Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який в березні 2015 року уточнила та просила постановити рішення, яким cтягнути з [PERSON] на її, [PERSON] користь шкоду в розмірі 132891,20 грн., з яких: 101330,00 грн. вартість відновлювального ремонту, 11561,20 грн. втрата товарного вигляду та 20000,00 грн. моральна шкода; покласти на [PERSON] судові витрати, з яких: 803,89 грн. судовий збір за подання позовної заяви та 525,02 грн. судовий збір за подання заяви про збільшення позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що 13 січня 2014 року близько о 18-35 год., на автошляху «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя», водій [PERSON] керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser» д.н. AH 7770 CK, рухаючись в напрямку м. Запоріжжя, при зміні руху на вул. Старокойдакську допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], який рухався тим же автошляхом в зустрічному напрямку, під керуванням [PERSON] Після зіткнення транспортних засобів автомобіль [NUMBER] продовжуючи некерований рух зіткнувся із стоячим на лінії світлофора по вул. Старокойдакській зі сторони аеропорту автомобілем «Audi Q5» д.н. АЕ 8855 AI під керуванням [PERSON] Зазначене ДТП настало внаслідок порушення [PERSON] п. 16.13 ПДР. Автомобіль «Audi Q5» д.н. АЕ 8855 AI належить на праві приватної власності їй, [PERSON] Внаслідок зазначеної транспортної пригоди її автомобіль отримав технічні пошкодження, через що їй завдано матеріальної шкоди. Розмір матеріальної шкоди, отриманої [PERSON] внаслідок зазначеної ДТП визначався на підставі висновку експерта від 29.01.2014 року № 01/14. 25 лютого 2015 року автомобіль [NUMBER] був відремонтований фізичною особою - підприємцем [PERSON] Вартість відновлювального ремонту склала 101330,00 грн. Станом на дату розгляду справи вартість відновлювального ремонту збільшилася від встановленої у висновку експерта від 29.01.2014 року № 01/14 (48828,23 грн.) на 52501,77 грн. Висновком експерта від 29.01.2014 року № 01/14 також встановлена упущена вигода у вигляді 11561,20 грн. втрати товарного вигляду. Отже, розмір матеріальної шкоди, спричиненої їй, [PERSON] протиправними діями [PERSON], станом на 25 березня 2015 року складає 112891,20 грн., з яких: 101330,00 грн. вартість відновлювального ремонту та 11561,20 грн. втрата товарного вигляду. Окрім цього, просила стягнути моральну шкоду, яку вона оцінила в розмірі 20000 грн. Просила позов задовольнити. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2014 року близько о 18 год. 35 хв. на автошляху «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» Дніпропетровського району Дніпропетровської області, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser» державний номерний знак AH 7770 CK, рухаючись в напрямку м. Запоріжжя, при зміні руху на вул. Старокойдакську допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], який рухався тим же автошляхом в зустрічному напрямку, під керуванням [PERSON]. Після зіткнення транспортних засобів автомобіль [NUMBER] продовжуючи некерований рух зіткнувся із стоячим на лінії світлофора по вул. Старокойдакській зі сторони аеропорту автомобілем «Audi Q5» державний номерний знак АЕ 8855 AI під керуванням [PERSON]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок порушення [PERSON] п. 16.13 Правил дорожнього руху. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 864163 автомобіль «Audi Q5» державний номерний знак АЕ 8855 AI, 2011 року випуску належить [PERSON] (а.с.9), якій внаслідок зазначеної транспортної пригоди було завдано матеріальну шкоду. 25 лютого 2015 року автомобіль [NUMBER] був відремонтований фізичною особою - підприємцем [PERSON], що підтверджується актом виконаних робіт від 25 лютого 2015 року (а.с.48). Вартість відновлювального ремонту склала 101330,00 грн., яка 25 лютого 2015 року була сплачена [PERSON], що підтверджується товарним чеком від 25 лютого 2015 року (а.с.49). За правилом, встановленим у ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності із роз'ясненням застосування даної норми, наведеному у п.14 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Розмір матеріальної шкоди, отриманої [PERSON] внаслідок зазначеної ДТП визначався на підставі висновку експерта від 29 січня 2014 року №01/14 та склав 48828,23 грн., а фактична вартість відновлювального ремонту збільшилася від встановленої у висновку експерта від 29 січня 2014 року № 01/14 на 52501,77 грн. Окрім цього, як вбачається з вищевказаного висновку експерта вартість втрати товарної вартості автомобіля [NUMBER] складає 11561 грн. 20 коп. Отже, розмір матеріальної шкоди, спричиненої [PERSON] протиправними діями [PERSON], та яку слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] складає 112891,20 грн., з яких: 101330,00 грн. вартість відновлювального ремонту та 11561,20 грн. вартість втрати товарного вигляду. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 20000 грн., то вони підлягають часткову задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, \~або інших негативних явищ, \~заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За змістом частин 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до абз. 2 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року - при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Пунктами 3,4 вищевказаної Постанови передбачено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Згідно роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової)\~\~шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] зазнала моральних страждань, тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивачки та глибину її душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути пропорційно задоволених вимог судовий збір в сумі 1178 грн. 91 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial