Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Відповідно до пункту 84 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Частиною 1 ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Пунктом 62 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції до 01.05.2019 року), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги», в редакції з 01.05.2019 року, передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з\~п.\~4.1.\~ Постанови\~«Про затвердження\~Правил роздрібного\~ринку електричної\~енергії» 14.03.2018 № 312, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Пунктом 4.7 Правил передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії. Підпунктами 1, 2, 3 пункту 5.5.5 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів;3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~13.05.2007 року між позивачем, в особі начальника Салтівського РОЕ Бєлоконя Г.В., за довіреністю № 01-62 ЮР/1611 від 13.03.07 р., надалі Енергопостачальник, та відповідачем, [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , надалі Споживач, укладено Договір № 2772029 про користування електричною енергією. За цим договором Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1, 3 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 16 Договору про користування електричною енергією, розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку, тариф 0, 2436 грн. за 1 кВт/час. По фату отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником, оплата здійснюється у термін, зумовлений у платіжному документі. У разі неотримання платіжного документу, виписаного Енергопостачальником, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Пунктом 17 даного Договору передбачено, що при зміні тарифів (цін) Енергопостачальник зобов`язаний довести до відома Споживача письмово, або через засоби масової інформації, письмовим повідомленням та в місцях оплати за електричну енергію нові величини тарифів не пізніше ніж за п`ять днів до їх запровадження. На ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Станом на 31.12.2018 рік за адресою: [ADDRESS] мається заборгованість за спожиту електроенергію, у розмірі 1\~734, 48 грн., яка утворилася за період з 07.02.2018 р. по 31.12.2018 р. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких\~обставин,\~суд дійшов\~висновку щодо\~обґрунтованості позовних\~вимог в\~частині стягнення\~з відповідачки\~суми заборгованості\~за спожиту\~електроенергію,\~яка утворилась\~за період\~з 07.02.2018 р. по 31.12.2018 р., у розмірі 1\~734, 48 грн. Крім того, згідно з п. 11. Договору про користування електричною енергією від 13.05.2007 Споживач зобов`язався невідкладно повідомляти позивача про недоліки в роботі приладу обліку. Згідно з п. 20 Договору Споживач несе відповідальність прострочення внесення платежів за електричну енергію, за порушення правил користування електричною енергію, ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень і приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів, насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам Енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. Так 18.02.2020 р. при огляді електроустановки квартири [ADDRESS] , де мешкає відповідач, представниками AT Харківобленерго було виявлено розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення до електромережі, безоблікове споживання електричної енергії поза приладом обліку, самовільне підключення до електромереж AT Харківобленерго. Виявлене порушення працівниками позивача було зафіксовано в Акті № 230874 від 18.02.2020 р. Огляд електроустановки проводився у присутності споживача [PERSON] , який від підпису в акті відмовився. Від пропозиції внести свої зауваження також відмовився. Акт було підписано представниками AT Харківобленерго у присутності свідків. На підставі вищевказаного Акту про порушення № 230874 від 18.02.2020 р. було проведено засідання комісії з розгляду актів порушення, за результатами якої складено протокол № 13-2020 від 07.04.2020. Згідно з повідомлення від 18.02.2020 року [PERSON] викликалася на засідання комісії для вирішення питань про виявлене порушення, яке зафіксоване в акті порушення ПРРЕЕ від 18.02.2020 р. за № 230874. Однак відповідач повідомлення не отримала, на засідання комісії не з`явилася. Як вбачається з Протоколу засідання комісії з розгляду актів порушення ПРРЕЕ № 13-2020 від 07.04.2020 року, комісія АТ «ХОЕ» розглянула акт порушення ПРРЕЕ № 230874 складений 18.02.2020 року на споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановила що має місце порушення ПРРЕЕ, зафіксоване в акті № 230874 відповідає п.п. 7 п. 8.4 «Визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики та комунальних послуг України від 18.07.2019 року № 1525. Величина розрахункового добового об`єму споживання електроенергії W доб. визначається по п. 8.4.13 формули 8 Методики. Період розрахунку з 05 лютого 2020 р. по 18 лютого 2020 року, а саме 13 діб. Перепускна здатність алюміній 2 мм 2 (гл.ПУЕ) 21А. Потужність 4, 16 кВт, зафіксована у договорі або визначена за формулою Методики, режим роботи 9 год. Добове споживання електроенергії W доб. 33,28 кВт год. Розрахунок суми до сплати провести без урахування проведених нарахувань за період порушення. Комісія дійшла до наступних висновків: визначений об`єм необлікованої електричної енергії складає 433 кВт год., вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення до мережі, згідно з рахунком № 0797044775 від 07.04.2020 року складає 983 грн. 28 коп. 16.03.2020 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про погашення вказаної суми заборгованості, яке отримано ним 23.03.2020 року, однак відповідачем вказана сума не сплачена. Доказів сплати відповідачем вказаної суми заборгованості до суду не надано. Згідно п.п. 2.3.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник. Відповідно до п.п. 8.2.4 вказаних Правил, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. Згідно з п.п. 8.2.5 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Відповідно до п. 8.2.7 Правил, споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідачки суми нарахувань за Актами про порушення в загальному розмірі 983, 28 грн. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частиною 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до частини 1 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями частин 1 та 3 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України). Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved