Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Виконавчий комітет Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON], встановлення опіки та стягнення аліментів посилаючись на наступне. [PERSON] є матір'ю дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] не турбується про дітей, їх здоров'ям, фізичним та моральним розвитком, не займається їх вихованням. В зв'язку із зазначеним за рішенням Нікопольського міськрайонного суду у неї було відібрано дитину [PERSON] без позбавлення батьківських прав. За розпорядженням голови Нікопольської райдержадміністрації, піклувальником неповнолітньої [PERSON] призначено [PERSON]. [PERSON], [INFO] навчається в КЗО «Нікопольський навчально-реабілітаційний центр «Ніка» ДОР» де його вихованням займаються вчителі. [PERSON] написала заяву за якою не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, шкідливо впливає на формування психіки дітей, не турбується їх здоров'ям, Виконавчий комітет Дмитрівської сільської ради Нікопольського району вимушений звернутися із зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили обставини викладені в позовній заяві. Прокурор в судовому засіданні висловила думку про доцільність позбавлення [PERSON] у відношенні її дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Суд вислухавши думку сторін, свідків, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи [PERSON] є матір'ю дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 3-6) Батько дітей [PERSON] помер [INFO] (а.с. 32) Згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду від 09.03.2016 р. неповнолітню [PERSON], [INFO] було відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. (а.с. 8-10) Розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Р-375/0/321-16 від 26.04.2016 р. [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO]. (а.с. 12) Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON], [INFO] навчається в КЗО «Нікопольський навчально-реабілітаційний центр «Ніка» ДОР». Мати жодного разу не відвідувала сина в закладі. До закладу привозить та забирає [PERSON] дідусь. (а.с. 29) Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме, не має постійного місця роботи, не надає дітям матеріальної допомоги, не займається їх вихованням. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до думки, що з пояснень представника позивача, матеріалів справи суду надано безспірні докази, винних дій [PERSON], які свідчать про ухилення від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей. При розгляді справи представником позивачем надані докази винної поведінка відповідачки, а саме: свідоме нехтуванням своїми обов'язками як матері, небажання виховувати та утримувати дітей. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України. Висновок органу опіки та піклування служби при виконкомі Дмитрівської сільської ради міської ради ґрунтується на матеріалах обстеження побутових умов проживання малолітніх, зібраних характеризуючи даних щодо [PERSON] і вказує на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. За таких обставин, суд приходить до думки, що позовні вимоги підлягають задоволенню за рішенням суду. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved