Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник позивача, діючий від його імені та в його інтересах, на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - померла [INFO]; копія свідоцтва про народження позивача; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру; копії витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.03.2001р. та 05.05.2011р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO]; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 20.02.1997р. про введення до експлуатації житлового будинку [ADDRESS], що належить [PERSON]; копія генерального плану присадибної ділянки на ім'я забудовника [PERSON]; копія домової книги; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], оформленого на ім'я [PERSON]; ; копія плану реєстрації господарсько-побутових будівель за спірною адресою; копія акту про закінчення будівництва та введення до експлуатації житлового будинку від 12.02.1997р. на ім'я забудовника [PERSON]; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2013р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] є сином нині померлої [PERSON] За життя [PERSON] збудувала будинок [ADDRESS], у якому мешкала без оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Факт належності будинку [PERSON] підтверджується: копією технічного паспорту на будинок на її ім'я; копією договору забудови від 25.03.1996р.; копією акту про закінчення будівництва та введення до експлуатації житлового будинку від 12.02.1997р. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила, [INFO] р. - померла. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на вищезазначений житловий будинок. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті матері позивач звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок (матір позивача за своє життя так і не встигла оформити свідоцтво про право власності на нерухомість та зареєструвати її у передбаченому законом порядку), про що 26.12.2013р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, як на об'єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. На момент смерті [PERSON] разом із нею мешкав позивач, він доглядав за матір'ю. Інший спадкоємець за законом - сестра позивача [PERSON] на спадщину після смерті матері не претендує, із заявою про її прийняття до нотаріуса не зверталася, не заперечує, щоб позивач оформив право власності на спадковий будинок після смерті матері. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці її не прийняли та на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом (ст. 1258 ЦК України). Він у передбачений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже він вже вважається таким, що її прийняв. Крім того, на момент смерті [PERSON] позивач мешкав разом із нею, отже він прийняв спадщину і фактично. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину і в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса та стосовно фактичного управління та володіння спадковим майном (догляд за будинком та мешкання в ньому, сплата витрат по його утриманню, зберігання відповідних документів на майно та ін.). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч.3 ст. 1268 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя [PERSON] не було оформлено правовстановлюючий документ на житловий будинок, у зв'язку із чим в даний час позивач вимушений звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved