Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні своїх вимог вказав, що 20.01.12 року уклав з [PERSON] письмовий договір купівлі-продажу автомобіля Mitsubishi L 200, 2007 р.в., д/н [NUMBER] згідно до якого передав відповідачу гроші в сумі 31750 грн. які останній забов*язався внести Товариству з обмеженою відповідальністю банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення кредиту в якому перебував автомобіль. [PERSON] розрахувався за кредитом однак в зв'язку з тим що на автомобіль було накладено арешт постановами Ленінського відділу ДВС Харківського МУЮ задля забезпечення виконання вимог за кредитним договором, позивач позбавлений можливості перереєструвати згаданий автомобіль і прохає від суду визнати дійсним договір-купівлі продажу спірного автомобіля, його право власності на нього та зняти з нього раніш накладений арешт. В судовому засідання позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Зазначив, що усі умови щодо договору купівлі-продажу було виконано, на теперішній час кредитні забов*язання [PERSON] перед банком погашені і наявність арешту перешкоджає його праву як власника користуватись належним йому майном. [PERSON] та його представник в судове засідання з'явились, позов визнали в повному обсязі зазначивши що дійсно на спірний автомобіль за заявою ТОВ банк «Фінанси та Кредит» було накладено арешт, однак кредитні забов*язання за рахунок коштів позивача було виконано і теперішнім власником автомобіля є [PERSON] Представник Ленінського ВДВС Харківського МУЮ в судове засідання не з'явився, надали суду письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності. Позов визнали та проти його задоволення не заперечували (с.с. 34). Представник ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» до судового засідання 15.11.13 року з'явилась, проти задоволення позову не заперечувала зазначивши що кредитні забов*язання [PERSON] виконано повністю. В судове засідання на 21.01.14 року не з'явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд встановив що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: згідно до копії свідоцтва про реєстрацію автомобіль Mitsubishi L 200, 2007 р.в., д/н [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (с.с.14). Зазначений автомобіль було придбано відповідачем за кошти отримані внаслідок укладання кредитного договору № 184/07-Ф від 09.07.2007 року між [PERSON] та ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» (с.с. 4-9). Постановами Державної виконавчої служби від 19.05.09 року; 18.05.12 року та 09.07.12 року задля забезпечення виконання кредитного договору між [PERSON] та ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» було накладено арешт на спірний автомобіль (с.с. 44). 20.01.12 року позивач передав [PERSON] задля погашення заборгованості за кредитом гроші в сумі 32750 грн., при цьому маючи на меті оформлення договору купівлі-продажу зазначеного автомобілю. Для оформлення угоди сторони уклали договір купівлі-продажу спірного автомобілю та [PERSON] видав розписку про отримання грошей (с.с. 11-12, 13). Згідно до підписаної угоди після розрахунку за кредитом відповідач забов*язався зняти автомобіль з реєстраційного обліку та надати позивачу автомобіль та документи на нього у власність. Відповідно до довідки виданої ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» 05.09.13 року умови кредитного договору було виконано в повному обсязі і заборгованості з боку [PERSON] перед банком не існує (с.с.21). Згідно до вимог ст. 638 ЦК України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 655 ЦК України передбачено що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) забов*язуєтся передати майно у власність другій стороні (покупцеві) а покупець приймає або забов*язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Задля виконання умов договору купівлі - продажу 16.10.13 року [PERSON] уповноважив [PERSON] експлуатувати, користуватися, розпоряджатися та страхувати належний йому автомобіль Mitsubishi L 200, 2007 р.в., д/н [NUMBER] до 16.10.2020 року. Зазначене доручення було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1661 (с.с.10). Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення майна з-під арешту. Сторони не ухилялись від нотаріально посвідчення правочину, а уклали удаваний право чин, (оформлений як доручення), що не дає суду змоги застосувати до правовідносин між сторонами вимог ст. 220 ЦК України. Таким чином суд встановив, що 20.01.12 року між [PERSON] та [PERSON] відбувся письмовий правочин з купівлі-продажу автомобіля, на підтвердження якого 16.10.13 року було укладено удаваний правочин по наданню доручення на право експлуатувати, користуватися, розпоряджатися та страхувати зазначений автомобіль, оскільки на виконання цього правочинну сторони досягли та здійснили усі передбачені законом умови крім зняття автомобіля з реєстрації та подальшої її постановки на облік. Згідно до вимог ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що право чин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний. Положеннями ч.ч.1,4 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортних засобів здійснюється у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Правилами реєстрації та обліку автомобілів, затверджених Постановою УМУ № 1388 від 07.09.1998 року реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі реєстраційного документу, зокрема свідоцтва про реєстрацію. Відчуження, передача власником ([PERSON]) придбаного автомобіля іншим особам повинно бути після зняття з реєстраційного обліку в підрозділі ДАІ. Вивченням наявного в матеріалах справи доручення від 16.10.13 року встановлено, що зняття з обліку автомобіля [PERSON] входило до тих повноважень що були останнім надані [PERSON] і ця подія мала відбутися за будь - якої миті за вибором [PERSON], до 16.10.20 року. Суд погоджується з твердженням позивача, щодо того, що не зняття автомобіля з реєстрації не може перешкоджати визнанню на нього право власності, оскільки вище зазначеними Правилами від 07.09.1998 року реєстрація можлива за рішенням суду після виконання передбачених законодавством умов в частині як зняття так і в подальшому постановки на облік зі стягненнями (сплати) відповідних платежів (податків, держмита, витрат МРЕО). Таким чином суд вважає що позовні вимоги знайшли своє правове обґрунтування і можуть бути задоволені. При реєстрації автомобіля в органах РЕВ ДАІ УМВС України з [PERSON] в доход держави підлягають стягненню належні платежі (податки, держмито тощо). На підставі викладеного,

Outcome: approved