Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

В грудні 2020р. позивач Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом о відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути з відповідачки на свою користь надмірно сплачених кошти у розмірі 4255,08 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що у позивача на обліку перебувала та отримувала допомогу відповідачка на сина [PERSON] , [INFO] на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Проте, в подальшому, як стало відомо позивачу, [INFO] син відповідачки помер, проте остання продовжувала отримувати призначену допомогу не повідомивши про це позивача, та у період часу з 01 серпня по 31 жовтня 2013р. відповідачкою була отримана допомогу у розмірі 4255,08 грн. Оскільки в позасудовому порядку, відповідачка відмовляється здійснити відшкодування переплаченої суми допомоги на дитину, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2021р. матеріали справи були передані за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час та місце розгляду справи була повідомлена за місцем своєї реєстрації, в судове засідання не з`явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка відзив на позов не подавала. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідачка [PERSON] перебувала на обліку у позивача, і їй на підставі положень ст. ст. 7-10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», була призначена відповідна допомога, згідно її заяви від 13 червня 2013р., у зв`язку з народженням дитини [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом, [INFO] [PERSON] помер. За змістом ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Виплата допомоги припиняється у разі смерті дитини, відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ № 1751 від 27 грудня 2001р. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Пунктом 1) ч. 1 ст. 1215 цього Кодексу передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що зазначені вище кошти, а саме допомога за період часу з 01 серпня по 31 жовтня 2013р. в сумі 4255,08 грн. були отримані відповідачкою без відповідних правових (законних) підстав, а тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,0 грн.

Outcome: approved