Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка звернулась до суду та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з останнього аліменти на утримання дитини сторін, доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця до досягнення дитиною віку повноліття. Свої вимоги вона мотивує тим, що сімейні відносини не склались. Як причину розпаду сім'ї вказує відсутність взаєморозуміння, проявлення факту непристойної поведінки в присутності дитини, мало місце застосування фізичної сили, а також інші причини. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, уточнила в частині розміру стягнення з відповідача аліментів та просила стягувати 1/4 частину від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів в уточненому позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 1960. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дитина сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає (а.с.8). Відповідач працює вальцювальником в ТОВ «Сумський завод гумових виробів» та отримує заробітну плату (а.с.16). Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи, що дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за станом здоров'я спроможний це робити, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з 06 жовтня 2014 року до досягнення дитиною віку повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судових витрат та на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved