Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

В грудні 2013 року позивач - банк звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення ним його прав, а також зобов'язань за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача Ребрик С.М., яка діє на підставі відповідних повноважень / а.с. 12, 34 /, заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що в травні 2008 року між банком - позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти, а той зобов'язувався погасити цей кредит та оплачувати відсотки за його користуванням. Відповідач одержав кошти, певний проміжок часу користувався ними, погашав відсотки, проте в подальшому почав порушувати умови виконання договору та ухилятися від його належного виконання, що і спонукало позивача звернутися в суд з цим позовом. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав. В своїх поясненнях не заперечував факту підписання ним відповідного договору, одержання грошових коштів, їх використання, виплату ним відсотків за цим договором. Стверджував, що зобов'язання за договором почав порушувати після втрати роботи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами та, проаналізувавши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 20 травня 2008 року між банком - позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого цей банк надав відповідачу грошовий кредит у сумі 2145,11 гривень зі сплатою останнім відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком дії договору 12 місяців з передбаченою можливістю його пролонгації / а.с. 4 - 8 /. Факт отримання та використання коштів відповідачем, сплати ним відсотків за користування кредитним коштами підтверджується витягом із руху коштів за укладеним договором, наданим представником позивача / а.с. 29 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно з доказів, наданих стороною позивача, банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем, а останній належним чином своїх зобов'язань за договором не виконує / а.с. 3 /. Згідно розрахунків позивача - банку станом на 24 листопада 2013 року та на час розгляду справи відповідач заборгував йому за кредитом 1969,09 гривень; 126,65 гривень по процентам за користування кредитом; 97,84 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом; 17729,79 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг; штрафи в сумах 500 та 996,17 гривень (фіксована частина та процентна складова), а всього 21419,54 гривень, які на засадах диспозитивності судового процесу і просить стягнути позивач. В процесі розгляду справи по суті, в супереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України та у строки, імперативно встановлені ч. 2 ст. 27 ЦПК України, відповідачем [PERSON] суду не надано належних і допустимих доказів на заперечення заявленого позову. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи, які документально підтверджені / а.с. 1 /, підлягають відшкодуванню позивачу з відповідача на підставі положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved