Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, про встановлення порядку користування квартирою. В ході підготовчого судового засідання позивач подав заяви про зміну предмету позову та залучення до участі в справі співвідповідача (а.с. 69-73). Ухвалою суду від 17.12.2018 року було прийнято до розгляду заяву позивача [PERSON] про зміну предмету позову, залучено до участі в справі в якості співвідповідача міське комунальне підприємство управляючу компанію «Територія комфорту» (а.с. 86). З урахуванням зміни предмету позову та уточнення позовних вимог, позивач просив суд встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] - [PERSON] користується кімнатою в даній квартирі загальною площею 16,0 кв.м., що позначена на плані цифрою 5; - [PERSON] користується кімнатою в даній квартирі загальною площею 17,3 кв.м., що позначена на плані цифрою 6; - місця загального користування, а саме: коридор, кухню, санвузол, ванна залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]; - зобов'язати МКП УК «Територія комфорту» відкрити на ім'я [PERSON] новий особовий рахунок, згідно якого здійснюватиметься нарахування та оплата за надані послуги, закріпивши існуючий особовий рахунок [NUMBER] за [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира складається з двох жилих кімнат загальною площею 33,3 кв. м. (17,3 кв.м. та 16 кв.м.). У даній квартирі зареєстрований та проживає відповідач [PERSON], а позивач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає в ній з 2013 року. В 2013 році відповідач [PERSON] попросив дозволу в позивача на користуванням частиною квартири у зв'язку із сімейними обставинами, так як на той час в квартирі ніхто не проживав, тому позивач надав відповідачу дозвіл на проживання в ній. Ніяких документів, що підтверджують цей факт сторони не складали. В даний час позивач проживає разом зі співмешканкою [PERSON] в належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] З травня 2018 року у позивача виникла потреба у користуванні частиною квартири, однак відповідач перешкоджає позивачу в користуванні власністю, не надає доступу та ключів від квартири. Співвласники не можуть знайти домовленості щодо користування квартирою, тому позивач вважає правомірною вимогу про виділення йому в користування кімнату площею 16 кв.м. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Казеко О.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Позивач суду пояснив, що квартира [ADDRESS] раніше належала на праві власності у рівних частках позивачу, відповідачу (який доводиться позивачу рідним братом), а також їхнім матері і батькові. Обидва брати успадкували після смерті батьків їх майно, зокрема, відповідну частку спірної квартири. Раніше відповідач у спірній квартирі не проживав, а після смерті батька у ній також не проживав і позивач. За усною домовленістю між обома братами, з 2013 року в даній квартирі проживає відповідач зі своєю дружиною і його повнолітня донька. Позивач вказував, що іншого житла у нього немає. У випадку, якщо у нього не складуться відносини із співмешканкою [PERSON], то йому нікуди йти і де жити, бо відповідач заперечує можливість позивача проживати у власній квартирі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 39-44). Відповідач повідомив, що проживання його брата [PERSON] у спірній квартирі є неможливим, оскільки в одній кімнаті проживає він зі своєю дружиною, а в іншій повнолітня донька. Крім того, відповідач зазначив, що у даній квартирі зробив ремонт, сплачує комунальні послуги за спірну квартиру, а відповідач не несе жодних зобов'язань щодо даної квартири. На запитання суду відповідач [PERSON] пояснив, що він не заперечує права власності позивача на спірну квартиру, але заперечує його проживання в ній. Представник відповідача - МКП Управляюча компанія «Територія комфорту» до судового засідання не з'явився, але надав суду лист №97 від 20.03.2019 року, відповідно до якого не заперечує проти позовних вимог [PERSON] Особовий рахунок Управляюча компанія може відкрити за взаємною згодою сторін або по рішенню суду згідно п. 13 Правил користування житловими приміщеннями, затвердженими Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року (а.с. 159). Також надано суду копії статуту МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту» та контракту №1 з керівником установи, що є в комунальній власності (а.с. 160-168). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є донькою відповідача [PERSON] суду пояснила, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] вона не зареєстрована, однак вже декілька років проживає в окремій кімнаті, у якій вони з батьком зробили ремонт. Її рідний дядько [PERSON] в спірній квартирі не проживає, однак нещодавно прийшов та повідомив, що він має намір проживати у дані квартирі. Свідок [PERSON], яка є дружиною відповідача [PERSON] суду пояснила, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] вона не зареєстрована, але проживає з чоловіком та його донькою [PERSON], яка є студенткою Вінницького державного педагогічного універститету ім. М. Коцюбинськогоблизько трьох років. У квартирі її чоловік зробив ремонт, сплачує комунальні послуги. [PERSON] в спірній квартирі не проживає, однак він прийшов та повідомив, що має намір в ній проживати. Також зазначила, що проживання позивача [PERSON] в спірній квартирі неможливе, оскільки в одній кімнаті проживає вона з чоловіком, а в іншій повнолітня донька відповідача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем товаришує ще з дитинства, але знайома також із позивачем, тому що постійно проживає в будинку [ADDRESS] В спірній квартирі позивач [PERSON] проживав постійно лише до смерті своєї матері, а після смерті батька сторін, у ній постійно проживає відповідач [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вінницької міської ради від 08.10.2009 року та зареєстрованого в КП «ВМБТІ» 09.11.2009 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по ј частці кожному (а.