Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] \~\~про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2005 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя, та ведення господарства, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На сьогоднішній час сторони припинили шлюбні стосунки. Шлюб між ними існує лише формально. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, позивач просив шлюб розірвати. 28.12.2020 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав свою позовну заяву, просив її задовольнити, також просив справу слухати без його участі. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Причини своєї неявки відповідачка суду не повідомила, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у її відсутність до суду також не надходили. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 23.02.2021 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] , 113.12.2005року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №135 від 13.12.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 17.12.2020 року (а.с.2). Від шлюбу подружжя спільних неповнолітніх дітей не має та відповідачка відмовляється від добровільного розірвання шлюбу, шляхом подачі спільної заяви в органи ДРАЦС.\~\~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки та шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved