Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона, її дочка [PERSON] і син [PERSON] є співвласниками вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.01.2007 року. У спірній квартирі зареєстрована також відповідач, яка є колишньою дружиною її сина [PERSON] З 2010 року і по теперішній час відповідач у квартирі не проживає, витрат на утримання квартири не несе, комунальні послуги не сплачує. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача суду додатково пояснила, що [PERSON] у 2010 році зареєструвала шлюб з її сином [PERSON] Оскільки вона була вагітної, їй треба було стати на облік вжіночій консультації, а без прописки її не ставили. На прохання сина її було зареєстровано у квартирі тимчасово. Але ні син, ні невістка в квартирі з 2010 року не проживали, комунальні послуги не оплачували. У 2016 році вони розірвали шлюб. До цього часу [PERSON] з реєстрації у квартирі не знялася. Наявність зареєстрованої особи, яка не проживає у квартирі, є перешкодою в отриманні субсидії на комунальні послуги. Оскільки відповідач більше року, а саме з 2010 року, в квартирі не проживає без поважних причин, просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] в сьогоднішнє судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.(а.с.88). Причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Подала відзив на позовну заяву. В позаминулому судовому засіданні відповідач була допитана, за її заявою, в якості свідка і суду показала, що раніше вона проживала і була зареєстрована у м.Донецьку. У 2008 році вона почала проживати спільно з [PERSON] у спірній квартирі. Згодом вона завагітніла і у травні 2010 року вони зареєстрували шлюб. На той час їй потрібно було стати на облік по вагітності в жіночій консультації, а прописки в неї не було. У червні 2010 року її було зареєстровано в спірній квартирі. В квартирі чоловіка вони прожили близько року. Потів зїхали на орендовану квартиру, оскільки разом з ними в квартирі проживала сестра чоловіка [PERSON], яка є психічно хворою особою. В квартирі неможливо було знаходитися, оскільки [PERSON] постійно розмовляла сама з собою, був випадок, коли вона поставила на вогонь каструлю, яка загорілася. Тобто знаходитися з [PERSON] в одній квартирі було небезпечно, тому вони з чоловіком виїхали з квартири. З того часу в квартирі не проживали. Дитина народилася після того, як вони виїхали з квартири. У 2015 році вони з чоловіком розірвали шлюб. Зараз вона проживає з донькою також на орендованій квартирі в м. Бердянську, жодних спроб вселитися в квартиру з 2010р. не здійснювала. Просить визнати причини її не проживання у спірній квартирі поважними і відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала. Підтримала надані відповідачем раніше пояснення. Суду додатково пояснила, що відповідач була зареєстрована у квартирі як член сімї співвласника квартири. Не проживає в квартирі тривалий час з поважних причин, а саме з причин проживання у квартирі психічно хворої особи, що становить для відповідача і її дитини небезпеку. Просить відмовити у задоволенні позову. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. [PERSON] в позаминулому судовому засіданні суду пояснив, що прописали [PERSON] в квартирі для того, щоб вона могла стати на облік у звязку з вагітністю. Вона ніколи не виказувала бажання вселитися і проживати у квартирі, комунальні послуги не сплачувала. Ще до народження доньки вони виїхали з квартири, оскільки хотіли проживати окремо. В квартирі дійсно проживає його сестра [PERSON]. Буває, що [PERSON] розмовляє сама з собою, але ніякої загрози для оточуючих її людей вона не становить. Дійсно вона раніше лікувалася в БПНД, але останні кілька років її не госпіталізовували. ЇЇ не визнано недієздатною особою. Він хоч і є співвласником квартири, але з 2010 року також в квартирі не проживає. Проти задоволення позову не заперечує Третя особа [PERSON] в позаминулому судовому засіданні суду пояснила, що вперше побачила [PERSON], ще коли брат не був з нею одружений. Проживали вони в квартирі не довго. Виїхали десь у 2009-2010 роках. З того часу вони в квартирі не проживали. Проти задоволення позову вона не заперечує. Вислухавши пояснення\~учасників процесу\~і показання\~свідків,\~дослідивши надані\~суду \~письмові докази, суд встановив таке. Квартира [ADDRESS] в Бердянську є власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], належить їм на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.01.2007р. №17332 (а.с.5) Згідно з довідкою №55 від 13.12.2017р., виданої головою ОСМД «Правда-3» [PERSON], відповідач [PERSON] зареєстрована у [INFO] з 08.06.2010р.(а.с.3) З довідки відділу реєстрації місця проживання виконкому Бердянської міської ради від 27.12.2017р. (а.с.17), довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області від 10.01.2018р. (а.с.22), вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту про фактичне проживання громадян №56 від 14.12.2017р., складеного комісією ОСМД «Правда-3», відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 2010р. і по теперішній час не проживає.(а.с.4) Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивача, проживає в квартирі №77. [PERSON] один раз, коли вона одружилися з [PERSON], це було років 8 тому назад. В квартирі проживала тільки позивачка з дочкою [PERSON], а зараз - проживає одна [PERSON]. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивача, проживає в квартирі №75. Катерину бачила в квартирі декілька разів, приблизно 7-8 років тому назад. В квартирі зараз проживає [PERSON], вона нормальна дівчина, працює, на пенсії. Катерину знала як дружину [PERSON] З довідки КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» №792 від 22.03.2018 року (а.с.80) вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в КУ «БПНД» з 2006 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, епізодична течія з наростаючим дефектом особистості ефектно-маячний синдром. Вживання алкоголю зі шкідливими наслідками». Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року №75/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383\~ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК Української\~РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі більше одного року без поважних причин в будинку не проживають. Іншої домовленості між відповідачами та позивачем щодо користування\~ житлом судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач дійсно не проживає у спірній квартирі більше одного року. Відповідач вказує на те, що вона не проживає у квартир з поважних причин, а саме через те, що у квартирі живе психічно нездорова людина, яка становить небезпеку. Проте суд не визнає вказані причини не проживання в квартирі поважними, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] дійсно становить небезпеку для оточуючих, що унеможливлює спільне з нею проживання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є нормальною людиною, працює. В судовому порядку [PERSON] недієздатною особою не визнавалася. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави для визнання відповідача такою, що втратила право\~ користування житлом в спірній квартирі, оскільки вона більше року без поважних причин в квартирі не проживає.

Outcome: approved