с. 12-15, 170). З оглянутих матеріалів інвентаризаційної справи №13920 на 30-ти аркушах на об'єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: [ADDRESS] та технічного паспорта встановлено, що дана квартира [NUMBER] - двокімнатна, загальною площею 48,8 кв.м.; житловою площею 33,3 кв.м.та складається з двох ізольованих кімнат: 16,0 кв.м. та 17,3 кв.м.; кухні 5,5 кв.м.; ванної кімнати 2,2 кв.м.; туалету 1,1 кв.м.; коридору 5,8 кв.м.; балкону 0,9 кв.м. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.2018 року, виданого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. від 18.01.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-179 (спадкова справа №73/2010), спадкоємцем 1/3 частки зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], 1946 року народження, яка померла [INFO] року, є її син [PERSON]. Спадщину, на яку в указаній частці видане це свідоцтво складається з 1/4 частки квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. На 1/3 частку спадкового майна, зазначеного у цьому свідоцтві, свідоцтво про право на спадщину ще не видано (а.с. 8). Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.2018 року, виданого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. від 18.01.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-183 (спадкова справа №162/2013), спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], 1940 року народження, який помер 14.11.2012 року, є його син [PERSON]. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 1/12 частки квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. 01.12.2017 року за реєстром №2-2236 Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, зазначеного у цьому свідоцтві (а.с. 9). З копії особового рахунку [NUMBER] від 05.09.2018 року підтверджено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що не заперечується також сторонами по справі (а.с. 19). З довідки, виданої МКП «ЖЕК №6» від 25.09.2018 року за №3732 вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстрований та проживає [PERSON], а [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає з 01.01.2013 року (а.с. 16). Також з акту МКП «ЖЕК № 6» від 13.11.2018 року вбачається, що [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2011 року (а.с. 48). Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2013 року по теперішній час проживає без реєстрації зі своєю співмешканкою за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується довідкою ОСББ «Фрунзе-85» від 24.09.2018 року та актом виходу голови правління ОСББ «Фрунзе-85» від 20.09.2018 року (а.с. 17-18). Сторонами по справі надано суду рахунки та квитанції про сплату за комунальні послуги за спірну квартиру, з яких вбачається, що нарахування здійснюється на двох осіб (а.с. 53-60, 101-109). Також відповідачем [PERSON] надано суду копії свідоцтва про поховання та рахунку-замовлення (а.с. 61-62). Судом встановлено, що позивач не має можливості користуватися спірною квартирою по [ADDRESS] проте даною квартирою користується відповідач [PERSON] Для позивача [PERSON] існують перешкоди в користуванні спірною квартирою, співвласником якої він є, з боку відповідача. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири; у протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України у справі №6-709цс16 від 16.11.2016 року, відповідно до якої положення ст. 391 ЦК України визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Оскільки відповідач [PERSON] заперечує право позивача [PERSON] як співвласника у користуванні квартирою, чинить йому перешкоди, тому суд вважає, що необхідно встановити порядок користування квартирою, що по [ADDRESS] між співвласниками - сторонами у справі наступним чином: позивачу [PERSON] виділити у користування кімнату площею 16,0 кв.м., а відповідачу [PERSON] виділити у користування кімнату площею 17,3 кв.м., місця загального користування - коридор, кухню, санвузол, ванну залишити в спільному користуванні [PERSON] і [PERSON] Згідно ст. 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, члена його сім'ї і наймодавця за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору, спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Оскільки суд дійшов висновку про встановлення порядку користування квартирою по [ADDRESS] між її співвласниками, суд вважає за можливе зобов'язати Міське комунальне підприємство Управляюча компанія «Територія комфорту» відкрити на ім'я [PERSON] новий особовий рахунок, згідно якого здійснюватиметься нарахування та оплата за надані послуги, закріпивши існуючий особовий рахунок [NUMBER] за [PERSON]. При подачі позову до суду позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 1409,60 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved