Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

В жовтні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] з вище вказаним позовом. Позов обґрунтовувався тим, що 16 грудня 2012 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку кадастровий номер 1820682200:02:000:0756 та 1820682200:03:000:0872. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом. Окрім неї є ще два спадкоємці першої черги, які також включені в заповіт [PERSON] та [PERSON], проте, [PERSON] 14 серпня 2017 року написала заяву, якою вона повідомляє, що відмовляється від прийняття спадщини та в суд за продовженням строку на вступ у спадщину звертатися не буде. В установлені законом строки для прийняття спадщини позивач не звернулася, адже не була юридично обізнаною, крім того вважала, що спадщину прийняла, адже доглядала за майном матері. З огляду на пропущені строки для прийняття спадщини нотаріусом Баранівського районного нотаріального округу позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Таким чином, позивач вирішила звернутися до суду за захистом своїх прав на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву якою підтримала заявлені позовні вимоги, позов просила задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію Баранівського районного суду подала заяву про визнання позову, справу просила слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію Баранівського районного суду подала заяву про визнання позову, справу просила слухати за її відсутності. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [PERSON] померла 16.12.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №206566 (а.с. 18). Згідно свідоцтва про народження серії ЯЭ №207027 [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] одружилася 30.05.1977 р. та взяла собі прізвище чоловіка «Заліщук» (а.с. 16). [PERSON], за життя, зробила заповіт на користь своїх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних долях (а.с. 17). Згідно довідки виконавчого комітету Баранівської міської ради Житомирської області від 04.09.2017 року №568 [PERSON] на день смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 24). 07.09.2017 року приватним нотаріусом Баранівського районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку із пропуском відповідних строків (а.с. 25). Згідно наданого державним нотаріусом Баранівської державної нотаріальної контори листа від 10.11.2017 року №1240/01-16 спадкова справа після померлої 16.11.2012 року [PERSON] не заводилася (а.с. 35). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Баранівського районного нотаріального округу спадкова справа після померлої 16.11.2012 року [PERSON] не заводилася (а.с. 37). Таким чином, судом встановлено, що з моменту відкриття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався з метою її прийняття. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Положеннями статті 1272 цього Кодексу передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що відповідає приписам ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, [PERSON] померла 16.12.2012 р., отже шестимісячний строк закінчився 20.06.2013 р. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки вона внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично позбавлена права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила термін звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини через те, що не знала діючого законодавства. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази надані позивачем є достовірними і переконливими, а позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved