Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила постановити рішення яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS]; усунути перешкоди в користуванні даним будинком шляхом зняття його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказала, що їй на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]. Відповідач є її братом і зареєстрований в будинку з 09 лютого 2000 року, але фактично не проживає в будинку. Своїми діями відповідач створює їй перешкоди у користуванні власністю, тому вона звернулася до суду за захистом своїх матеріальних прав. Позивачка надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.29), за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, тому зі згоди позивачки, суд вирішив ухвалити рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без їх представника (а.с.30). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що позивачці [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу від 17 січня 2007 року (а.с.14-16). З 09 лютого 2000 року, в даному будинку був зареєстрований її двоюрідний брат [PERSON] (відповідач по справі). [PERSON] в спірному будинку не проживає з 2007 року, особистих речей в будинку не має, він не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає. Факт не проживання відповідача в спірному будинку підтверджується довідкою Квартального комітету, згідно якої [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] не проживає з 2007 року (а.с.24). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку без поважної причини понад один рік, у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодіння [ADDRESS], що є підставою для зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою.

Outcome: approved