Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

В грудні 2009р. позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-5) до відповідача [PERSON], в якому просив суд, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 55-60): стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 11-80/06-А від 04 квітня 2006р. (далі по тексту - кредитний договір) у розмірі 109825,27 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 квітня 2006 р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит на суму 40588,0 грн. на умовах щомісячної сплати до 10 числа поточного платежу у розмірі 924,0 грн., комісійну винагороду у розмірі 81,18 грн. щомісяця і повним терміном повернення кредиту до 03 квітня 2011р. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за договором і в термін, встановлений договором, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 01 січня 2011р. сума заборгованості відповідача складає 109825,27 грн. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2011р. позов було задоволено, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2014р. вищевказане рішення суду було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, викладених в позові, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та понесенні позивачем судові витрати. Відповідач, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомив, в заяві про перегляд заочного рішення, клопотав перед судом про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені, в порядку ст. ст. 258, 267 ЦК України, а також зменшення розміру пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 04 квітня 2006р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до п. 2.1 цього договору позивач надав відповідачу кредит у тимчасове платне користування у сумі 40588,0 грн. строком до 03 квітня 2011р. із сплатою відсотків у розмірі 13,0 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач зобов'язаний був повертати заборгованість по кредиту та процентах щомісячно рівними частинами в сумі 924,0 грн. (п. 3.2, 3.3 договору), безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на відповідний поточний рахунок. Відповідно до п. 4.7. договору позичальник зобов'язувався сплачувати також щомісяця комісію у розмірі 81,18 грн. від суми наданого кредиту. 04 квітня 2006р. за умовами договору відповідачем було отримано грошові кошти в сумі 40588,0 грн. Пунктом 2.1, 3.1. кредитного договору передбачено, що позичальник (відповідач) зобов'язується: використати кредит за цільовим призначенням і повернути його в терміни відповідно до умов даного договору, а також виконувати інші свої зобов'язання згідно даного договору. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.4, 4.3, 4.4, 4.6-4.8 цього договору договору, а також будь - яких інших строків платежів, передбачених договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Згідно із розрахунком заборгованості за договором станом на 01 січня 2011р. заборгованість відповідача за кредитом становить 109825,27 грн., і складається з: заборгованості за тілом кредиту - 22938,03 грн.; 5458,55 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 1785,96 грн. - заборгованості по комісії; 78436,54 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків і щомісячної комісії. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 30182,54 грн. (заборгованість за кредитом у розмірі 22938,03 грн. + 5458,55 грн. - заборгованість по відсоткам + 1785,96 грн. заборгованість по щомісячній комісії). Враховуючи положення ст. ст. 258, 264, 267 ЦК України, а також беручи до уваги, що відповідачем здійснювалися платежі але не в повному обсязі, суд вважає, що мало місце переривання строку позовної давності, а тому вимога відповідача про застосування строку позовної давності, щодо вимог позивача про стягнення пені не підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що підлягає зменшенню розмір пені за несвоєчасну сплату платежів за тілом кредиту, відсотків, щомісячної комісії на підставі положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, до розміру фактичних збитків,тобто до 30182,54 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які складаються з державного мита (судового збору) у розмірі 603,65 грн.; 120,0 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: partial