Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 03 липня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір про надання кредиту № 500950640 (далі кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 51650 грн. 91 коп. строком до 04 липня 2019 року. ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором 500950640 від 03 липня 2014 року на підставі договору відступлення прав вимоги № 1 від 21 червня 2016 року, що був укладений з ПАТ «Альфа-Банк». У відповідача перед позивачем станом на 15 вересня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 106025 грн. 33 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 106025 грн. 33 коп. та судовий збір в розмірі 1590 грн. 38 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 500950640 (а.с.4-6). За умовами кредитного договору відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 51650 грн. 91 коп. строком до 04 липня 2019 року, зі сплатою 15,99% річних. ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором 500950640 від 03 липня 2014 року на підставі договору факторингу № 1 від 21 червня 2016 року, що був укладений з ПАТ «Альфа-Банк». (а.с.14-16) Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що, дійсно, у відповідача існує заборгованість за кредитним договором від 03 липня 2014 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15.09.2016 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість по кредиту в сумі 106025 грн. 33 коп., з яких: 51650 грн. 91 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 18132 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками; 33841 грн. 60 коп. - заборгованість по комісії; 2400 грн. 00 коп. - штраф. (а.с.11) Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в судове засідання не надано будь-яких доказів того, що у нього відсутня заборгованість за кредитним договором, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку не була сплачена заборгованість за кредитним договором, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 106025 грн. 33 коп. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 1590 грн. 38 коп. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved