Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) , як спадкоємцем за законом першої черги після смерті дружини [PERSON] Позов обґрунтований тим, що дружина позивача була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі земельного сертифікату серії РН № 301543. 11 вересня 2005 року дружина померла, внаслідок чого відкрилась спадщина на належне їй майно . Зазначає, що він є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину, однак через втрату земельного сертифікату не може оформити у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на вказаний земельний пай. Просив позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав із підстав наведених в позовній заяві . Представник Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено , що [PERSON], яка померла 11 вересня 2005 року була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, площею 43,03 умовних кадастрових гектарів (а.с.4,8-10). З довідки виконавчого комітету Лучинецької сільської ради Рогатинського району №767 від 09 листопада 2015 року вбачається, що останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] було с.Обельниця Рогатинського району Івано-Франківської області. Її чоловік [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із нею. Заповіт від [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. За загальним положенням про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( ч.3 ст.1268 ЦК України). Враховуючи викладене, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що її прийняв. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно ( ч.1 ст.1297 ЦК України). Судом встановлено, що спадкоємець за законом у першу чергу - чоловік спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину звернувся до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на земельний частку (пай). Однак, постановою приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] йому відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутній правоустановчий документ . Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Способи захисту права власності, визначені статтею 16 ЦК України. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). В газеті Голос Опілля від 28 листопада 2015 року № 47 опубліковано оголошення про втрату сертифікату про право приватної власності на землю (пай) серії РН №301543, виданого 01 серпня 2000 року на ім`я [PERSON] . Статтею 14 Конституції України гарантовано право власності на землю . Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ч.3 ст.88 ЦПК України, де вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З посвідчення виданого на ім`я [PERSON] вбачається, що він визнаний учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України. Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій. Отже з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. ( пп.1 п.1\~ ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Outcome: approved