Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Виконавчий комітет Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради (надалі – Позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], (надалі – Відповідач), такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку за адресою м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, проспект Аношкіна, буд. 120 к. 26. В позовній заяві посилається на те, що відповідачі –з 2005 року не мешкає за зазначеною адресою. Де вони мешкають на теперішній час, невідомо. Представник позивача в судове засідання не з’явився, письмово просив розгляну справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з’явились, письмово просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі були повідомлені належним чином, у відповідності з нормами ст. 74 ЦПК України. Проте не з’явились в судове засідання, заперечень на позов, будь-яких клопотань та документів не надали. У зв’язку із чим, суд вважає за можливе розглянути дану справу в судовому засіданні за відсутності відповідачів, за наявними в справі доказами із прийняттям заочного рішення в порядку глави VIII ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти. Відповідачі зареєстровані за адресою [INFO]. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 06.07.2010 року № 271 «Про затвердження актів міської комісії про обстеження житлових будинкув та приміщень на предмет придатності для проживання» та рішенням міської ради від 28.12.2012 № 646-30/ІV «Про затвердження рішення виконавчого комітету міської ради від 06.07.2010 року № 271», гуртожиток комунальної власності міста за адресою: пр. Аношкіна, буд. 120, визнаний непридатний для життя. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В статях 71, 163 Житлового кодексу України зазначено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім’ї не звільняє їх від виконання обов’язків за договором найму жилого приміщення. Якщо наймач або члени його сім’ї були відсутні з поважних причин понад цей строк, його за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору – судом, крім того, передбачені підстави збереження за тимчасово відсутніми наймачем або членами його сім’ї жилого приміщення понад шість місяців. Відповідачі не надали суду доказів, а судом при розгляді справи не встановлені підстави збереження жилого приміщення за ними понад шість місяців. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Заява позивача про відсутність відповідачів в спірному домоволодінні підтверджується актом про не проживання від 15.01.2014 року та від 25.04.2014 року, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області пр. Аношкіна, буд. 120 к.26, з 2005 року не проживають. Таким чином суд встановив, що відповідачі за місцем реєстрації в будинку за адресою м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області пр. Аношкіна буд. 120 к.26, не проживають понад шість місяців без поважних причин, а тому може бути визнаний особою, що втратили право користування житловим приміщенням. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає доведеними обставини позовних вимог, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved