Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивує тим, 25.03.2014 року між нею, як покупцем, з однієї сторони та відповідачем-1 і [PERSON] (правонаступником якої є відповідач-2), як продавцями, з іншої сторони було укладено Договір. Відповідно до п. 1 Договору, продавці передають у власність (продають), а покупець приймає у власність (купує) квартиру за № 31, що знаходиться у будинку № 6 по вулиці Соснова міста Українка Обухівського району Київської області, і оплачує її вартість за ціною та у порядку, що передбачені законом. Згідно з п. 5 Договору, продаж Квартири вчинено за 778 215,00 грн., з яких 332 038,00 грн. продавці отримали від покупця до підписання цього договору, а рештуцієї суми, а саме 446 177 грн.покупець зобов'язаний сплатити в строк до 01 серпня 2014 року. Остаточний розрахунок за квартиру не був проведений між покупцем та продавцями з незалежних від позивача обставин. В звязку з чим позивач звернулась до суду та просить стягнути з [PERSON] на її користь сплачену суму авансу за договором купівлі - продажу квартири від 25 березня 2014 року в розмірі 166 019 грн. 00 коп.; стягнути з [PERSON] сплачену суму авансу за договором купівлі - продажу квартири від 25 березня 2014 року в розмірі 166 019 грн. 00 коп.; стягнути з відповідачів на її користь сплачену суму судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1 660 грн. 19 коп. з кожного. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подав заяви (двічі поспіль) з проханням відкласти розгляд справи у (зв'язку з його хворобою), а у випадку прийняття рішення просив врахувати наявні у справі докази. Доказв поважності причин своєї неявки не подав. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, подав заперечення проти позову, заперечив поти відкладення розгляду справи. Вказав, що [PERSON] неодноразово звертався до позивача, з питанням коли останній здійснить оплату згідно з Договором, проте остання постійно відмовлялася, посилаючись на брак коштів, таким чином, порушення зобовязання трапилося саме з вини позивача, яка прострочила строк виконання основного зобов'язання, що спричинило знецінення квартири, яка була предметом договору, майже у три рази. Також представником відповідачів було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки позивач [PERSON] звернулась з позовом про стягнення боргу з пропуском строку позовної давності, який сплинув 02.09.2017 року. Судом також була витребувана спадкова справа після померлої 09.04.2015 року [PERSON] З урахуванням обставин справи та поданих доказів, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача (визнавши причину неявки до суду неповажною). Вислухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив такі обставини. 15 грудня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким\~ЦПК України\~викладено в новій редакції. Відповідно до п.п. 9 п.1 Розділу\~ХІІІ\~Перехідних Положень ЦПК України\~в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, ч.ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. У ч. 1 ст. 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість, двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1\~ст. 627 ЦК України,\~\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 25.03.2014 року між позивачем, як покупцем, з однієї сторони та відповідачем-1 і [PERSON] (правонаступником якої є відповідач-2), як продавцями, з іншої сторони було укладено Договір. Відповідно до п. 1 Договору, продавці передають у власність (продають), а покупець приймає у власність (купує) квартиру за № 31, що знаходиться у будинку № 6 по вулиці Соснова міста Українка Обухівського району Київської області, і оплачує її вартість за ціною та у порядку, що передбачені законом. Згідно з п. 5 Договору, продаж Квартири вчинено за 778 215,00 грн., з яких 332 038,00 грн. продавці отримали від покупця до підписання цього договору, а рештуцієї суми, а саме 446 177 грн.покупець зобов'язаний сплатити в строк до 01 серпня 2014 року. Позивач, звертаючись до суду з заявленим позовом, стверджує, що порушення зобовязання трапилось з вини відповідачів, у зв'язку з цим перед позивачем станом на сьогодні наявна заборгованість у розмірі 323 038 гривень 00 копійок. Згідно зі ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови під зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.\~\~\~\~ В тому числі суд вважає, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б доводили той факт, що порушення зобовязання трапилось з вини відповідачів. В матеріалах справи міститься лише запрошення (від 18.09.2017 року) позивача на адресу вдповідачів на отримання остаточного розрахунку за договором купівлі-продажу від 25.03.2014 року, що свідчить про сплив трьох років з моменту, коли позивач мала розрахуватись за договором. Інших доказів поважності пропуску строку кінцевого розрахунку та намагання вирішити це питання із відповідачами позивач не надав. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони безпідставниі, необгрунтовані та недоведені відповідними доказами. Що стосується заяви представника відповідачів [PERSON], щодо застосування строків позовної заяви, то суд, вирішуючи спір по суті позовних вимог, не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, оскільки відмовляє в задоволенні позовних вимог по суті. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed