Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), зміна способу стягнення аліментів. Предметом позову є зміна способу стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2014 року з [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , на користь [PERSON] [INFO] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок з індексацією відповідно до закону, та стягнути аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття, тобто до [INFO] . Підставою позову є недостатність розміру аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2014, що не відповідає інтересам дитини, а також і покращення матеріального становища відповідача з часу набрання вказаним рішенням суду законної сили, що свідчить про наявність у відповідача можливостей сплачувати аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не погодився із змістом позовних вимог та підставами позову та зазначив про те, що підстав для задоволення позову немає, оскільки матеріальне становище відповідача не змінилося. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. В судовому засіданні, яке відбулось 16 березня 2021 року, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, зазначивши про те, що предметом позовних вимог є стягнення мінімального розміру аліментів, встановленого законом для однієї дитини. В судовому засіданні, відповідач заперечував проти задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Обставини справи, встановлені судом. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2013 року розірвано шлюбу, зареєстрований 03 серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, укладений між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис №734) (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 17 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, під час шлюбу у сторін [INFO] народився син, [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №934 (а.с. 7). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 05 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 9). Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначає про наявність у відповідача достатнього доходу для сплати аліментів у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття, тобто до [INFO] . Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що з 2017 року доходів не отримує ні від підприємницької, ні від трудової діяльності. Єдиним джерелом його існування є доходи його дружини, [PERSON] , яка працює вчителем. Вказана обставина частково знайшла своє підтвердження матеріалами справи, оскільки як встановлено в судовому засіданні, відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, 09 лютого 2017 року внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, відповідача у справі. Втім, відповідач працює на умовах трудового договору від 02 березня 2021 року з ФОП [PERSON] , із встановленим окладом у розмірі 7000,00 грн., про що також свідчить повідомлення про прийняття працівника на роботу, а також копія трудової книжки відповідача. Також відповідач посилається на наявність у нього іншої дитини, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України), ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Як вбачається з п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з передбачених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо зміни способу стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2014 року на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок з індексацією відповідно до закону, потрібно змінити та стягнути аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття, тобто до [INFO] . Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 840,80 грн. судового збору, оскільки відповідно до ст. 141 ЦПК України позивача при зверненні із вказаним позовом була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved