Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

В грудні 2017 року позивач військова частина [NUMBER] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Посилаючись на те, що військова частина [NUMBER] є органом військового управління в системі Збройних Сил України, має самостійний баланс та печатку, є юридичною особою. Командир військової частини [NUMBER] несе повну відповідальність перед органом управління майном - Міністерством оборони України за стан та діяльність переданого йому військового майна, його схоронністю та ефективністю, використання закріпленої за частиною державною технікою. У відповідності до вимог наказу командира військової частини [NUMBER] від 10 серпня 2017 року належало утримати з відповідача кошти за не донос речового майна, у сумі 2824 грн. 64 коп. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. \~ \~ \~ \~Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що з\~10\~серпня 2017\~року сержант\~військової служби\~за контрактом\~ [PERSON] ,\~який проходив\~військову службу\~у військовій\~частині [NUMBER] \~м.\~Хмельницький,\~був звільнений\~з військової\~служби у\~запас за\~пунктом «е»\~частини шостої через службову невідповідність осіб рядового,сержантського, старшинського складу у разі невиконання службових\~обов`язків статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок\~та військову\~службу» відповідно до наказу командира військової\~частини [NUMBER] \~по особовому\~складу від 10.08.2017 року. 10 серпня 2017 року відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] по стройовій частині від 10 серпня 2017 року відповідача виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення. У відповідності до вимог наказу командира військової частини [NUMBER] від 10 серпня 2017 року належало утримати з відповідача кошти за не донос речового майна, у сумі 2824 грн. На даний час, загальна сума коштів, що належить до утримання з відповідача становить сумі 2824, 64 грн.. Відповідно до ст.ст. 131, 216 статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника). Згідно абзацу шостого пункту 4 Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та в особливий період від 31 березня 2017 року №«232 Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України ( в подальшому Інструкція від 29 квітня 2017 року №232) передбачено, що у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського та старшинського складу,\~та рядового\~складу,\~які проходили\~військову службу\~за контрактом\~за службовою\~невідповідністю,\~у зв`язку\~із систематичним\~невиконанням умов\~контракту,\~засудженим до\~позбавлення волі\~або обмеженням\~волі за\~вироком суду,\~що набрав\~законної сили,\~вартість виданих\~їм предметів\~речового майна,\~строки носіння\~яких не\~закінчилися,\~утримується з урахуванням зносу. Статтею 3 Закону України «Про збройні Сили України» визначено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний Штаб ЗСУ як орган військового управління, види Збройних Сил України, військові частини , військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України. Тією ж,\~нормою права\~визначено,\~що організаційно\~Збройні сили\~України складаються\~із органів\~управління,\~з`єднань,\~військових частин,\~військових навчальних\~закладів,\~установ та\~організацій. Тому шкода завдана військовій частині, є прямою шкодою інтересам держави. Отже, своїми неправомірними діями відповідачем було\~спричинено збитків\~державі на загальну суму 2824, 64 грн., які він добровільно відшкодувати відмовився. Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь військової частини [NUMBER] кошти в сумі 2824 грн. 64 коп., задовольнивши повністю позовні вимоги. На підставі викладеного,\~ст.121 Конституції України, ст.ст.1212,\~1213 ЦК України,

Outcome: approved