overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої малолітньою особою, а саме її сином 04 серпня 2014 року неповнолітньою особою [PERSON], [INFO], було пошкоджено належний позивачу на праві власності транспортний засіб марки «Daewoo Sens» темно-зеленого кольору, д/н [NUMBER]. Внаслідок вказаних дій позивачу було завдано матеріальної шкоди, яка згідно оцінки спеціаліста становить 10690,62 грн. Окрім того були витрачені кошти на проведення експертизи щодо визначення завданої матеріальної шкоди у розмірі 670 грн. Просить стягнути з [PERSON], як законного представника малолітнього [PERSON], на його користь матеріальну шкоду в розмірі 11360,62 грн. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному розмірі. Відповідач [PERSON] визнала позов в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1178 ЦК України - шкода, завдана малолітньою особою(яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками(усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. У відповідності ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також сторонам роз'яснено наслідки відповідних процесуальних дій. Отже суд приходить до висновку, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що в період спільного життя між ними виникли неприязні відносини, в результаті чого вони припинили шлюбно-сімейні відносини, а з січня 2014 року мешкають окремо, не спілкуються один з одним та ніяких спроб до примирення за цей час не вживали. Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, у якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Ця заява позивача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 1990 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2049 ; у сторін це перший шлюб ; від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що в період спільного життя з відповідачем між ними виникли неприязні відносини, а його спроби зберегти сім'ю не увінчалися успіхом. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з січня 2014 року, та з вказаного часу живуть окремо і не спілкуються один з одним, а позивач стверджує, що за цей час ніяких спроб до примирення вони не вживали. Сторони заперечують проти надання їм судом будь-яких строків для примирення, про що вони зазначили у своїх адресованих суду письмових заявах. Крім того, як слідує з вказаних заяв сторін, між ними досягнута згода стосовно того, що їх донька залишиться проживати з матір'ю - відповідачем [PERSON] Вирішуючи дану справу, суд виходить з положень ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.07.1991 року. Від шлюбу сторони малолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між ним та дружиною були припинені в січні 2011 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON]. в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд позовної заяви в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надала до суду заяву про розгляд позовної заяви в її відсутність, позов визнає проти задоволення позовних вимог не заперечую. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 06.07.1991 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони малолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в січні 2011 року по причині різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 04 березня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 30. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з липня 2014 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї, а також негативна поведінка з боку відповідачки. В зв'язку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримав в повному обсязі. На примирення не погодився. Вважав, що шлюб необхідно розірвати. Також пояснив, що спору щодо поділу майна немає. Місце проживання дитини визначене. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. На примирення не погодилася, вважала, що причиною розірвання шлюбу є відсутність порозуміння в сім'ї і шлюб зберегти неможливо, а тому просила про його розірвання. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 04 березня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 30. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені з липня 2014 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 жовтня 2007 року Виконкомом Ямпільської селищної ради м. Красний Лиман, Донецької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від даного шлюбу мають неповнолітніх сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. Позивач подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони дійсно разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з серпня 2013 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо, а також, що примирення між ними неможливе так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач веде дану справу в суді через свого представника - адвоката [PERSON], яка просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач, місце проживання якої позивачеві невідоме та у встановленому законом порядку не зареєстровано, була викликана до суду через оголошення у пресі. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 706 ; дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач стверджує, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, що з серпня 2013 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини і проживають окремо, та що примирення між ними неможливо, так як вони втратили почуття любові т поваги один до одного. З огляду на наведене та враховуючи положення ч.1 ст.24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечило б інтересам позивача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони не заявляли у даній справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 15 листопада 2003 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 листопада 2003 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 627, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 23 квітня 1994 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємної довіри один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Від позивача та відповідачки до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 квітня 1994 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 366, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємної довіри один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 23 червня 2007 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 червня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 352, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 28 липня 1993 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей, один з яких - син [PERSON], [INFO], є неповнолітнім. Сімейне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємної довіри один до одного, втрату почуття любові, різні та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Від позивача та відповідачки до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 липня 1993 року міським відділом ЗАГС м. Горлівка Донецької області, актовий запис № 1393, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємної довіри один до одного, втрату почуття любові, різні та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 7 серпня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що спільне життя не склалось внаслідок різних характерів та постійний суперечок, що призвело до припинення шлюбних відносин з серпня 2014 року. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 2011 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 6 вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки після спливу строку наданого судом на примирення позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судові витрати по справі становлять 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом двох років сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирились. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, поясненнями сторін і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На розподілі судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.05.1993року, від даного шлюбу мають двоє дітей, один з яких-донька [PERSON] неповнолітня, [INFO]. Протягом двох років сторони не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і в судовому засіданні пояснили про неможливість примирення. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, поясненнями сторін і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На розподілі судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved