Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

В грудні 2020 р. [PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, третя особа - Третя Київська державна нотаріальна контора, в якому просив суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 30,78 кв.м. в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги вмотивовані тим, що за заповітом від 04.06.1993 р. [PERSON] заповіла майно - квартиру [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилась спадщина на майно- квартиру [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Марузак С.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник відповідача подав відзив на позов, при вирішенні справи покладаються на думку суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у відзиві та поясненні просять розглянути справу у їх відсутність. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Ухвалою судді від 03.02.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.04.2021 р. витребувано у Третьої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №258/2009, заведеної після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . Протокольною ухвалою суду від 09.09.2021 р. витребувано з КП КМР «КМБТІ» інформацію щодо власника квартири [ADDRESS] . Протокольною ухвалою суду від 07.10.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . (а.с. 4) [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується розпорядженням органу приватизації від 23.03.1993 р. №977, та листом КП КМР «КМБТІ» від 22.09.2021 р. За заповітом, посвідченим 04.06.1993 р., [PERSON] заповіла квартиру [ADDRESS] [PERSON] . 26.03.2009 р. [PERSON] звернувся в Третю Київську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Інформація про інших спадкоємців [PERSON] в матеріалах спадкової справи відсутня. Постановою державного нотаріуса Третьої Київської державної нотаріальної контори Марущак С.В. від 17.05.2019 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] через відсутність документів, що посвідчують право власності на вказану квартиру, та інформації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності щодо вказаної квартири. Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ст. 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип належного урядування . Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі Москаль проти Польщі (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства (пункт 32). Законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання , якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі Копецький проти Словаччини (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям майно в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності на квартиру [ADDRESS] , та неможливість отримати його дублікат, беручи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає можливим визнати за [PERSON] в цілому право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 30,78 кв.м. в порядку спадкування за заповітом від 04.06.1993 року після смерті - [PERSON] , що померла [INFO] . Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладено та

Outcome: approved