overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про поділ майна чоловіка та жінки, які проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, а саме визнати за позивачем одну корову вартістю 20000 грн., одного бика вартістю 6000 грн., одне теля вартістю 1000 грн., всього на суму 27000 грн. За відповідачем залишити двоє свиней вартістю 5000 грн., одного коня вартістю 21000 грн., качки вартістю 450 грн., кури вартістю 350 грн., качки маленькі 6 штук вартістю 200 грн., всього на суму 27000 грн. Позивач [PERSON] підтримує позовні вимоги. Просить провести поділ майна, яке було набуте за час спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2016 року, підтримує позовні вимоги. Просить провести поділ майна, яке було набуте за час спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнає. Погоджується на запропонований позивачем поділ майна. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна чоловіка та жінки, які проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, необхідно задовольнити, виходячи з наступного: в судовому засіданні встановлено, що на праві спільної сумісної власності відповідно до довідки № 664 від 29.08.2016(а.с. 5) у власності подружжя рахується одна корова, двоє поросят, один кінь, один бик, одне мале теля та птиця. Також даною довідкою підтверджується факт спільного проживання без реєстрації шлюбу позивача та відповідача з 14 березня 2014 року. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України - якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно зі статтею 372 ЦК майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також сторонам розяснено наслідки відповідних процесуальних дій. Отже суд приходить до висновку, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно спільно набуте майно розділити між позивачем і відповідачем у рівних частках. Судові витрати стягнути з відповідача за позовом згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 січня 2005 року виконавчим комітетом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис № 1, вказала, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось із-за того, що вони мають різні погляди на життя і тому між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, також відповідач зловживав спиртними напоями та застосовував до неї та їх дітей фізичну силу, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сім'єю не проживають з 2014 року. Від спільного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги, строк на примирення не бажає. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечую. Після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, на його адресу вказану в позовній заяві та підтверджену відомостями адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області направлялася повістка з позовною заявою, яка повернулась на адресу суду з відміткою: «за зазначено адресою не проживає (вибув)», що відповідає ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 січня 2005 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис № 1. Від спільного шлюбу мають мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою виданою Росошанською сільською радою Теплицького району № 503 від 27.09.2016 року. Через непорозуміння між ними, постійні сварки та діаметрально протилежні погляди на шлюб сім'я розпалась. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, відповідач на судове засідання не з'явився, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Вероніки, [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяч-но посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не на-дає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК Укра-їни суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів, в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що з 27 листопада 2015 року між сторо-нами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у подружжя народилась донька Веро-ніка, [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної до-помоги на утримання дитини не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: показами позивача; свідоцтвами про народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не на-дає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому у відповід-ності до ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (дохо-ду) щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоровя та матеріа-льне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 21 червня 2016 року. Від шлюбу дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що її матір [PERSON] [INFO], перебуває на обліку КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», оскільки страждає на психічні захворювання. Останній час стан психічного здоров*я [PERSON] значно погіршився , характер вчинюваних нею дій свідчить про те, що вона в наслідок свого хворобливого стану позбавлена можливості розуміти значення своїх вчинків та керувати ними. Посилаючись на те, що [PERSON] знаходиться в такому стані, що не має змоги у повному обсязі розуміти значення своїх дій та керувати ними,потребує постійного стороннього догляду ,заявник має змогу здійснювати за хворою догляд, [PERSON] просить суд визнати матір [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном над [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування за довіреністю [PERSON] в\~судовому засіданні просила заяву задовольнити з урахуванням висновку експертизи та подання органу опіки про призначення опікуном [PERSON] над її матір*ю [PERSON] Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши учасників процесу,дослідивши усі надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи № 545 від 20.10.2016 р.,проведеної експертною комісією Обласної психіатричної експертизи. [PERSON] за станом здоров*я потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до ст.63 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані не дієздатними, опікуном призначається лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, з її письмової згоди, переважно з осіб,які знаходяться в сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих відносин між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON],має можливість за станом здоров*я,матеріальним станом та соціальним положенням виконувати обовязки опікуна, передбачені законом підстави, які б перешкоджали їй виконувати обовязки опікуна, судом не встановлено. Заявник характеризується позитивно. Інших близьких родичів [PERSON]Я не має. Згідно подання органу опіки та піклування, [PERSON] є донькою [PERSON], здійснює догляд та займається її лікуванням,позитивно характеризується за місцем мешкання та місцем роботи, може бути призначена її опікуном. Аналізуючи наведене,суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та підтверджені письмовими доказами, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою до [PERSON], Третьої особи Перемишлянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивач зазначає, що вона є матірю [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON]. Відповідач не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не проявляє щодо неї батьківської уваги та турботи, не піклується про фізичний та моральний розвиток дитини. Батько дитини з серпня 2003 року самоусунувся від виховання дитини, яка проживає з матірю, не сплачує аліменти на утримання дитини. Посилаючись на вказані обставини просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. А тому, суд, ухвалює заочне рішення на підставі наявних відомостей за матеріалами справи, про що не заперечили сторони. Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Перемишлянської районної державної адміністрації в судове засідання зявилася, позов підтримала. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що він свого батька [PERSON] бачив один раз в житті, просить суд щоб останнього позбавили батьківських прав. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.164 СК України батьки або один із них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Відповідно до копії свідоцтва про народження встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до розпорядження №121 від 25 квітня 2016 року, встановлено, Перемишлянська РДА, вважає за можливе позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про склад сімї виданої Добряницької сільської ради Перемишлянського району, встановлено що [PERSON] проживає в [INFO] разом із [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки Добряницької сільської ради Перемишлянського району, встановлено, що [PERSON] після розлучення із [PERSON] не займався виховання свого сина [PERSON], не провідував його. Згідно розрахунку боргу по аліментах, встановлено, що борг [PERSON] станом на 01.09.2016 року становить 32 520,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її побутовими умовами. Враховуючи викладене, вислухавши думку неповнолітнього [PERSON], який підтримав позов, суд вважає, що ці обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав і позбавлення батьківських прав відповідача буде в інтересах неповнолітнього сина. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], який помер [INFO] в м. Старокостянтинові, та [PERSON], яка померла [INFO] в м. Старокостянтинові, як відповідно між сином та матір'ю. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частка квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08 липня 1996 року, виданим відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради народних депутатів. Вона є спадкоємицею за законом, проте не може оформити свої спадкові права через відсутність належного підтвердження родинних відносин між [PERSON] та його матір»ю, так як в свідоцтві про його народження в графі мати вказана «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть матері вказана як «[PERSON]». Заявниця та її представник - адвокат в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явивилася, проте подала до суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог та просила розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення заявниці, її представника - адвоката, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про його смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 01 вересня 2009 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, 1/3 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08 липня 1996 року, виданим відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради народних депутатів. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 13 вересня 2016 року за № 3194/02-31 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна [PERSON], померлого [INFO], оскільки в свідоцтві про його народження в графі мати вказана «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть в графі померла вказана «[PERSON]». В судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що знає сім'ю заявниці і що [PERSON], яка померла [INFO] була матір'ю [PERSON], який помер [INFO]. Проаналізувавши всі докази по справі окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], як відповідно між сином та матір»ю, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 24.08.2014 року у них з відповідачем народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні доньки не бере та добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, просила стягувати з відповідача аліменти в твердій сумі, оскільки часто змінює місце роботи та періодично не працює, має нерегулярний дохід. Позивач подала через канцелярію суду заява, в якій позов підтримала у повному обсязі, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач подав через канцелярію суду заяву, в якій поданий позов визнав повністю, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №223911 (а.с.2). Згідно довідок №2408, №2409 від 26.09.2016 Виконавчого комітету Глибочицької сільської ради, дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.3,4). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2 ст. 182 СК України) Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з січня 2014 року спільне життя вони не підтримують, фактичні шлюбні стосунки припинені також з січня 2014 року. Крім того, вони більше двох років проживають окремо, між ними втрачені всі фізичні і духовні звязки. Спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки між ними повністю відсутні взаєморозуміння, їх погляди на родинні обовязки та цінності, виховання дитини абсолютно різні. Збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Позивач просила розглянути справу за її відсутністю, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить довідковий лист від 10.10.2016 року (а.с. 17). Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис № 1280; від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, її спільне життя з відповідачем не підтримують, фактичні шлюбні стосунки припинені, оскільки між ними повністю відсутні взаєморозуміння, їх погляди на родинні обовязки та цінності, виховання дитини абсолютно різні, в звязку з чим з січня 2014 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, протягом тривалого часу не проживають разом, й подальше спільне життя як подружжя та збереження їх шлюбу буде суперечити їх інтересам. Крім того, в своїй адресованій суду письмовій заяві позивач вказала, що строки для примирення з відповідачем не потрібні. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved