Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В жовтні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення штрафу в сумі 7824грн. за порушення умов кредитного договору та договору застави, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору укладеного між сторонами 30.08.2013 року та договору застави від того ж числа, відповідач зобовязався здійснювати страхування заставного майна протягом усього терміну кредитування. Укладений відповідачем договір страхування №202.14.2243500 від 20.08.2014 року закінчився 01.03.2015 року. Оскільки договір страхування не поновлювався, у банку виникло право на стягнення з позичальника штрафу, відповідно до п.4.2 договору застави. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову. Відповідач проти позову заперечував, оскільки банку не заподіяно жодних збитків, предмет застави до повного погашення кредиту перебував у справному стані, страхових випадків не виникало. Крім того, з врахуванням належного виконання зобовязань по погашенню кредиту та зазначених обставин, відповідач просив максимально зменшити розмір штрафу. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.08.2013 року між ПАТ АБ«Украгазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №39/852013/ро, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 91280грн. на строк до 28.08.2020 року при умові сплати процентів 14,9 річних. В забезпечення виконання зобовязань за цим договором між тими ж сторонами укладено договір застави автомобіля Кіа, кузов №Z94CB41AADR143312, реєстраційний номер [NUMBER]. 30.08.2014 року [PERSON] уклав договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.14.2243500, строк дії якого закінчився 01.03.2015 року, що сторонами не заперечується. По закінченню цього строку, страхування автомобіля не здійснювалося, за що банком нараховано штраф в сумі 7824грн. відповідно до п.4.2 договору застави, за змістом якого за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.4 цього договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф. Розмір штрафу встановлюється залежно від строку протягом якого заставодавець порушував вимоги п.3.3.4 цього договору та становить 1,5% від заставної вартості предмета застави, визначеної у п.2.3 цього договору, який збільшується на 0,75п.п. щомісячно наростаючим підсумком, починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення. 01.10.2015 року [PERSON] здійснив повне дострокове погашення кредиту. Дані факти підтверджуються: кредитним договором №39/85/2013/ро від 30.08.2013 року; договором застави транспортних засобів від 30.08.2013 року; договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.14.2243500 від 30.08.2014 року; квитанціями про погашення кредиту. Відповідно до ч.1ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пояснення відповідача про відсутність права на неустойку без заподіяних банку збитків не заслуговує на увагу, оскільки за ч.1 ст.550 таке право виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Разом з тим, суд вбачає ряд обставин, які дають підстави для зменшення заявленого розміру штрафу. Зокрема це відсутність доказів з боку банку щодо вимоги страхування предмету застави, єдиний лист датовано 05.10.2015 року, тобто після повного дострокового погашення кредиту. Правом на страхування застави за свій рахунок відповідно до п. 4.3 договору застави банк не скористався. Відповідно до п.3.3.4 договору застави на період дії цього договору заставодавець зобовязаний застрахувати предмет застави на його повну вартість. Жодної привязки в цій частині договору до заставної вартості автомобіля немає. При цьому автомобіль не оцінювався працівниками банку, докази такої пропозиції відсутні, що створило нерівні умови між сторонами, оскільки штраф, згідно п.4.2 договору застави обраховується вже із заставної вартості транспортного засобу. Крім того, судом беруться до уваги пояснення відповідача про відсутність страхових випадків та належне виконання умов кредитного договору, який є основним у виниклих зобовязаннях. Таким чином суд дійшов висновку про необхідність зменшення штрафу до 10%, а саме до стягнення підлягає сума 782,40 грн. Судові витрати по справі становлять 1218 грн. та розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України. Також підлягає поверненню сума зайво сплаченого судового збору -160 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial