Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2005 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (справа № 2-176/2005-ц), відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.01.2005 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто згідно рішення суду сплачує близько в розмірі 400 грн. щомісячно. Вважаючи, що на теперішній час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, і відповідач добровільно збільшувати розмір аліментів не бажає, а також не бере участі у додаткових витратах по утриманню дитини і на даний час відповідач офіційно не працює та не має постійного місця роботи, однак має нерегулярний мінливий дохід, тому [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання їх спільної дитини, та просила стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 900,0 грн. щомісячно. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, представник позивача направив до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги повністю, просив суд справу розглянути у його відсутність та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився направив до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги повністю, просив суд справу розглянути у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаются питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Як вбачається зі ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2005 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (справа № 2-176/2005-ц), відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.01.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР № 095939 від 10.09.2001 року) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про зміну імені (серії І-СР № 007939 від 01.04.2017 року) прізвище [PERSON], змінено на прізвище Овчаренко. Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Подільської сільської ради за вих. № 139 від 19.06.2017 року [PERSON], [INFO], дійсно проживає з позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Згідно з довідкою, виданою відділом ДВС Золотоніського ГТУЮ у Черкаській області за вих. № 461 від 18.05.2017 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON]А на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Враховуючи, що обоє батьків повинні утримувати своїх дітей, та беручи до уваги, що відповідач має задовільний стан здоров`я, хоча не має постійного місця роботи, але є працездатним, та має мінливий дохід, згідний на визначений позивачем розмір аліментів, тому суд вважає розумним та справедливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме 900,0 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. Суд також приходить до висновку про стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] На підставі зазначеного та

Outcome: approved