overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 23.11.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що мають різні погляди на сім`ю та обовязки в ній, в звязку з чим між ними виникають непорозуміння та конфлікти, які переходили в сварки, втратили почуття любові та поваги один до одного, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, не підтримують шлюбних стосунків, вважає збереження сім`ї не можливим, просив шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій нею заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 23.10.2009 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського районного управління юстиції у м.Києві, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від спільного життя подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказував, що 25.07.2014 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що мають різні погляди на сімейне життя, між ними часто виникають безпідставні сварки та скандали, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, вважає збереження сім`ї неможливим, просив їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду із заявою в які просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 25.07.2014 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 900 (а.с.4). Від спільного життя подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження (а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 травня 2013 року позичив відповідачці 45000 гривень на строк до 10 жовтня 2014 року. В зазначений строк відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала і гроші взяті в борг не повернула. Оскільки відповідачка добровільно позичені кошти не повертає просив стягнути з неї на його користь заборгованість за договором позики в сумі 45000 гривень та понесенні судові витрати в сумі 551,20 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснив, що за цей час відповідачка з 45000 гривень повернула йому лише 1000 гривень. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 травня 2013 року [PERSON] позичив [PERSON] 45000 гривень на строк до 10 жовтня 2014 року, що підтверджується договором позики від 9 травня 2013 року та розпискою [PERSON] (а.с.3,4). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 44000,00 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 лютого 2014 року позичив відповідачу 3100 доларів США на строк до 09 квітня 2014 року. 11 березня 2014 року відповідач повернув йому 700,00 доларів США, а 26 квітня 2014 року - 400,00 доларів. Решта коштів в сумі 2000,00 доларів США відповідачем не повернута. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, добровільно позичені кошти не повертає, просив стягнути з нього заборгованість за договором позики в сумі 73771,71 грн. та понесені судові витрати в сумі 737,72 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 лютого 2014 року [PERSON] позичив [PERSON] 3100 доларів США на строк два місяці, до 09 квітня 2014 року, що підтверджується копією розписки (а.с.6). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до розрахунку розміру відсотків від суми позики станом на 12 грудня 2016 року (а.с.7) сума відсотків становить 22226,91 грн. Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до вимог ч.1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня, суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 73771,71 грн., (2000 дол. США, що за курсом НБ України станом на 12 грудня 2016 року еквівалентно 51544,80 грн. та сума відсотків 22226,91 грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 737,72 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є матір»ю малолітньої [PERSON], [INFO], а батько, [PERSON] записаний відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], оскільки мати з 2011 року разом з дитиною не проживає, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не займається її утриманням та вихованням. Службою у справах дітей та сім'ї Бородянської райдержадміністрації виданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON]. Тому просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила, пояснивши, що відповідачка не цікавиться долею доньки, батьківських обов'язків не виконує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи служби у справах дітей та сім'ї Бородянської районної державної адміністрації [PERSON] позов підтримала, просила позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] відносно її доньки [PERSON], [INFO], оскільки вона не приймає участі у вихованні дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір»ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України вбачається, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9). [PERSON], [INFO] проживає разом з бабусею [PERSON], оскільки її мати, [PERSON] проживає без реєстрації в с.Жерева Іванівського району, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.13), актами Пісківської селищної ради (а.с.17,18) та довідкою Розважівської сільської ради Іванківського району (а.с.16). Відповідно до висновку затвердженого розпорядженням голови Бородянської районної державної адміністрації [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], так як вона фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.8). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно цієї дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки в дохід бюджету необхідно стягнути удовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через різні характери та погляди на спільне сімейне життя їх шлюб фактично розпався. Декілька місяців назад відповідачка залишила йому дитину і пішла проживати до іншого чоловіка. Вважає, що шлюб існує формально, тому просив його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 08 червня 2014 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, проти примирення заперечував, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2000 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на спільне сімейне життя їх шлюб фактично розпався. Більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Вважає, що шлюб існує формально, тому просив його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без ї участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 09 червня 2000 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Загальцівською сільською радою Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8-9). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, проти примирення заперечував, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником 2/3 частин житлового будинку №44 по вулиці Заводська в сел. Бабинці Бородянського району, де зареєстрована, але з 2010 року не проживає відповідачка [PERSON]. Оскільки відповідачка за місцем реєстрації не проживає і відмовляється знятися з реєстрації, просив визнати її такою, яка втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником 2/3 частини житлового будинку №44 по вулиці Заводська в сел.Бабинці Бородянського району, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.9) Відповідачка [PERSON] зареєстрована в житловому будинку №44 по вулиці Заводська в сел. Бабинці Бородянського району Київської області, але з серпня 2010 року за вказаною адресою не проживає, що підтверджується копіями будинкової книги (а.с.11-14), акту депутата Бабинецької селищної ради від 18 квітня 2016 року (а.с.15). Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачка без поважних причин відсутня за місцем реєстрації, не користується і не проживає в [INFO], то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати її такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» вартість спричинених збитків за актом про порушення Правил № 107915 від 20.01.2014 року у розмірі 10978,16 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачів за адресою: м. Дніпро, вул. Чичеріна (на теперішній час [PERSON])[ADDRESS], що проводилась 20.01.2014 року, представниками позивача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення до електричної мережі зі зміною схеми підключення, шляхом накиду підключення повз прилад обліку. Тобто, вся квартира підключена повз прилад обліку, покази не змінюються з 2003 року, жодної оплати за електроенергію не надходило. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, в якому зазначив, що 06.12.2010 року між ним та відповідачем було укладено договір займу грошових коштів в розмірі 25000 доларів США строком на 1 рік. Було обумовлено строк повернення в 2 місяці з дня звернення позикодавця. На вимогу від 06.11.2016 року відповідач кошти не повернув, в зв'язку з чим позивач прохає стягнути з нього 656750 грн. - основної заборгованості, а також судові витрати в розмірі 6633.17 грн. В судове засідання представник позивача з'явився. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час розгляду справи був повідомлявся належним чином. Заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, який підтримав позовні вимоги посилаючись на підстави, зазначені у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: між сторонами було укладено договір займу грошових коштів, на підтвердження якого [PERSON] видав письмову розписку про отримання суми в розмірі 25000 доларів США і визначено термін повернення грошей в два місяці дня звернення за боргом. Станом на час подання позову офіційний курс складав 2626,68 грн. за 100 доларів США. Отже сума боргу складає 656750 грн. Судом встановлено, оскільки не спростовано матеріалами справи, що відповідач не повернув [PERSON] зазначеної суми займу, отже згідно до ст. ст. 526, 529, 1046, 1049,1050 ЦК України позивач має право ставити питання про стягнення з [PERSON] суми займу. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. Підлягають стягнення з відповідача на користь позивача і судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, в якому зазначив, що 11.12.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір займу грошових коштів в розмірі 19800 доларів США до 18.12.2013 року зі сплатою щомісячно відсотків у розмірі 36% річних від суми заборгованості в разі несвоєчасного погашення боргу. В зазначений час відповідач кошти не повернув, в зв'язку з чим позивач прохає стягнути з нього 510295,30 грн. - основної заборгованості, та 510000 грн. відсотки за договором, а також судові витрати в розмірі 6890 грн. В судове засіданні позивач та представник позивача з'явились. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, який підтримав позовні вимоги посилаючись на підстави, зазначені у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: між сторонами було укладено договір займу грошових коштів, на підтвердження якого [PERSON] видав письмову розписку про отримання суми в розмірі 19800 доларів США і визначено термін повернення грошей - 18.12.2013 року. Станом на час подання позову офіційний курс складав 2577,25 грн. за 100 доларів США. Отже сума боргу складає 510295,30 грн. Відсотки за борговими забов*язаннями позивач визначив в сумі 510000 грн. Судом встановлено, оскільки не спростовано матеріалами справи, що відповідач не повернув [PERSON] зазначеної суми займу, отже згідно до ст. ст. 526, 536.611,625,1049,1050 ЦК України позивач має право ставити питання про стягнення з [PERSON] суми займу та відсотків за період з 18.12.2013 року по 09.12.2016 рік. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. Підлягають стягнення з відповідача на користь позивача і судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved