Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за їх відсутності до судового розгляду справи від них не надійшло. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], що стане підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку по зазначеній квартирі. В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником спірної квартири, зареєстрований та проживає в ній, відповідачі є його колишньою дружиною та донькою, які в 2010 року добровільно залишили житлове приміщення, забравши всі свої особисті речі та документи, і до теперішнього часу в квартирі не проживають без поважних причин, але з реєстраційного обліку по квартирі не знялися. Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням у належній йому квартирі, внаслідок відсутності їх в квартирі без поважних причин понад один рік. Позивач [PERSON] до судового розгляду справи надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги по суті та за обставинами справи підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити, і у випадку неявки відповідачів - згодний на розгляд справи за їх відсутності на підставі наданих доказів та ухвалення заочного рішення. Позивачу роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідачів. Треті особи - представники ТОВ «Абонент ХХІ» та Дніпровського РВ в місті Дніпродзержинську ГУ Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно ст.ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи від всіх третіх осіб надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та третіх осіб відповідно до вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України судовими повістками, які направлялися відповідачам поштовими відправленнями за їх зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки відповідачі суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, які були повідомлені належним чином, і які про причини своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутність відповідачів, суд, з його згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - копія паспорту позивача (а.с.4), якою підтверджується його особа громадянина України; - копія паспорту відповідача [PERSON] ( а.с. 5), якою підтверджується її особа громадянина України; - копія особового рахунку на квартиру [ADDRESS] ( а.с. 6), якою підтверджується факт реєстрації сторін у справі у зазначеній квартирі та факт відкриття особового рахунку на квартиру на ім'я позивача; - договір дарування квартири [ADDRESS] ( а.с.7), технічний паспорт на квартиру ( а.с. 8-9), якими підтверджується право власності позивача на спірну квартиру; - акт про непроживання відповідачів, складений ТОВ «Крона» 17 вересня 2013 року (а.с. 10), яким підтверджується факт не проживання відповідачів в квартирі [ADDRESS] з липня 2010 року по день складення акту; - рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2013 року (а.с. 11), яким підтверджується факт перебування позивача та відповідача [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 1994 року до 12 квітня 2013 року; - повідомлення Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська від 03 жовтня 2013 року ( а.с.12), яким підтверджується, що відповідачі із заявами про перешкоди в проживанні в [ADDRESS] до Дніпровського РВ в період з 01 вересня 2012 року по 20 вересня 2013 року не зверталися; - повідомлення ТОВ «Абонент ХХІ» від 24 вересня 2013 року ( а.с. 13), яким підтверджується, що відповідачі до зазначеного товариства із заявами про перешкоди в проживанні в квартирі в [ADDRESS] не зверталися; - офіційне попередження від 30 серпня 2013 року ( а.с. 15), яким підтверджується факт звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідачів за місцем розташування спірної квартири з вимогою про погашення заборгованості за кредитом; - квитанції ( а.с. 16 -25), якими підтверджується факт оплати позивачем комунальних послуг по спірній квартирі. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування квартири від 19 січня 1996 року та технічним паспортом на квартиру ( а.с. 7, 8-9). Згідно копії особового рахунку на квартиру (а.с.5), в житловому приміщенні зареєстровані позивач [PERSON], відповідач [PERSON], яка є колишньою дружиною позивача, та відповідач [PERSON], яка доводиться позивачу донькою. Шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2013 року (а.с. 11), і яким суд також встановив факт окремого проживання подружжя [PERSON] з 2010 року, при цьому [PERSON] не заперечувала проти цього факту і надала суду особисту заяву про визнання позову і про розгляд справи за її відсутності. Факт непроживання відповідачів в спірній квартирі також підтверджується актом про непроживання, який складений ТОВ «Крона» 17 вересня 2013 року (а.с. 10) внаслідок опиту сусідів позивача - мешканців квартир [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], в якому зазначено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в спірній квартири з липня 2010 року, і з будь-якими заявами про перешкоди в проживанні в зазначеній квартирі відповідачі до ТОВ «Абонент ХХІ» та до Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська не зверталися, що підтверджується повідомленнями ТОВ «Абонент ХХІ» (а.с.12) та Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська (а.с.13). Таким чином, суд встановив, що відповідачі, які є членами сім'ї позивача, більше, ніж один рік, а саме з липня 2010 року, не проживають в належній позивачу квартирі по [ADDRESS], перешкоди в користуванні квартирою позивач відповідачам не чинив, і будь-які угоди між відповідачами та власником житла не укладалися. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власникам житла втрачає право на користування житлом у випадку відсутності члена сім'ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла чи законом . На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], оскільки вони понад один рік без поважних причин не проживають в спірній квартирі.

Outcome: approved