Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В позові позивач зазначає, що вона преребувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1996 по 2009 рік. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 21.12.2009 року відповідач сплачує аліменти на утримання дітей, так як діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. На даний час син [PERSON] досяг повноліття, він проживає з матір'ю, неодружений, і не працює, так як навчається на денній формі навчання на 3 курсі Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу ім. Т.Г. Шевченка, тому потребує матеріальної допомоги. Позивач також вказує, що у відповідача є заборгованість зі сплати аліментів, хоча відповідач працює. Вона також працює, але її доходів не вистачає щоб самій утримувати дітей, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжкє навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення сином навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні позов підтримала. Вона пояснила, що на даний час син є студентом денної форми навчання Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу ім. Т.Г. Шевченка, знаходиться на її утриманні та потребує у зв'язку з навчанням матеріальної допомоги. Відповідач має змогу надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу у зв'язку з продовженням навчання. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу до закінчення ним навчання чи до досягнення ним 23-х річного віку. З приводу стягнення аліментів вона пояснила, що оскільки термін закінчення навчання наступає раніше ніж 23 роки, то аліменти потрібно стягувати до закінчення терміну навчання. Відповідач [PERSON] під час дачі пояснень в судовому засіданні вказував, що позов визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Також він зазначив, що на даний час він працевлаштований. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 19.11.2009 року, від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] - в даний час студент денної форми навчання Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу ім. Т.Г. Шевченка, спеціальність дошкільна освіта (довідка № 767 від 24.09.2015 - а.с.10). Термін навчання до 15.06.2017 року. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Позивач вказує на те, що у зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей, що продовжують навчання (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу щомісячно до закінчення ним навчання, так як добровільно відповідач коштів на утримання сина, який продовжує навчання, не дає, але може надавати таку допомогу. Тому позов підлягає до задоволення, з урахуванням матеріального становища відповідача, і того факту, що термін закінчення навчання сина наступає раніше ніж 23 роки. На підставі викладеного,

Outcome: partial