Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

\~\~\~\~ В грудні 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту тго, що він, [PERSON], [INFO], прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 08.03.2001 року, шляхом фактичною вступу в управління та володіння спадковим майном. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.04.1992 року спадкоємцем майна [PERSON], померлого 19.02.1991 року, є [PERSON], яка отримала у спадщину житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, вул. Таврійська, б. 5. 28.11.1995 року на підставі рішення Камянсько-Дніпровської міської ради № 89 від 20.06.1995 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка розміром 0,15 га., за цією ж адресою. [PERSON] померла 08.03.2001 року. Після її смерті залишилась спадщина, а саме житловий будинок, та земельна ділянка яки розташовані за адресою: Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, вул. Таврійська, б. 5. При житті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала йому. В 2001 році, після смерті матері, він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користуванням всім майном померлої, продовжував користуватись будинком, проживав в ньому, обробляв земельну ділянку, сплачував та сплачує по теперішній час платежі, та інше. Цій факт підтверджується реєстрацією місця проживання та відповідною довідкою. Заяву про прийняття спадщини одразу після смерті не подавав. З часом він звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та розяснено що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно надати докази прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої. Представник позивача у поданій до суду заяві заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити, справу розглянути за відсутності заявника. Від заінтересованої особи приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заперечень не мав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК \~\~України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що батьками заявника є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VI-УР № 1010124 від 03.02.1964 р. (а.с. 13). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.04.1992 року, виданого державним нотаріусом Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON], померлого 19.02.1991 року, є [PERSON], яка отримала у спадщину житловий будинок розташований за адресою: Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, вул. Таврійська, б. 5. (а.с.7). [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON], що підтверджується копією заповіту, складений 15.04.1992 року державним нотаріусом Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 780.(а.с. 10). На підставі рішення Камянсько-Дніпровської міської ради від 20.06.1995 р. № 89 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,15 га по вул. Таврійська, 5 в м. Камянка-Дніпровська та видано 28.11.1995 р. державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП (а.с. 8). [PERSON] померла 08.03.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 186230 від 13.03.2001 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької област (а.с. 9). Згідно з адресною картотекою виконавчого комітету за адресою: Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, вул. Таврійська, 5 станом на 08.03.2001 р. були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією інформації Камянсько-Дніпровської міської ради від 08.11.2017 р. № 02-01-21/2466 (а.с. 12). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу в Запорізькій області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2017 р. № 789/02-31 [PERSON] 16.11.2017 р. звернувся до нотаріальної контори з заявою про\~видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у нотаріуса була заведена спадкова справа № 143/2017.\~Але [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 08.03.2001 р. [PERSON], [INFO], з тих підстав, що [PERSON] не надав доказів в підтвердження того, що він прийняв спадщину (а.с. 14). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~(1963 року) діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається фактичний вступ спадкоємця в управління або володіння спадковим майном. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Таким чином, судом встановлено, що заявник фактично вступив\~\~в управління та володіння спадковим майном після померлої 08.03.2001 р. [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. На підставі викладеного вище,\~\~

Outcome: approved