Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

В жовтні 2021 р. ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до Подільського районного суду із позовом про стягнення з відповідача боргу за житлово-комунальні послуги. Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 26 квітня 2021 р. було закрито провадження у цивільній справі у зв`язку із заявою позивача. Представником позивача подана заява, в якій сторона позивача просить постановити додаткове судове рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» 50 % від понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 051,00 грн., посилаючись на те, що постановивши вищевказану ухвалу 26.04.2021 р. позивачу ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» було повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а відтак, заява представника позивача в частині повернення судового збору була частково задоволена. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Відповідно до ст.270 ч.4 ЦПК України при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення сторони викликаються в разі необхідності. В зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути вищевказану заяву без виклику учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 26 квітня 2021 року Подільським районним судом розглянута позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, з постановленням ухвали про закриття провадження в зв`язку із заявою позивача. Одночасно даною ухвалою вирішено питання про стягнення судового збору в розмірі 50%. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ч.2 п.2 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Статтями 141 та 142 ЦПК України вирішені питання розподілу судових витрат між сторонами, між тим такий розподіл стосується лише справ позовного провадження. Даним розділом ЦПК України не передбачено вирішення судом питань про розподіл судових витрат. З урахуванням зазначеного, слід ухвалити додаткове судове рішення, яким з відповідача на користь позивача стягнуто понесені останньою судові витрати в розмірі 1 051,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved