overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідками з місця проживання відповідачів. Наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - членом сім`ї наймача. Позивач - ТОВ «Краматорськтеплоенерго», обслуговує житловий фонд у якому проживає відповідач та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Краматорської міської ради тарифам. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. За змістом ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім`ї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги водопостачання, газ, електричну, теплову енергію й інші послуги береться крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов`язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до довідки по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я відповідача [PERSON] , за період з 01.10.2014 року по 01.02.2019 року оплата за опалення проводилася нерегулярно та не у повному обсязі, заборгованість за надані послуги складає 24522,43 грн. Доказів неправильності проведеного розрахунку відповідачами суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до відповідачів про стягнення боргу за опалення, підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг, які надає позивач, і відповідачі порушили свої зобов`язання по оплаті отриманих послуг. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідками з місця проживання відповідачів. Позивач - ТОВ «Краматорськтеплоенерго», обслуговує житловий фонд у якому проживає відповідач та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Краматорської міської ради тарифам. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник та члени його сім`ї зобов`язані вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов`язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до довідки по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я відповідача [PERSON] , за період з 01.10.2016 року по 01.02.2019 року оплата за опалення проводилася нерегулярно та не у повному обсязі, заборгованість за надані послуги складає 35471,18 грн. Доказів неправильності проведеного розрахунку відповідачами суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до відповідачів про стягнення боргу за опалення, підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг, які надає позивач, і відповідачі порушив свої зобов`язання по оплаті отриманих послуг. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Відповідачі звернулись до суду із вказаною заявою де просили скасувати заочне рішення цього ж суду від 05.01.2016 року яким з них солідарно стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі Банк) заборгованість за кредитом в загальній сумі 26927,79 долари США та судові витрати. В обґрунтування заяви зазначали, що не мали можливості зявитись в судове засідання, так як [PERSON] перебував за межами України, а [PERSON] хворіла. Крім цього вказували, що вони можуть надати докази, які мають істотне значення для справи. В судовому засіданні представник відповідачів та відповідачка заяву підтримали. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд вважає заява підлягає задоволенню. Встановлено, що 05.01.2016 року цим же судом було постановлено заочне рішення за яким позов Банку задоволено. Відповідачі подали заяву про перегляд цього рішення та його скасування із вказаних вище підстав. Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Як зазначили заявники, відповідач [PERSON] на час постановлення судом заочного рішення, а також у даний період знаходиться за межами України, що унеможливлює його явку до суду. За даними наданої суду медичної довідки, відповідачка [PERSON] 05.01.2016 року знаходилась на прийомі у лікаря. Отже, вказані обставини свідчать, що відповідачі із поважних причин не зявились в судове засідання в якому судом було постановлено заочне рішення. Також заслуговують на увагу доводи заявників і їх представника про надання ними суду доказів, щодо невідповідності законодавству умов кредитного договору, правильності нарахування сум заборгованості, що має значення для правильного вирішення позову Банку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Відповідачі звернулись до суду із вказаною заявою де просили скасувати заочне рішення цього ж суду від 08.07.2016 року яким з них солідарно стягнуто на користь кредитної спілки «Партнер Плюс» заборгованість за кредитом в загальній сумі 13 337,92 грн. та судові витрати. В обґрунтування заяви зазначали, що судом порушено їх право на захист, оскільки перед початком судового засідання ними була написана заява про відкладення розгляду справи, для укладення угоди з адвокатом. Крім цього вказували, що не погоджуються із сумою яка підлягає стягненню. В судове засідання відповідачі не з'явились, подавши суду заяву про розгляд заяви про скасування заочного рішення у їх відсутності. Представник кредитної спілки «Партнер Плюс» в судове засідання не з'явилася, подала заяву, що проти заяви про перегляд заочного рішення суду не заперечує. Дослідивши письмові докази суд вважає заява підлягає задоволенню. Встановлено, що 08.07.2016 року цим же судом було постановлено заочне рішення за яким позов кредитної спілки «Партнер Плюс» задоволено. Відповідачі подали заяву про перегляд цього рішення та його скасування із вказаних вище підстав. Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Як зазначили заявники, відповідач [PERSON] перед судовим засіданням подала заяву про відкладення розгляду справи. Отже, вказані обставини свідчать, що відповідачі із поважних причин не з'явились в судове засідання в якому судом було постановлено заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Відповідачі звернулися до суду із вищенаведеною заявою з вимогами скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06.05.2015 року у справі №2-756/11459/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором порукипосилаючись на те, що вказане рішення є передчасним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач [PERSON] зверталася до суду із заявою про відкладення розгляду справи, однак суд провів судове засідання та за результатами ухвалив заочне рішення. Крім цього вказували на те, що суд не врахував підвищення позивачем процентної ставки за кредитним договором та не звернув уваги про фактичне припинення поруки відповідача [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви відповідачів та вказував про її необґрунтованість. Вислухавши пояснення учасників, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 228 ЦПК України \~заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Статтею 229 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, докази про це. Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідачів суд неодноразово направляв повідомлення про час та місце розгляду справи. Дана обставина свідчить про те, що суд виконав покладений на нього обовязок повідомити учасників про час та місце розгляду справи, а відповідачі не скористалися своїм правом взяти участь в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд вважає, що не заслуговує на увагу посилання відповідачів на те, що розмір процентної ставки позивачем підвищувався без повідомлення про це відповідача [PERSON], оскільки матеріали справи свідчать про те, що умови як кредитного договору так і умови договору поруки містять розмір процентної ставки 11,9 % річних, з врахуванням якої, і було здійснено розрахунок заборгованості. Жодних доказів, які б могли свідчити про передчасність рішення суду, матеріали справи не містять та сторонами відповідачів надані не були, що з урахуванням вищенаведеного свідчить про безпідставність поданої заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Відповідачка [PERSON] будучи належним чином сповіщена в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявилась. Позивач направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: оригінал повторного свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], 02.12.1989 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Нєгуца», серія І-ЖД № 266164; копія паспорту [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 02.12.1989 року, [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, актовий запис № 15. Після укладання шлюбу прізвище відповідачки було змінено на «Нєгуца». На момент звернення із позовом до суду про розірвання шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Позивач у позовній заяві зазначив, що сумісне життя з відповідачкою не склалося, подружні стосунки вони не підтримують на протязі 6 років. Позивач не бажає зберегти шлюб, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, не має. Добровільно відповідачка розірвати шлюб не має бажання. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином сповіщеною в порядку ч.4ст.129 ЦПК України, у судові засідання, які призначалися не явилась, про причини неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч.4ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення). Представник третьої особи - виконкому Ренійської міської ради Одеської області, у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у відсутності представника виконкому. Позивач та його представник на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу без їх участі. У зв`язку із цими обставинами та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Позивачка в судове засідання не зявилася. В позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований по вул. Конторська, 2 с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області. Вказана обставина стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20214071 від 09.04.2014 року. У вищевказаному житловому будинку з 06 липня 2007 року зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вказана обставина стверджується довідкою виданою Подвірївською сільською радою Кельменецького району №1790 від 22.11.2017 року. З червня 2012 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не живуть в с. Подвірївка. Вказана обставина стверджується актом від 20 листопада 2017 року. У матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували, що відповідачі не проживають у спірному житлі з поважних причин. Таким чином, між сторонами склалися житлові правовідносини. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК УРСР), які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. \~ Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. \~ Відповідно \~до \~ч. 1 ст. \~156 ЖК \~УРСР \~ \~з \~ \~урахуванням \~ \~положень \~ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, \~ які проживають разом з ним \~ \~у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. \~ Частина 4 ст. 156 ЖК УРСР передбачає збереження такого права користування житлом для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку. Згідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] втратили право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №2 по вул. Конторській в с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Відповідачка [PERSON] до судового засідання позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, надала заяву якою просила розглянути справу у її відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копії паспортів сторін з відміткою про шлюб; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON], зареєстрований 30.07.1990р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, вже тривалий час мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Розірвання шлюбу в органі РАЦС в порядку ст.106 СК України неможливо, оскільки відповідачка від явки у відповідний орган відмовляється. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки в наданій заяві відповідачкою не уточнено на якій фамілії вона бажає залишитися після розірвання шлюбу, а вимоги щодо зазначення прізвища після розірвання шлюбу є обов'язковими для виконання судового рішення про розірвання шлюбу, суд вважає можливим залишити відповідачці після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище - «[PERSON]». Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 22482 від 06.07.2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки КП «Служба Єдиного Замовника» з місця проживання про склад сімї та реєстрації від 28.07.2017 року, наймачем квартири за адресою [ADDRESS], є [PERSON], який помер 22.04.2015 року. Відповідачка [PERSON] має заборгованість за опалення та підігрів води перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за період з 01.03.2014 року по 01.12.2017 року в сумі 21731 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за особистим рахунком 4059. Оскільки відповідачкою не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише докази позивача та вважає їх обгрунтованими. Таким чином, суд вважає, що у звязку із несплатою наданих ТОВ «Краматорськтеплоенерго» послуг з надання теплової енергії та підігрів води за період з 01.03.2014 року по 01.12.2017 року [PERSON] має заборгованість в сумі 21731 грн.. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення. \~ \~ \~ \~У чинність ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, електричну, теплову енергію й ін. послуги стягується крім квартплати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. \~ \~ \~ \~ За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за опалення та підігрів води за період з 01.03.2014 року по 01.12.2017 року в сумі 21731 грн.. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Крім того, відповідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, сплачені ним при подачі позовної заяви, судові витрати в сумі по 1762 грн.

Outcome: approved