Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В жовтні місяці 2014 року Комунальне підприємство «Південно-Західні тепломережі» (далі КП «Південно-західні тепломережі») звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання та сплаченого судового збору, в обґрунтування якого вказав, що відповідачs є споживачами послуг з теплопостачання та підігріву гарячої води, технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання і поточного ремонту, які надає позивач, разом з тим відповідачі не оплачують спожиті послуги внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.02.2011 по 01.10.2014р. в сумі 3332,14грн., інфляційні нарахування в сумі 569,35грн., три відсотки річних в сумі 170,42грн., які підлягають стягненню у судовому порядку відповідно до ст. 67 ЖК УРСР, ст.530,625 ЦК України, постанови КМУ від 21.07.2005р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що Відповідачі є споживачами КП «Південно-Західні тепломережі», про що свідчить укладення договору №8790 від 10.08.2007року з Орендним підприємством «Західна котельна», правонаступником якого є КП «Південно-Західні тепломережі», присвоєння особового рахунку, видача абонентської книжки часткова оплата послуг підприємства. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, споживач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27.01.2011р. № 83 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та підігріву води для населення та інших споживачів», з 01.02.2011р. встановлено тарифи на послуги з теплопостачання та підігріву гарячої води, які надаються позивачем. Згідно п.п.5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. № 1875, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. № 1875 договір про надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Отже, відповідачі користується послугами позивача, разом з тим розрахунки з оплати спожитих послуг з опалення та підігріву гарячої води не проводить, внаслідок чого за період з 01.02.2011 по 01.10.2014р. в сумі 3332,14грн., інфляційні нарахування в сумі 569,35грн., три відсотки річних в сумі 170,42грн., яка підлягає стягненню у примусовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох зобов'язань: правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник має право вимагати виконання цього обов'язку, та правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Відповідно до статей 524, 533-535, 625 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. З урахуванням положень ч. 3 ст. 510 ЦК грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора, зокрема, й договір про надання послуг, в якому установлена ціна договору - абонентська плата. Ст. 625 розміщена в розд. І кн. 5 ЦК «Загальні положення про зобов'язання», у зв'язку з чим поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах. У зв'язку з цим на правовідносини, що виникли із зазначеного договору про надання послуг, поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Сума інфляційних нарахувань за період з 01.02.2011 по 01.10.2014 року становить 569,35грн., а сума трьох відсотків річних за вказаний період складає 170,42грн., що підтверджується довідкою про заборгованість. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14.07.2014р. №686/25400/13 був скасований судовий наказ. Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Судові витрати по справі судовий збір в сумі 243,60грн. підлягає до стягнення з відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України в рівних частках з кожного по 121,80грн.

Outcome: approved