Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

В жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовною заявою та просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вказана квартира на підставі договору дарування від 10.08.1995 року належала на праві власності її матері [PERSON] , яка [INFO] померла в смт Білоозерський Воскресенського району Московської області, РФ. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області щодо прийняття спадщини матері, однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадковий об`єкт їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Оригінал Договору дарування квартири 1995 року позивачка не змогла відшукати тому звернулась до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 02.11.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 23.11.2020 року до канцелярії суду надійшло клопотання з долученими матеріалами з проханням прилучити їх до справи. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.11.2020 року провадження по справі було відкрито та одночасно витребувано від Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори копію спадкової справи до майна померлої [PERSON] . 02.12.2020 року до суду надійшов лист державного нотаріуса Саданова О.В. про відсутність заведеної спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 16.12.2020 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. 17 грудня 2020 року, після закриття підготовчого провадження, до канцелярії суду надійшов відзив Білгород-Дністровської міської ради на позовну заяву. Ухвалою суду від 26.01.2021 року розгляд справи було відкладено через неявку сторін. У судове засідання 08.02.2021 року сторони не з`явились. Представник позивачки адвокат Бережна Т.Г. надала до канцелярії суду клопотання з прохання справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 95000006 Відділ № 2 Воскресенського управління ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області, РФ, актовий запис про смерть 170209500000600462002. [INFO] народилась [PERSON] матір`ю якої є [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Миколаївським палацом урочистих подій 19.11.1967 року, актовий запис про народження 2346. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане Нижнєколимським районним відділом ЗАЦСу Якутської АРСР, 17.08.1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після шлюбу їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Отже позивачка є рідною донькою померлої [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, оскільки заповіт за життя вона не складала. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з Довідкою МКУ «МФЦ міського округу Воскресенськ Московської області» від 06.10.2020 року, на день смерті [PERSON] постійно була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] мешкала її донька [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Відомості про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину та заявили про намір отримати речове право на спадкове майно, у суду відсутні. На запит суду Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора повідомила про відсутність заведеної спадкової справи до майна [PERSON] . З наданих позивачкою документів вбачається, що [PERSON] за життя належала квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 10.08.1995 року серії ВСС № 557162 посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Тітовою Т.С., реєстровий номер 2-3035, реєстраційний номер 11950571. Позивачка наголошує на втрату оригіналів правовстановлюючих документів на вказану квартиру, що не дає їй можливості нотаріальним шляхом оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ч.3 ст. 46-1 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру, Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. За даними паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 05.12.2000 року, позивачка зареєстрована за адресою: квартира [ADDRESS] . Тобто в належній матері квартирі. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 5 ЦПК України: здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.2). Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими, правомірними та спрямовані на захист спадкових прав позивачки.

Outcome: approved