Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати між ними шлюб, укладений 11.10.2013 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №230. Свої вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, образи та непорозуміння один одного, подружні стосунки погіршилися та були припинені. Сумісних дітей не мають. Відповідач [PERSON] на пропозицію розірвати шлюб через органи РАЦС відмовилась, що змусило позивача звернутися з позовом про розірвання шлюбу до суду. Строк на примирення просив не застосовувати оскільки вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суду надав заяву, в якій вказав, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд, справу розглянути за його відсутністю. У разі неявки до суду без поважної причини відповідача не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі.(а.с.12). Відповідач до суду не з'явилась, про дату час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази. На адресу суду надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги позивача визнає, згодна на розірвання шлюбу, строку на примирення не бажає, просить справу розглянути за її відсутністю.(а.с.14). Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши заяви, які надійшли від сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 11 жовтня 2013 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №105, що підтверджується повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.12.2016 року.(а.с.3). Сумісних дітей від шлюбу не мають. Відповідно наданим до суду заявам сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, що підтверджується її заявою. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, суд приймає заяву відповідача про визнання позову, оскільки заява не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви зі сторони відповідача про відновлення їй прізвища до суду не надходило. Судовий збір по справі складає 551.20 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved