Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

в\~жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, поданим в його інтересах адвокатом Вуїв Оксаною Вікторівною, до відповідача\~ [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 30 березня 2019 року було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу кошти в сумі 261\~225 грн. 00 коп., які останній зобов`язався повернути в строк до 01 жовтня 2019 року. Проте, відповідач ухилився від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення суми боргу. Станом на 01 жовтня 2019 року останній повернув лише 105\~400 грн. 00 коп. В зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача: - заборгованість за договором позики від 30 березня 2019 року в розмірі 155\~825 грн. 00 коп., - проценти за користування позикою\~за період з 30 березня 2019 року по 01 жовтня 2019 року в розмірі 789 грн. 80 коп., згідно п.4 укладеного між сторонами договору позики, - проценти, нараховані відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України, за період з 02 жовтня 2019 року по 07 жовтня 2021 року в розмірі 9\~426 грн. 35 коп., - інфляційні збитки за період з 02 жовтня 2019 року по 07 жовтня 2021 року в розмірі 19\~400 грн. 21 коп., - пеню за порушення умов договору позики в розмірі 500\~000 грн. 00 коп., виходячи з встановленого умовами договору розміру\~10 % від суми позики, неповернутої в строк, за кожен день прострочення виконання зобов`язання, відповідно до п.11 договору, а всього\~658441 грн. 36 коп. Представник позивача [PERSON] адвокат Вуїв О.В. в судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, 30 березня 2019 року між сторонами було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу кошти в сумі 261\~225 грн. 00 коп., які останній зобов`язався повернути в строк до 01 жовтня 2019 року. За умовами вказаного договору позичальник також зобов`язався сплачувати позикодавцю проценти в розмірі 1 % річних за весь час фактичного користування коштами (п.4 договору). В разі порушення умов договору в частині вчасного повернення суми позики, відповідач зобов`язався сплатити позикодавцеві пеню в розмірі 10 % від суми позики, неповернутої у строк, за кожен день прострочення виконання зобов`язань (п.11 договору). На підтвердження отримання відповідачем коштів, зазначених у договорі позики від 30 березня 2019 року, останнім написана розписка від 30 березня 2019 року. В строк до 01 жовтня 2019 року позичальником повернуто 105\~400 грн. 00 коп. В іншій частині позичальник взяті на себе зобов`язання не виконав, що підтверджується наявністю боргового документа в позикодавця. Водночас відповідачем не надано доказів повернення коштів у повному обсязі. Так, відповідно до положень ст.ст.\~526,\~530,\~598,\~599 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст. 627 ЦК України). З положень ст.ст.1046,\~1047 ЦК України\~вбачається, що за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положення ч.ч.\~1,\~3ст.1049 ЦК України\~передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1ст.1050 ЦК України\~в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання. Отже, відповідач [PERSON] зобов`язаний повернути позивачу [PERSON] залишок боргу за договором позики в розмірі 155\~825 грн. 00 коп. Разом з тим, відповідно до ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту вказаних норм вбачається, що позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики в розмірі, встановленому договором, а в разі, якщо договором не встановлений розмір процентів - на рівні облікової ставки Національного банку України протягом встановленого договором періоду користування коштами. За такого, з відповідача\~ [PERSON] на користь позивача [PERSON] належать до стягнення також проценти за користування позикою\~за період з 30 березня 2019 року по 01 жовтня 2019 року в розмірі 789 грн. 80 коп., згідно п.4 укладеного між сторонами договору позики (155\~825 х 1%/365 х 185 дн.). Кім того, згідно ч.1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначені проценти, інфляційні втрати підлягають стягненню після спливу визначеного договором строку користування коштами. Тому, з відповідача також підлягають стягненню обумовлені проценти за період з 02 жовтня 2019 року по 07 жовтня 2021 року в розмірі 9\~426 грн. 35 коп. (155\~825 х 3%/365 х 736 дн.), інфляційні збитки за період з 02 жовтня 2019 року по 07 жовтня 2021 року в розмірі 19\~400 грн. 21 коп. (в межах заявлених позовних вимог). Проте, вимоги про стягнення пені за порушення умов договору позики, нарахованої позивачем за період з 07 квітня 2021 року по 07 жовтня 2021 року задоволенню не підлягають, оскільки з закінченням строку користування коштами, право нараховувати обумовлену в договорі пеню, припиняється. В даному випадку права та інтереси позивача забезпечені ч.2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року в справі №202/4494/16-ц, Касаційного цивільного суду в постанові від 05.11.2020 року в справі № 711/5482/18). Згідно ч. 1\~ст.\~141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (27 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 1\~850 грн. 72 коп. (6\~854, 50 х 27 %).

Outcome: partial