Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначив, що згідно з паспортом громадянина України, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб його прізвище значиться як « [PERSON] ». Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів йому та його батькові [PERSON] , було видано Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 03.11.1997 року на квартиру, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Крім того, Третьою Одеською державною нотаріальної конторою заявнику було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.04.2004 року № 3-948 (серія ВВС № 197646), після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частину квартири, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . У вказаних документах прізвище заявника значиться як « [PERSON] ». Розбіжності у вище вказаних документах перешкоджають заявнику у повному обсязі розпоряджатися своєю власністю. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про слухання справи в його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання сповіщено належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження органу приватизації № 99361 від 03.11.1997 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було видано Свідоцтво про право власності на житло від 03.11.1997 року, зареєстровано та записано у реєстрову книгу під [NUMBER], на ізольовану двохкімнатну квартиру, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстроване 21.02.2003 року у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості у реєстровій книзі № 468 пр., на стор. 194, за реєстровим № 328. Крім того, державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б., у спадковій справі № 826/2003, на ім`я [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.04.2004 року, зареєстровано у реєстрі № 3-948, серія ВВС № 197646, після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частини ізольованої двохкімнатної квартири, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстроване 27.04.2004 року у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» у реєстровій книзі № 517 пр., на стор. 95, за реєстровим № 328. Проте, з копії паспорта громадянина України, свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER] ) долучених до матеріалів справи та досліджених судом, вбачається, що правильним написанням прізвища заявника є « [PERSON] ». Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах на квартиру допущена помилка у написанні прізвища заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Предметом розгляду справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який необхідний заявнику для можливості розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд (скласти заповіт). Таким чином, суд вважає, що вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved