Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В цій позовній заяві [PERSON] просив позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої (неповнолітньої) дитини [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання сина. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказав, що він, проживав в цивільному шлюбі з [PERSON] з 2011 року. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Його цивільна дружина, [PERSON], зникла у невідомому напрямку у вересні 2013 року, син [PERSON] перебуває на його утриманні, проживає з ним 4 роки, з 2013 року. Відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, місце знаходження [PERSON] невідоме, з сином не спілкується на протязі чотирьох років. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір'ю, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи по суті повідомлена у встановленому порядку своєчасно. В заяві від 25 січня 2018 року вказала, що просить судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Південного району Дніпродзержинської міської ради надала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши позивача, третю особу, за відсутності відповідачки, дослідивши докази, які наявні по справі, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 2011 року перебували у цивільному шлюбі. [INFO], у них народився син [PERSON], про що Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено актовий запис № 205 від 08 травня 2013 року, відповідно до якого матір'ю значиться [PERSON], батьком - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 7). Згідно змісту позову вбачається, що з вересня 2013 року, позивач та відповідач однією сім'єю вже не проживали, [PERSON] зникла у невідомому напрямку. Відповідачка не робила спроб щоб побачити дитину, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Згідно матеріалів справи, малолітній [PERSON], [INFO], відвідує з 01.09.2014 року ДНЗ № 7 «Пролісок». Дитина виховується у середній спеціальній логопедичній групі. Розвиток дитини відповідає програмовим вимогам та віковим можливостям. [PERSON] виховується у неповній сім'ї, разом з хлопчиком проживають тато - [PERSON] та бабуся - [PERSON], що підтверджується копією характеристики від 15.05.2017 року № 20, виданої КЗ ДНЗ № 7 «Пролісок» (а.с.11). Згідно висновку Органу опіки та піклування - Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради від 30.11.2017 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав», орган опіки та піклування - адміністрація Південного району Кам'янської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідачка [PERSON] не проживає разом з сином з вересня 2013 року, не спілкується з ним, не приймає участі у його утриманні та вихованні, не піклується про стан його здоров'я, що відповідатиме інтересам дитини. Місцезнаходження [PERSON] позивачу [PERSON] не відомо. На протязі чотирьох років малолітній [PERSON] знаходиться на утриманні та вихованні батька [PERSON]. Крім того, [PERSON] надала заяву про згоду на позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина, не заперечувала про позбавлення її батьківських прав. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради від 30.11.2017 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав», згідно якого орган опіки та піклування - адміністрація Південного району вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання малолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально її не утримує, та беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування, заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та мають бути задоволені. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved