Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

В грудні 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком», звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 32 665, 21 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 17.11.2015 року обслуговує житловий комплекс за адресою: [ADDRESS] , а також, що 21.11.2015 року прийнято рішення про передачу житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] з балансу ТОВ «МЖК «Оболонь-Комфорт» на баланс ТОВ «Екжитлоком». Затверджено розмір внеску на утримання будинку з 21.11.2015 року у наступному розмірі: житлові приміщення в розмірі - 3,05 грн. з кв.м.; нежитлові приміщення в розмірі - 5, 50 грн. з кв.м. Зазначає, що 05.09.2018 року відбулися збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоустівська 50», розташованого за адресою: [ADDRESS], згідно виписки з протоколу співвласників будинку було прийнято рішення, яким затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території з 01.09.2018 року в розмірі 6, 55 грн. (за умови оплати до 20 числа наступного за розрахунковим). А також прийнято рішення з 01 вересня 2019 року про встановлення розміру внеску на капітальні ремонтні роботи в розмірі 1, 50 грн. із розрахунку за 1 кв.м. площі на місяць. Крім того, вказує, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що уданому випадку між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, за якими у належне відповідачу житло, надавалися житлово-комунальні послуги, нарахування плати за які здійснювалися позивачем відповідно до виставлених квитанцій, які відповідачем не оспорювались. Окрім того, розмір тарифів за комунальні послуги відповідачем в у встановленому законом порядку не оскаржувався. Однак, відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобов`язання, станом на 31.10.2019 року виникла заборгованість відповідача по утриманню квартири за адресою [ADDRESS] за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2019 року, яка становить - 21 819 грн. 71 коп., та по утриманні квартири за адресою [ADDRESS] за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2019 року, яка становить - 10 845 грн. 50 коп. Узв`язку з чим, позивачем направлялась письмова вимога про досудове врегулювання спору, проте заборгованість не була погашена, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 03.02.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, 26.02.2020 року до суду надійшла заява позивача, із змісту якої вбачається, що позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки з протоколу зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоустівська 50» розташованого за адресою: [ADDRESS]» від 17.11.2015 року вбачається, що житловий комплекс за адресою [ADDRESS] передано з балансу ТОВ «МЖК «Оболонь-Комфорт» на баланс ТОВ «Екжитлоком» (а.с.19-20). Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зазначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Умовами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому, вимогами п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 8 вказаного вище Закону визначено, що виконавець комунальної послуги має право припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору. Статтею 9 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Враховуючи вищенаведене, споживачі зобовязані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленного договору з позивачем не позбавляє відповідачаобовязку оплачувати надані йому послуги. Судом встановлено, що [PERSON] є власником фінансового - особового рахунку № [NUMBER] за період:січень 2017 - жовтень 2019, що за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-10). Також [PERSON] є власником фінансового - особового рахунку № [NUMBER] за період:січень 2017 - жовтень 2019, що за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-12-16). Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи, вбачається, що станом на 31.10.2019 року відповідач має заборгованість по утриманню квартири за адресою [ADDRESS] за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2019 року, у розмірі - 21 819 грн. 71 коп., а також у відповідача наявна заборгованість станом на 31.10.2019 року по утриманню квартири за адресою [ADDRESS] за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2019 року, у розмірі - 10 845 грн. 50 коп. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Оскільки судом було встановлено, що відповідач є виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку [ADDRESS] , які були надані відповідачу, при цьому, останній зобов`язання щодо сплати послуг з утримання будингку та прибудинкової території у встановлені строки не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Екжитловокм» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 32 665, 21 грн. (21 819, 71грн. - заборгованість по утриманню квартири [ADDRESS] , 50 грн. - заборгоансть по утриманню квартири [ADDRESS] ). Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved