Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача неустойки за затримання сплати аліментів, в якому посилалась на те, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2013 з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 550 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 29 травня 2012 року до повноліття кожного з них. Відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по сплаті аліментів. В результаті неналежної сплати аліментів відповідачем, виникла заборгованість у розмірі 29 811 грн. 501 коп. Тому вважає, що у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів з червня 2012 року, відповідач повинен сплатити неустойку за час затримки виплати аліментів на утримання дітей. У зв'язку з чим, просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку прострочення сплати аліментів за період з червня 2012 року по жовтень 2014 року у розмірі 135 300 грн. 01 коп. 23 листопада 2015 року представник позивача надала суду заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача на користь позивача 138 963 грн. неустойки за кожен день прострочення сплати аліментів. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнала частково, а саме в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 13 039 грн. 18 коп. В судовому засіданні представник позивача погодилась з сумою неустойки, яку визнав відповідач та просила позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 13 039 грн. 18 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2005 року по 16 липня 2012 року. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2013 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей% [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі твердої грошової суми по 550 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 29 травня 2012 року до повноліття кожного з них.. На підставі вищевказаного рішення суду, 10 вересня 2013 року судом видано відповідний виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Центральному ВДВС ММУЮ. Відповідно до розрахунку Центрального ВДВС ММУЮ від 21 жовтня 2015 року, станом на 01 жовтня 2015 року заборгованість по сплаті аліментів складає 43 011 грн. 50 коп. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові у справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року. З огляду на наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що у зв'язку з несвоєчасним виконанням обов'язків щодо сплати аліментів на утримання дітей, є підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені. Однак, при цьому позивачем у первісному позові неправильно зроблено розрахунок пені по кожному з періодичних платежів. Виходячи з викладеної правової позиції Верховного Суду України та розміру заборгованості за кожен місяць, яка визначається як різниця між нарахованою сумою аліментів та сплаченою відповідачем, пеня за час прострочення аліментів на утримання дітей становить 13 038 грн. 18 коп., з чим і погодився позивач, за період з червня 2012 року по вересень 2015 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 13 038 грн. 18 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial