Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач з 22.06.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач зобов'язаний матеріально утримувати своїх малолітніх дітей та така матеріальна допомога з боку відповідача має бути систематичною, однак відповідач матеріальної допомоги на їх виховання, лікування не надає, зокрема у мінімальному розмірі, що його вимагає чинне законодавство. Крім того позивач зазначає, що їх спільний син [PERSON] є дитиною-інвалідом та державної соціальної допомоги, яку отримує позивач, не вистачає. Дочка [PERSON] часто хворіє та потребує лікування. Враховуючи викладене та ту обставину, що відповідач зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Одночасно змінила позовні вимоги в частині розміру аліментів. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В решті позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча, в силу вимог ст. 74 ЦПК України, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зважаючи на дані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 22.06.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №216. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що не спростовано відповідачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька). У відповідності до ч. 2 с. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач працює у ТзОВ ВКФ «Ковель» на посаді слюсаря по обслуговуванню обладнання швейних цехів та отримує стабільний дохід, що підтверджується довідкою про його доходи № 155. Відповідач має вік 38 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази перебування на його утриманні інших непрацездатних осіб, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частки усіх видів його заробітку щомісячно. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 23.12.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved