Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копії свідоцтв про народження дітей: Івана, 07.02.1997 р. н.; [PERSON], 04.04.1998 р. н.; Марії, 28.08.2008 р. н., Альони, 18.11.2012 р. н., Марти, 08.03.2010 р .н. копія паспорту та коду позивачки; довідка виконкому Котловинської сільради ; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 18 квітня 1997 р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим між сторонами поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, починаючи з 30 липня 2015 року проживають окремо. Ними неодноразово робилися спроби щодо примирення, однак, вони позитивних результатів не надали. Таким чином, вже тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу є неповнолітні діти донька Марія, 28.08.2008 р. н., донька Альона, 18.11.2012 р. н., донька Марта, 08.03.2010 р .н., яких після розірвання шлюбу позивачка просила залишити проживати разом з нею. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). У звязку із ситуацією, що склалася на момент розірвання шлюбу (окреме мешкання батьків, бажання позивачки, щоб неповнолітні діти залишилися проживати разом із нею), суд визначає місце проживання доньок разом із матірю. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу із відповідачем залишити за нею шлюбне прізвище - «Харитова». На підставі вищевказаних положень законодавства суд задовольняє вимоги позивачки щодо обрання прізвища після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved