Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

В грудні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова компанія» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просило стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 11356 грн. 58 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 лютого 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова компанія» та [PERSON] був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК / 5902566 , предметом якого було страхування транспортного засобу «Рено Кан», державний номер [NUMBER] . 24 травня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевроле», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (постраждалий водій) та транспортного засобу «Рено Кан», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача. Згідно постанови Ленінського районного суду міста Кіровограда по справі №405/2800/17 від 29 серпня 2017 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення відповідачем ПДР України. Окрім того, відповідача було обвинувачено у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. До позивача звернувся постраждалий водій із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі ремонтної калькуляції № ЦРЦВ-850 від 09 червня 2017 року. На підставі вищевказаних документів, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 11356 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 27938 від 14 вересня 2017 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в добровільному порядку, але відповіді від відповідача не надходило. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні /а.с.23/. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов не подавав. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03 лютого 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, шляхом видачі полісу № АК/5902566 щодо забезпечення транспортного засобу Renault Kangoo, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника /а.с.7/. 24 травня 2017 року о 18 год. 50 хв. в місті Кропивницькому, на перехресті вулиць Покровська та Кропивницького, водій [PERSON] , рухаючись транспортним засобом «Renault kan», державний номерний знак [NUMBER] , виїхав на регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з [NUMBER] та ВАЗ 2102, д.н.з [NUMBER] , які рухалися по вулиці Кропивницького на зелений сигнал світлофора. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29 серпня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON] закрито /а.с.6/. Відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29 серпня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно [PERSON] закрито /а.с.5/. Вказані вище постанови суду набрали законної сили. У відповідності із ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до п.п. 38.1.1, п. 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група», ліміт за шкоду майну становить 100 000,00 грн., франшиза 500,00 грн. 25 травня 2017 року [PERSON] , власник автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з [NUMBER] звернувся з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи до ПАТ «СК «Українська страхова група» /а.с.8/. Страхова компанія «СК «Українська страхова група» 14 вересня 2017 року виплатила [PERSON] страхову суму - 11 356 грн. 58 коп. /а.с.18/. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved