Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Виконавчий комітет Боровиківської сільської ради Звенигородського району - орган опіки і піклування. в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Служба у справах дітей звенигородської РДА про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та сина матері-одиначки - [PERSON]. Батьки тривалий час не виконують своїх обов`язків по відношенню до дітей, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, не працюють, схильні до обману. По відношенню до своїх дітей безвідповідальні, не утримують їх матеріально, не цікавляться здоров`ям, їх розвитком. Протягом 2013-2015 років працівниками служби у справах дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди, проте вони позитивного результату не дали. Умови проживання в її будинку незадовільні, діти утримуються в антисанітарних умовах. Представник позивача просив суд позбавити батьківських прав відповідачів щодо їх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачку [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] пояснив, що відповідачі зловживають спиртними напоями, за дітьми не доглядають, діти постійно ходять в брудній одежі, проживають в антисанітарних умовах, інколи у синцях, інколи голодні. Під час судового розгляду представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні також позов підтримав частково та просив його задовольнити в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] у зв`язку з визнанням ним позову. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що виховувала дітей по мірі можливості та від виконання батьківських обов'язків не ухилялась. Діти чисті, купаються щонеділі. Алкогольними напоями в останній час не зловживає. Утримує дітей за рахунок допомоги яка на них надається та окрім того підробляє у приватних осіб різноробочою. Коли іде на підробітки дітей заводить до дідуся і бабусі. Повноцінно не працює, оскільки молодші діти до садочка ще не ходять і залишити їх вона не може. Зі старшими дітьми вчить уроки, спілкується з вчителями, ходить на батьківські збори, діти навчаються добре, старша дівчинка відмінниця. Стосовно заяв з клопотанням про позбавлення її та чоловіка батьківських прав, вказала що писала їх на вимогу сільського голови, дату на них не ставила, так як їй сказали, що доки вона буде належним чином піклуватись про дітей, такі заяви просто будуть зберігатися в сільраді. Служба у справах дітей жодного разу до неї не приїзджала. Акти опікунської ради виконавчого комітету Боровиківської сільської ради підписувала пустими. Наявність антисанітарних умов по місцю проживання дітей не відповідає дійсності. Дитячий садок знаходиться в іншому селі, тому менших дітей поки що не віддає і вважає, що зарано. Відвідує лікарів з дітьми, лікує у разі необхідності. Обіцяла суду, що виправиться, бо любить своїх дітей і не бажає, щоб її позбавляли батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] в режимі відеоконференції проти позову заперечив. Пояснив, що на даний час він відбуває покарання згідно вироку Звенигородського районного суду від 30.09.2015р. - 2 роки позбавлення волі. Пояснив, що до засудження він працював у с. Вергуни у приватного підприємця задля забезпечення сім`ї. Приїзджав додому кілька разів на місяць, спиртними напоями не зловживав, оскільки майже весь час був за кермом автомобіля, проводив час із дітьми, вчив уроки. Наявність антисанітарних умов по місцю проживання дітей не відповідає дійсності. Просив суд передати дітей на виховання його батькам. Представник третьої особи Жмурко О. С. показала, що сім`я знаходиться на обліку як неблагополучна, оскільки відповідачі зловживають спиртними напоями. З відповідачкою проводилася бесіда щодо належного виконання батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] вказала, що вона працює соціальним працівником Боровиківської сільської ради. Дану сім'ю та її умови проживання вона безпосередньо відвідувала з 2014 року, в будинку грязно, діти ходять в брудному одязі, недоїдають. Часто бачила відповідачку в магазині в колі дівчат, що остання вживала горілку бачила близько 4 разів. Відповідачі дітей не ображають, взаємовідносини в сім`ї гарні. Відповідача в стані алкогольного сп'яніння вона ніколи не бачила. Свідок [PERSON] є матір`ю відповідача, розказала, що її син спиртними напоями не зловживає, а відповідачка [PERSON] зловживає, хоча і не регулярно, проте, є хорошою матір`ю та господинею. Коли твереза і пере і прибирає і піклується про дітей. Водить дітей у разі необхідності до лікарів, вчить уроки. Свідок готова взяти дітей під свою опіку у разі необхідності. Свідок [PERSON] є батьком відповідача, показав, що коли син прийшов з зони АТО майже не пив, а відповідачка вживає алкоголь майже кожен день, це бачить або сам або зі слів односельчан. Діти багато часу проводять у дідуся з бабусею. У домоволодінні відповідачів прибирають діти. Син - відповідач працював у с. Вергуни у приватного підприємця задля забезпечення сім`ї, приїзджав додому кілька разів на місяць, спиртними напоями не зловживав, проводив час із дітьми, вчив уроки, грався, вчив англійську мову. Хочуть з дружиною стати опікунами, вже зібрали документи для оформлення опікунства. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27.01.2007 р, серії [NUMBER] від 20.08.2009р., серії [NUMBER]р., серії [NUMBER] від 27.09.2011р. відповідно. Крім того [PERSON] є матір`ю сина матері-одиначки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно висновку опікунської ради при виконкомі Боровиківської сільської ради від 29.07.2015 року № 143/02-12 остання з метою соціального захисту дітей вважає, що батьків [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно їх п`ятьох малолітніх дітей(а.с. 5). Відповідно до висновку служби у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації №478/05-08 від 07.10.2015р., служба вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], та сина матері-одиначки - [PERSON]. У відповідності до копії довідки-характеристики виконавчого комітету Боровиківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 144/02-12 від 29.07.2015 року [PERSON] характеризується негативно, неодноразово судимий, зловживає алкогольними напоями (а.с. 19). У відповідності до копії довідки-характеристики виконавчого комітету Боровиківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 145/02-12 від 29.07.2015 року [PERSON] характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, груба по відношенню до своїх дітей, не виконує своїх батьківських обов`язків (а.с. 20). У складі комісії 27.07.2015р. обстежувались матеріально-побутові умови сім`ї відповідачів, про що складено акт відповідно до якого житлові умови у яких проживають відповідачі з п`ятьма дітьми незадовільні (а.с.24). Згідно довідок Шевченківського навчально-виховного комплексу «ДНЗ ЗОШ І-ІІІ ступенів» Звенигородської районної ради діти відповідачів відвідують школу, матір відвідує батьківські збори, проте не завжди цікавиться успіхами дітей. У відповідності до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Аналогічні обов'язки батьків передбачені у статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». У статті 164 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав особи, в тому числі у разі ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та у разі, коли батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьків обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини, на те, щоб малолітня дитина проживала з ними закріплено і в положеннях ст.ст.151, 160,163 СК України. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не є особами, яка злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. З цього приводу особи не були піддані ані кримінальній відповідальності за ст. 166 Кримінального кодексу України ані навіть адміністративній відповідальності за ст.184 КупАП. Відповідачка пояснила суду, що вона намагається утримувати домоволодіння в якому проживає з дітьми в належному санітарно-побутовому стані, і сторонами та свідками провадження не заперечується той факт, що вона є доброю господинею, коли не вживає спиртні напої. При вирішенні даного спору судом прийнято до уваги, що позивач та жоден із свідків не зазначили, що відповідач [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Навпаки всі свідки вказали що він під час перебуання удома по приїзді із заробітків приділяє час дітям, займається їх вихованням, систематично алкогольними напоями не зловживає. Суд бере до уваги покази свідка [PERSON] про те, що відповідачка має гарні взаємовідносини з дітьми, приділяє їм увагу, як і вони рівнозначно відносяться до неї як до матері, так як цей свідок є свідком зі сторони позиача та є бабусею неповнолітнях дітей. Представником позивача у відповідності до статті 60 ЦПК України покази свідка [PERSON] іншими доказами не спростовані. Також суд не може вважати, що відповідачі є хронічними алкоголіками, бо на відповідних обліках у мед. закладах вони не перебувають, а самі твердження представника позивача з цього приводу спростовуються показами свідків. Інші письмові докази суд не знаходить такими, які вказують на факт свідомого ухилення відповідачами від своїх батьківських обов'язків, оскільки акт обстеження побктових умов, і пояснення посадових осіб датовані 27-29 липня 2015 року, що не може свідчити про системне невиконання батьківських обов`язків. Відповідно до положень статей 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не доведено, що поведінка відповідачів відносно їх неповнолітніх дітей є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов'язками. Орган опіки та піклування, який надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом позбавлення їх батьків по відношенню до них батьківських прав. З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідачів та їх ставлення до дітей, наявність певних перешкод у спілкуванні з дітьми, а також що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який не відповідає інтересам дитини, з урахуванням вищевикладеного, приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідачів батьківських прав, у зв'язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову. Визнання позову відповідачем [PERSON] судом не приймається як таке, що суперечить інтересам дітей. Водночас у відповідності до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року за інших конкретних обставин справи суд може при відмові в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередити відповідача про зміну ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Таким чином, за обставин відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд попереджає відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та покладає на органи опіки та піклування здійснення контролю за виконанням [PERSON], [PERSON] батьківських обов'язків.

Outcome: dismissed