Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1 200 грн. У позовній заяві зазначено, що за час спільного проживання з відповідачем у шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає. Зазначає, що їй не відомо місце праці відповідача та його матеріальне становище. Просить постановити рішення про стягнення щомісячно з [PERSON] аліментів на неповнолітнього сина в розмірі 1 200 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги зменшила, просила стягувати з відповідача аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 800 грн. . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти на сина в розмірі 600 грн. на місяць, оскільки має нерегулярний дохід . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER]. Дитина проживає з мамою [PERSON] за адресою: с.Яглуш Рогатинського району Івано-Франківської області та перебуває на її утримані, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою виданою виконавчим комітетом Дичківської сільської ради Рогатинського району №330/02-24 від 12 жовтня 2015 року. Батько дитини [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: с.Кривня Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою, виданою Рогатинським РС ГУ ДМСУ в Івано-Франківській області від 17 жовтня 2015 року за №20/683/15 . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частина 2 ст.51 Конституції України встановлює, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З пояснень відповідача вбачається, що він має нерегулярний дохід, згідний платити аліменти на сина в розмірі 600 грн. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі, суд враховує : стан здоров`я дитини, яка здорова, відповідач є молодою особою працездатного віку, немає на утриманні інших неповнолітніх дітей, згідний сплачувати аліменти в розмірі 600 грн., а також ту обставину, що позивач в силу закону також зобов'язана утримувати дитину. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на 2015 рік для дітей відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», суд приходить до висновку, що розмір аліментів для відповідача необхідно визначити в сумі 700 грн. На підставі ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів розпочати з дня пред'явлення позову, тобто з 13 жовтня 2015 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 гривень. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: partial