Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Виконуючий обовязки головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про госпіталізацію громадянки [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [PERSON],[INFO], перебуває під наглядом лікаря психіатра з 18.02.2004 року, з діагнозом шизофренія, параноідна форма. 19 грудня 2017 року остання за викликом опікуна була доставлена в приймальне відділення КЗ «КПНД» ДОР» та оглянута черговим лікарем, у звязку з тим, що в клінічній картині шизофренії параноідної форми у хворої спостерігається загострення параноідної симптоматики зі стійкими маячними ідеями заподіяння шкоди собі, під впливом яких вона стала злобною, агресивною до сестри, племінника та сусідів. 19 грудня 2017 року [PERSON] була оглянута лікарсько-консультативною комісією, яка дійшла висновку, що остання потребує лікування лише в умовах стаціонару, оскільки [PERSON] з причини тяжкого психічного розладу та недієздатності не може надати згоди на госпіталізацію просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного стаціонару без її згоди. У судовому засіданні представник заявника [PERSON], підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в заяві. Опікун [PERSON] у судовому засіданні просила госпіталізувати її сестру [PERSON] до психіатричного стаціонару для проходження лікування. Пояснила, що через загострення хвороби її сестра становить небезпеку для себе та оточуючих. Лікар-психіатр [PERSON] пояснив суду, що він є лікарем-психіатром, недієздатна [PERSON] перебуває у нього під наглядом, зазначив, що остання потребує лікування лише в умовах стаціонару, оскільки через загострення психічного захворювання може спричинити суттєву шкоду своєму здоровю та становить небезпеку для оточуючих. Недієздатна [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації до психіатричного закладу для проходження лікування. Прокурор Воінова А.Ю. в судовому засіданні підтримала подану КЗ «КПНД» ДОР заяву та просила госпіталізувати [PERSON] до психіатричного стаціонару для проходження лікування. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він є чоловіком опікуна [PERSON]- [PERSON] Зазначив, що у [PERSON] останні два тижні спостерігається загострення психічної хвороби, та вона перебуває в агресивному стані, погрожує сусідам фізичною розправою та 19 грудня 2017 року вдарила його палицею по голові. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сином опікуна недієздатної [PERSON]- [PERSON], зазначив, що 19 грудня 2017 року він поїхав провідати [PERSON], остання поводила себе агресивно, через загострення психічної хвороби, у звязку із чим викликали швидку допомогу. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась 02 жовтня 1973 року, що підтверджується паспортом громадянина України. (а.с.8). Рішенням Центрально-міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2012 року, [PERSON] визнано недієздатною. (а.с.5) Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 19.09.2012 року, за №354, [PERSON] призначено опікуном над недієздатною [PERSON].(а.с.6) 19 грудня 2017 року о 07 годині 15 хвилин [PERSON] була доставлена бригадою швидкої медичної допомоги за викликом сестри [PERSON]- [PERSON] до КЗ «КПНД» ДОР» (а.с.4) 19 грудня 2017 року опікун [PERSON]- [PERSON] звернулась до КЗ «КПНД» ДОР» із заявою в якій просила госпіталізувати свою сестру [PERSON] до психіатричного закладу, для проходження лікування у звязку із тим, що психічний стан сестри погіршився, остання виявляє агресію до неї та оточуючих, чим становить небезпеку для себе та оточуючих. (а.с.7) Згідно висновку ЛКК за №2239 від 19.12.2017 року комісія лікарів-психіатрів диспансеру оглянула [PERSON] та дійшла до висновку, що остання страждає тяжким психічним захворювання у вигляді шизофренії, параноідної форми та потребує лікування лише в умовах стаціонару. (а.с.3) Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон), особа, яка страждає\~\~ на\~\~ психічний\~\~ розлад,\~може\~бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або\~\~ лікування\~\~ можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні\~\~ життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.1 ст. 13 Закону, особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною,\~\~госпіталізується\~\~до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону, госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Однак, рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 року, яке є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року N 1489-III. Вказаний такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що «стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її\~основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи» (пункт 30 рішення у справі «МакКей проти Сполученого Королівства» від 3 жовтня 2006 року). У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до процедури, встановленої законом, до яких належить і законне затримання психічно хворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням, у звязку із чим визнана судом недієздатною та не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу, опікун [PERSON]-[PERSON], просила госпіталізувати останню до психіатричного закладу, для проходження лікування, враховуючи те, що [PERSON] внаслідок погіршення її психічного стану виявляє безпосередню небезпеку для оточуючих, може спричинити суттєву шкоду своєму здоровю, що підтверджується зібраними у справі доказами, у суду наявні усі підстави для задоволення заяви, та госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Outcome: approved