Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки, суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.07.2015 р.; копія умов та правил наданя банківських послуг та Правил користування платіжною картою; копія розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.08.2013р. станом на 30.05.2016 р.; копія довіреності. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 33 055 грн. 75 коп., зазначивши, що 28.07.2015р. із відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг № б/н (оформлений у вигляді Генеральної угоди про реструктурищацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт), згідно із яким позичальнику був наданий кредит в сумі 25 416 грн. 53 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Між сторонами договору про надання банківських послуг були узгоджені порядок користування картковим рахунком згідно заяви позичальника та умов та правил надання банківських послуг. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконав умови кредитного договору, тобто своєчасно не повернув позивачеві (кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатив відсотки за користування ними, а також винагороду банку, у нього склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями станом на 30.05.2016р. в розмірі 33 055 грн. 75 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 18 728 грн. 91 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 1115 грн. 20 коп.; а також штрафи відповідно до пункту 2.2 Угоди 9465, 89 грн.; заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 3745, 75 грн. Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 28.07.2015 р. був укладений договір про надання банківських послуг № б/н (оформлений у вигляді Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт), ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту, які позичальник порушив. Згідно Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за понаднормовим платіжним лімітом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В разі невиконання зобовязань по договору, клієнт зобовязаний з вимогою банку виконати зобовязання по поверненню кредиту, оплати винагороди банку. Як передбачено п. 2.2 Угоди, при порушенні клієнтом строків платежів починаючи з 32-го дня порушення, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 9465,89 грн. Виходячи з цього, у звязку з порушенням відповідачем строків платежів по грошовому зобовязанню більше ніж на 32 днів, йому було нараховано штраф у розмірі 9465,89 грн. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 33\~055, 75 грн., є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved