Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

В жовтні 2018 року Новосілецька сільська рада Деражнянського району Хмельницької області звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати спадщину померлого 01 листопада 2002 року [PERSON], якою є земельна ділянка, площею 1,77 га, розташована на території Новосілецької сільської ради, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відумерлою та передати її у власність територіальної громади за місцезнаходженням земельної ділянки, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, проте спадкоємців, які б її прийняли у встановленому законом порядку, немає. Згідно з ухвалою судді від 30 жовтня 2018 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника заяву про визнання спадщини [PERSON] відумерлою підтримав та просить її задовольнити із наведених у ній підстав. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до п.8 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Як встановлено судом, 01 листопада 2002 року в с. Підлісне Деражнянського району Хмельницької області помер [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00020974777 від 12 вересня 2018 року. Відповідно до довідки Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №239 від 09 жовтня 2018 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав [INFO] одиноко. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №53437591 від 25 вересня 2018 року та архівної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №3204/01-18 від 26 вересня 2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 01 листопада 2002 року, не заводилася. Вказані обставини свідчать, що після смерті 01 листопада 2002 року [PERSON] спадщину ніхто не приймав, спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Звертаючись до суду із заявою, заявник посилався на те, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], входить земельна ділянка площею 1,77 га, що розташована на території Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №082293, виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №330 від 23 вересня 2003 року. Інше майно, яке б належало спадкодавцю [PERSON], відсутнє. В силу ч.1 ст.125 ЗК України (в редакції зі змінами станом на 01.02.2002р., яка діяла на час смерті [PERSON]Л.) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Враховуючи зазначене положення Закону, суд вважає безпідставними посилання заявника про входження до складу спадкового майна [PERSON] означеної земельної ділянки, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий 23 вересня 2003 року, тобто після смерті 01 листопада 2002 року останнього. З огляду на таке, [PERSON] за життя не набув права власності на земельну ділянку, а тому така не являється обєктом спадкування. Крім того, суд враховує, що заявник у заяві про визнання спадщини відумерлою послався на норми діючого\~Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року. Статтею 1277 ЦК України\~установлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], тобто 01 листопада 2002 року. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми\~ЦК Української РСР 1963 року. Згідно зі ст.ст.\~524,\~ч.ч. 1 і 3, 525, 526, 548, 555 ч. 1,\~560 ЦК Української РСР 1963 року\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в\~статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовилися від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті\~528\~і\~534\~цього\~Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті\~534,\~553,\~555\~цього\~Кодексу). Отже,\~ЦК Української РСР 1963 року\~не передбачено визнання спадщини відумерлою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявником не доведено належними доказами наявність у померлого 01 листопада 2002 року [PERSON] будь якого майна, яке б входило до складу його спадщини та при цьому, допускаючи наявність такого майна чи права на майно у останнього, спадщина, яка відкрилася після його смерті, не може бути визнана відумерлою, оскільки в силу положень ст. 555 ЦК Української РСР 1963 року вважається такою, що прийнята державою. З цих підстав заяву Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання спадщини відумерлою слід залишити без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed