Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

В жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Злагода» про вчинення певних дій та просив суд\~ухвалити рішення яким: - встановити, що кредитний портфель з 977 кредитних справ вартістю на кілька десятків мільйонів гривень 21.12.2018 року отримано не уповноваженою особою; - встановити факт, що з часу отримання кредитного портфелю стягувачам не повернуто жодної гривні, що видає шахрайські дії; - встановити факт залишення невідомим спосіб, графік, строки, розмір, умови погашення заборгованості, чим спільноту стягувачів умисне і свідомо вводить в оману; - встановити факт, що в КС «Злагода» з 2015 року відповідно до чинного законодавства органи управління не сформовані, що видає її недієздатність; - встановити факт, що за адресою: [ADDRESS] , з травня 2016 року КС «Злагода» не перебуває, її фактичне місцезнаходження невідоме, що унеможливлює доступ позивачу до зібрання доказової бази на підтвердження вимог; - покласти обов`язок відповідачу з огляду на сумнів в можливостях погашення боргів повернути до слідчого органу всі 977 незаконно отриманих кредитних справ; - покласти обов`язок відповідачу надати вичерпну доказову базу по суті позову з огляду створення ним неординарних обставин; здати в поліцію печатку для припинення подальших зловживань. Також просив згідно ст. 262 ЦПК постановити окрему ухвалу з направленням прокуратури для притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення кримінально караних дій щодо незаконного отримання кредитного портфелю. Позовні вимоги мотивовані тим, що з кримінального провадження від 06.05.2015 №12015020010002901 щодо злочинів в Кредитній спілці «Злагода» стало відомо, що 21.12.2018 громадянин [PERSON] , незаконно представившись головою правління спілки «Злагода», обманним способом отримав в слідчому органі 977 кредитних справ в оригіналі на кілька десятків мільйонів гривень. Видавати себе за голову правління спілки [PERSON] правових підстав не мав, оскільки постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2018 у справі №802/1024/18, де зазначено й постанову апеляційного суду вінницької області від 18.01.2018 у справі №127/1535/17, яка ґрунтується на протоколі №1 позачергових зборів членів КС «Злагоди», завіреного нотаріусом, займання ним вказаної посади з 06.05.2016 визнано незаконним з покладенням обов`язку здійснити запис про зміну його держреєстрації, як керівника даної спілки в ЄДРПОУ, чим підтверджується факт нелегітимності, відсутності повноважень, як голови правління. Також із зазначених судових постанов і протоколу №1 позачергових зборів членів КС «Злагоди» від 06.05.2016 вбачається відсутність спостережної ради, тільки рішенням якої може призначатися голова правління, а відтак неможливість це здійснити. Як стягувача з даної спілки, а також інших 860 стягувачів, позивача турбує доля повернення заборгованих коштів, оскільки з часу повернення кредитного портфелю жодної гривні ніхто не отримав, що видає неспроможність вирішення цієї проблеми або продовження шахрайських дій, чим порушено право вкладника на вільне володіння, користування та розпорядження приватною власністю, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому\~засіданні позивач\~ [PERSON] \~позовні вимоги\~підтримав у\~повному обсязі,\~пославшись на\~обставини викладені\~у позовній\~заяві,\~просив позов\~задовольнити. На запитання суду, які саме права позивача порушені відповідачем в межах предмету позову по цій справі, позивач [PERSON] повідомив, що це його свідомість спонукає звертатись до суду і громадянська позиція щодо усунення безладу в КС «Злагода». Представник відповідача - Кредитної спілки «Злагода» до судового\~засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що відповідач належним чином неодноразово був повідомлений про дату, час і місце судового засідання і не з`явився в судове засідання без поважних причин; не подав відзив і позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив здійнити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого листа по справі №127/1759/15-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 14.05.2015 стягнуто з Кредитної спілки «Злагода» на користь [PERSON] 13810,73 грн. (а.с. 2). Згідно розписки\~голови правління\~КС «Злагода»\~від 21.12.2018,\~ [PERSON] \~на підставі\~ухвали слідчогосудді Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~у справі\~№127/21680/18\~від 12.09.2018,\~отримав кредитні\~справи,\~вилучені у\~КС «Злагода»\~01.04.2016\~на підставі\~ухвали слідчого\~судді №127/6029/16\~від 30.03.2016,\~а саме\~кредитні справи\~зазначені в\~додатку до\~протоколу тимчасового\~доступу від\~01.04.2016\~(пакет\~№ 1\~к,\~2к,\~3к).Всього отримано на відповідальне зберігання 977 кредитних справ (а.с. 2 на звороті). Згідно інформації Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області вих. №5360 від 27.02.2017 встановлено, що 03.07.2015 державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про арешт коштів та майна боржника; відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань органом управління КС «Злагода» є загальні збори. При неодноразових виходах державного виконавця за адресою реєстрації КС «Злагода» встановлено, що штатний персонал спілки відсутній; загальний розмір боргу перед стягувачами станом на 22.01.2017 становить 32511248,12 грн.; за 2016 рік з рахунків, які належать КС «Злагода» стягнуто та перераховано стягувачам кошти в сумі 432803,61 грн. (а.с. 10). Згідно акту головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Бондар Н.С. від 26.06.2018 встановлено, що при примусовому виконанні виконавчих документів щодо стягнення боргу по зведеному виконавчому провадженню №49999202 з боржника КС «Злагода» на користь фізичних та юридичних осіб при виході за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82/610, майна належного КС «Злагода» не виявлено, кредитна спілка за даною адресою не перебуває, за вказаною адресою проводить діяльність приватний підприємець [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до акту головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Бондар Н.С. від 10.11.2019 встановлено, що при примусовому виконанні виконавчих документів щодо стягнення боргу по зведеному виконавчому провадженню №49999202 при виході за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82/610 ліквідного майна, належного боржнику і на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. Боржник за вказаною адресою тільки юридично зареєстрований, а фактично за цією адресою свою діяльність здійснює приватний підприємець [PERSON] (а.с. 11 на звороті). Згідно із копією протоколу №1 позачергових зборів членів КС «Злагода» від 06.05.2016 обрано головою правління КС «Злагода» Пекарчука Миколу Миколайовича, до виконання обов`язків якому приступити з 06.05.2016 (а.с. 12). Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 4 ч. 1 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно із ст. 15 ч. 1, 2 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Такий спосіб захисту, як встановлення фактів, що кредитний портфель з 977 кредитних справ вартістю на кілька десятків мільйонів гривень 21.12.2018 року отримано не уповноваженою особою; що з часу отримання кредитного портфелю стягувачам не повернуто жодної гривні, що видає шахрайські дії; про залишення невідомим спосіб, графік, строки, розмір, умови погашення заборгованості, чим спільноту стягувачів умисне і свідомо вводить в оману; що в КС «Злагода» з 2015 року відповідно до чинного законодавства органи управління не сформовані, що видає її недієздатність; що за адресою: [ADDRESS] , з травня 2016 року КС «Злагода» не перебуває, її фактичне місцезнаходження невідоме, що унеможливлює доступ позивачу до зібрання доказової бази на підтвердження вимог; а також такий спосіб захисту як покласти обов`язок відповідачу з огляду на сумнів в можливостях погашення боргів повернути до слідчого органу всі 977 незаконно отриманих кредитних справ; покласти обов`язок відповідачу надати вичерпну доказову базу по суті позову з огляду створення ним неординарних обставин; здати в поліцію печатку для припинення подальших зловживань, не є способом захисту цивільних прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим, як вказувалося, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цим діянням наслідкам. Вказані висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] , звертаючись до суду з даними позовними вимогами, обрав спосіб захисту прав та інтересів, що не відповідає установленим законом нормам та не є ефективним. Крім того, позивачем [PERSON] не доведено\~в межах\~предмета позову\~по цій\~справі які\~саме та\~яким чином\~порушуються його\~права,\~свободи та\~інтереси з\~боку відповідача\~КС «Злагода».\~Тобто позивачем\~не доведено\~те,\~яким чином\~порушуються його\~права відповідачем\~КС «Злагода»\~в межах\~цього позову. В судовому засіданні на запитання суду, які саме права позивача порушені відповідачем в межах предмету позову по цій справі, позивач [PERSON] повідомив, що це його свідомість спонукає звертатись до суду і громадянська позиція щодо усунення безладу в КС «Злагода». Крім того, позивач [PERSON] просив згідно ст. 262 ЦПК постановити окрему ухвалу з направленням прокуратури для притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення кримінально караних дій щодо незаконного отримання кредитного портфелю. Частино 1 статті 262 ЦПК України передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є: виявлення під час розгляду справи порушень матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених порушень. Отже, окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Вона може бути ухвалена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли порушенню саме матеріального або процесуального закону та які саме права громадян порушено. З урахуванням викладених вище норм права суд не вбачає правових підстав для постановлення окремої ухвали, зважаючи на абсолютну відсутність будь-яких доказів, відомостей та обставин для можливості встановлення порушень, причин та умов, що сприяли їх вчиненню. Оскільки [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно віднести на\~рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed