду. Доказів того, що він звертався до вищестоящого прокурора або до суду, [PERSON] суду не надав. Аналогічна постанова про відмову в порушенні кримінальної справи була постановлена 22.10.2012 року по заяві [PERSON] Відповідно до ст.ст. 215, 203,225,231 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені частиною 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним /оспорюваний правочин/. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та /або/ не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи. Правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Відповідно до ст. 387, 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати /добросовісний набувач/, власник має право витребувати це майно у набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. В судовому засіданні позивач не довів і не надав суду доказів того, що майно /спірна квартира/ вибула з його володіння не з його волі, а під психологічним тиском зі сторони відповідача [PERSON] Також в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не має проявів психозу чи недоумства, здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому пояснення позивача [PERSON] про те, що на нього чинився психічний тиск зі сторони відповідача [PERSON], та про те, що він не усвідомлював свох дій при продажу квартири не заслуговують на увагу. Крім того відповідач по справі [PERSON], як було встановлено в судовому засіданні є добросовісним набувачем, і підстави для витребування у неї спірної квартири позивачем, відповідно до вимог ст. 388 ЦК України відсутні. За вище названих обставин в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем по справі слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed