Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Відповідно до положення статті 55 Закону України «Про Національний банк України», головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова\~\~ стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обовязків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.10.2013 між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №77/10/2013/0316, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 87\~080,00 грн. на строк до 30.10.2018 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 16,7 % річних. Відповідно до п. 1.3.2 Кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобовязався повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 30.10.2018 та у порядку передбаченому цим Договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю Сторін на підставі додаткової угоди до цього Договору, або достроково відповідно до умов Договору. За користування кредитними коштами , що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21.7% річних. (п.1.4.2. Кредитного договору) Кредит надавався шляхом перерахування на поточний рахунок ТОВ «НКЦ «Оптима, ЛТД» на придбання автомобілю [PERSON] 7, 2013 р.в. (п.1.5 Кредитного договору). Відповідно до п.2.3. кредит забезпечується фінансовою порукою [PERSON]. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит [PERSON] в сумі 87\~080,00 грн., але [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобовязання за кредитним договором не виконував належним чином, що підтверджується випискою з рахунку. Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Поняття поруки закріплено у ст. 553 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за Договором кредиту № 717/10/2013/0316 між АБ «Укргазбанк», [PERSON], [PERSON] укладено Договір поруки № 2203/131-01, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] поручився перед кредитором за виконання зобовязань боржником за Договором кредиту № 717/10/2013/0316 від 31.10.2013 року, який був укладений між кредитором і боржником [PERSON] у повному обсязі. Пунктом 1.2. Договору поруки сторони визначили, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. З розрахунку заборгованості по Кредитному договору судом встановлено, що у звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань станом на 25.05.2018 за кредитним договором утворилась заборгованість, яка складається з наступного: поточна заборгованість по тілу кредиту 10\~431,46 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 68\~538,99 грн.; заборгованість по процентах на суму поточної заборгованості по тілу кредиту 10\~415,99 грн.; заборгованість по процентах на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту 747,86 грн., а усього 90\~134,30 грн. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором кредиту та Договором поруки, та у звязку із неналежним виконанням боржниками умов зазначених Договорів, у позивача як кредитора за спірними зобовязаннями виникло право вимоги стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, при солідарному обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязків частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Частиною 1 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено повністю, судові витрати покладаються на відповідача. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1\~762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.08.2018, а відтак, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~762,00, по 881,00 грн. з кожного.

Outcome: approved