Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,808 га, що розташована на території Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району. В обґрунтування позову вказує, що 05 січня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,808 га, розташована на території Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 009699 від 21 липня 2004 року. Вона є єдиною спадкоємицею за законом, однак державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно довідки, виданої Управлінням Держземагентства у Старокостянтинівському районі Хмельницької області від 04 серпня 2015 року, за кадастровим номером 6824281700:04:019:0007, який зазначено в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 009699 в Державному земельному кадастрі знаходиться інша земельна ділянка, яка належить іншому власнику. За таких обставин вона не може оформити свої спадкові праві, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних в справі доказів, позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі подав до суду анологічну заяву. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер 05 січня 2015 року в м. Старокостянтинів Хмельницької області, місце державної реєстрації: виконавчий комітет Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 1, згідно даних свідоцтва про смерть серії І-БВ № 240283, виданого виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 06 січня 2015 року. У відповідності до даних довідки, виданої виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району 31 серпня 2016 року за № 741, померлий 05 січня 2015 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав [INFO], до складу його сімї входила дружина [PERSON], [INFO]. Згідно матеріалів спадкової справи № 255/2015, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 16 квітня 2015 року до майна померлого 05 січня 2015 року [PERSON], єдиною спадкоємицею є позивачка [PERSON] Позивачка [PERSON], [INFO], є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 076199, виданого повторно Старокостянтинівським районним відділом ЗАГС Хмельницької області 15 серпня 1974 року та відповідним записом в її паспорті. Як вбачається з повідомлення Управління Держземагентства у Старокостянтинівського району Хмельницької області від 04 серпня 2015 року № 0-2203-0.31-1565/2-15, за кадастровим номером 6824281700:04:019:0007, який зазначений у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 009699, в Державному земельному кадастрі (Національна кадастрова система) знаходиться інша земельна ділянка, яка належить [PERSON] Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 03 вересня 2015 року за № 3330/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого [PERSON], а саме на земельну ділянку площею 2,808 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824281700:04:019:0007, яка розташована на території Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району, оскільки згідно довідки, виданої Управлінням Держземагентства у Старокостянтинівському районі Хмельницької області від 04 серпня 2015 року за № 0-2203-0.31-1565/2-15, за кадастровим номером 6824281700:04:019:0007, який зазначено в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 009699 в Державному земельному кадастрі знаходиться інша земельна ділянка, яка належить іншому власнику. Відповідно до розяснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~ кожна\~особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкові права позивачки підлягають захисту, оскільки вона являється спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], який був власником заявленої земельної ділянки.

Outcome: approved