Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

В вересні 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] ,який помер [INFO] ,протягом не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. В позові зазначає,що після досягнення віку 16 років вона приїхала до м.Запоріжжя,де мала намір вступити до навчального закладу,мешкала у родині тітки [PERSON] та її чоловіка [PERSON] у будинку [ADDRESS] ,була пов`язана з ними спільним бюджетом та побутом,взаємним піклуванням,турботою один про одного як членів однієї родини. Після смерті тітки [PERSON] ,яка сталася [INFO] ,позивач залишалася проживати у вказаному вище будинку з чоловіком тітки [PERSON] ,здійснювала за ним догляд,забезпечувала медикаментами,вела хатнє господарство,підтримувала будинок у належному технічному стані. [INFO] [PERSON] помер,відкрилася спадщина за законом,до складу якої входить будинок [ADDRESS] ,спадкоємці першої,другої та третьої черги після смерті [PERSON] відсутні. Позивач зазначає,що в силу ст.1264 ЦК України вона як особа,що проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини є спадкоємцем після смерті [PERSON] четвертої черги за законом,однак внаслідок відсутності документального підтвердження її постійного проживання за вказаною адресою із спадкодавцем однією сім`єю, нотаріус надав їй роз`яснення про необхідність встановлення юридичного факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини,що необхідно для оформлення її спадкових прав,про що позивач і просить суд. Ухвалою суду від 11.09.2019 р.було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. Відповідачем 14.02.2020 р.була подана заява про розгляд справи без участі представника відповідача та про відсутність заперечень по суті позовних вимог. В судове засідання позивач та її представник адвокат Буділка П.В.не з`явились,надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі,на позові наполягали. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї спадкодавця, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, у справі підлягали встановленню, як факт проживання позивача однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. З матеріалів справи суд встановив,що батьком позивача [PERSON] , [INFO] ,є [PERSON] ,а її рідною тіткою є [PERSON] ,рідна сестра батька,про що надані копії свідоцтв про народження та одруження.з 09.08.1997 р. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мешкала з ним у будинку [ADDRESS] ,якій належав [PERSON] на праві власності. [INFO] [PERSON] померла,спадщину за законом після її смерті прийняв [PERSON] ,який 20.05.2009 р.отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON] ,спадкове майно,на яке видано свідоцтво,складається з будинку [ADDRESS] . На підтвердження фактів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності взаємних прав та обов`язків з померлим [PERSON] позивач зазначає,що подружжя її тітки [PERSON] та [PERSON] власних дітей не мали,з 2002 р.надавали їй для проживання вказаний вище будинок та право вільного користування ним як члену своєї сім`ї,за рахунок спільних коштів формували спільний бюджет,несли витрати на вирішення побутових питань,а згодом позивач піклувалася про [PERSON] до часу його смерті,ці обставини відповідач визнав. Згідно наданих квитанцій,саме [PERSON] здійснила поховання [PERSON] ,який помер [INFO] ,оплатила послуги ритуального обряду та паніхіди. З матеріалів спадкової справи № 29/2019 до майна померлого [PERSON] встановлено,що позивач [PERSON] 10.04.2019 р.звернулась до приватного нотаріуса Салтан В.В.із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] ,який був зареєстрований та мешкав до часу смерті у будинку [ADDRESS] ,інші спадкоємці відсутні,заповіти, спадкові договори також відсутні, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались. Згідно п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав [PERSON] було роз`яснено нотаріальну процедуру видачі свідоцтва,для дотримання якої необхідно у судовому порядку встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ,оскільки позивачем нотаріусу не були подані документи, які підтверджують факт сумісного проживання із спадкодавцем за вказаною вище адресою ,її реєстрація є відмінною від адреси проживання із спадкодавцем. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для позивача встановлення факту постійного проживання має юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати своє права на оформлення спадщини у встановленому законом порядку. З урахуванням цих обставин,суд вважає доведеним той факт,про встановлення якого заявлено позов, оскільки встановлено,що між позивачем та [PERSON] з 2002 р.склалися усталені відносини,що притаманні членам однієї сім`ї,пов`язаним спільним побутом,веденням господарства, ,виконанням взаємних обов`язків та реалізацією прав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші,ніж визначено у ч.1 цієї ж статті,факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права,оскільки вони надають спадкоємцю можливість успадкувати майно(прийняти спадщину),але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт,від якого залежить виникнення її майнових прав,спір про право відсутній,вона обґрунтовано звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту. На підставі ст.3 СК України,ст.4,18,293,315,319 ЦПК України,суд-

Outcome: approved