overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові вона вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] і на даний час вона подала до суду позовну заяву про розлучення. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Так як, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, в судовому засіданні, та в позовній заяві вона вказала, що просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, які вона сплатила при складанні позовної заяви в розмірі 200 грн. Відповідач [PERSON] належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився. Причини його неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON]. [NUMBER] - а.с.4). Дитина знаходиться на утриманні матері (довідка № 2052 від 08.12.2014 року видана «ВЖ РЕУ № 2» - а. с. 7). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, належать - витирати на правову допомогу. Згідно квитанції № 22 від 08.12.2014 року позивач сплатив кошти за правову допомогу у сумі 200 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові вона вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON], 2007 року народження. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що з листопада 2014 року жодних коштів та іншої допомоги на утримання доньки вона не одержувала. Так як, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] - а.с.4). Дитина знаходиться на утриманні матері (довідка № 969 від 27.11.2014 року, видана Старобабанівською сільською радою Уманського району Черкаської області - а.с. 9). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові вона вказує, що 15 жовтня 2005 року уклала шлюб з [PERSON] 05.11.2012 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між ними був розірваний. Від спільного проживання у них народилось двоє дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В позові позивач зазначає, що між нею та відповідачем була домовленість згідно якої [PERSON] мав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але він робив це рідко, після неодноразових прохань та наполягань. Так як, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі - 650 гривень щомісячно до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Він пояснив, що в даний час він ніде не працює і не має сталого заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] - а.с.4 ), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] - а.с.3). Діти знаходяться на утриманні матері і вони спільно проживають за адресою: [ADDRESS] (довідка № 326 від 09.12.2014 року - а. с. 5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дітям не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дітей, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 700 гривень щомісячно. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано у встановленому законом порядку 26 квітня 2014 року, про що Джержинським відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про одруження та здійснено актовий запис № 154. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Як встановлено у судовому засіданні малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати малолітньої дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частині всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до його повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча знаходиться у працездатному віці, офіційно працює та має можливість утримувати дитину до повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву, в якій пред'явлений до нього позов визнав повністю, розгляд справи просив здійснювати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.01.2011 р. (а.с. 4). Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2 ст. 182 СК України) Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 5 грудня 1992 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 678. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, один з яких є непоінолітнім- син [PERSON], 03.08.2003р.н.; позивач стверджує, що спір щодо виховання дітей та спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, що був зареєстрований 14 червня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 191. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2013 року. Ще до реєстрації шлюбу, в них народився син [PERSON] [INFO] За час шлюбу між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, в зв'язку з несумісністю характерів та різних поглядів на життя, налагодження стосунків не відбувалось, що призвело до подальшого припинення шлюбних відносин. Починаючи з квітня 2014 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. З огляду на це вона вважає, що збереження їхнього шлюбу є недоцільними і таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за встановленим місцем реєстрації та викликом в судове засідання через оголошення в пресі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав, явки свого представника не забезпечив. Таким чином розгляд справи відбувся без участі відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. На підставі наявних в справі доказів та за наявності згоди позивача на заочний розгляд справи, суд визнав за можливе провести заочний розгляд даної справи в порядку ст.ст. 224,225 ЦПК України. На підставі ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалась. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з п.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 27 квітня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №54. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] Зазначає, що з 2007 року фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені спільне господарство не ведеться. Позивач мешкає за іншою адресою. Просить суд розірвати шлюб, оскільки його збереження неможливе. На даний момент він створив нову сім»ю. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Зазначила, що після розірвання шлюбу має намір залишити прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину -сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що відповідач має намір залишити прізвище, яке їй було присвоєно після реєстрації шлюбу з відповідачем, тобто «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? від всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку по матеріальному утриманню сина, котрий знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить задовольнити, пояснивши, що бажає офіційного встановлення розміру та порядку сплати аліментів на дитину з відповідача. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позов визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у вказаному позивачем розмірі до його повноліття. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. вказані обставини сторонами не оспорюють ся і підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, копія котрого міститься у справі. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 19 травня 2007 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2014 року шлюб між подружжям розірвано. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з матір'ю. зі свого боку позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої доньки на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби та на інші життєві потреби дитини. Позивач вказує, що зі слів відповідача та попередні умови з ним, щодо утримання своєї неповнолітньої дитини на її прохання та вимоги про сплату аліментів, він не заперечує та зобов'язується сплачувати в повному обсязі та в термін визначений відповідно до рішення суду. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, з обставин викладених в позові та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. 19.05.2007 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2014 року шлюб між подружжям розірвано. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Ніякі стягнення з відповідача за виконавчими листами на час розгляду справи не проводяться. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved