Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

В грудні 2013 р.[PERSON]звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що вона є опікуном онука [PERSON],1997 р.н. Батько [PERSON]-її син [PERSON] помер [INFO]. Мати дитини [PERSON],[INFO],рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2006 р.була визнана безвісно відсутньою. Останній раз [PERSON]була дома 12.06.2003 р.,після чого жодних відомостей про себе не повідомляла,не надсилала листів або коштів на утримання дитини,заходами розшуку її місце знаходження органами внутрішній справ не встановлено. Посилаючись на ці обставини,з підстав ст.46 ЦК України заявник [PERSON]як опікун над онуком [PERSON]просить оголосити [PERSON]померлою. В судовому засіданні [PERSON]заявлені вимоги підтримала та пояснила,що її син [PERSON].з 1995 р. проживав однією сім*єю з [PERSON],в 1997 р.народився їх син [PERSON].В лютому 2001 р.[PERSON]та [PERSON]зареєстрували шлюб,після чого [PERSON]змінила прізвище на [PERSON].В квітні 2001 р.[PERSON]помер,до 2003 р.[PERSON]проживала разом з дитиною в [ADDRESS],а 12.06.2003 р.пішла з дому з особистими речами та більше не поверталась.З цього часу жодних відомостей про неї не надходило,заходами розшуку встановити її місце перебування не вдалося.Оскільки більше трьох років відомості про [PERSON]відсутні,заявник просить оголосити її померлою,що є необхідним для оформлення спадкових прав її підопічного онука та інших пов*язаних з цим питань. В судове засідання представники зацікавлених осіб не з*явились, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району надала письмову заяву про розгляд справи без участі її представника,по суті вимог не заперечувала. Заслухавши заявника, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Як встановлено ст.46 ч.1 ЦК України фізична особа може бути судом оголошена померлою,якщо в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років. Як встановлено з матеріалів справи,02.02.2001 р.[PERSON],уродженка с.Гостищево Яківлівського району Белгородської області,зареєструвала шлюб з [PERSON],їй було присвоєно прізвище [PERSON]. [INFO].народився [PERSON],батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Батько дитини [PERSON].[INFO].помер. Розпорядженням голови Шевченківської райадміністрації № 54р від 11.01.2006 р.заявник [PERSON]була призначена опікуном над малолітнім онуком [PERSON],1997 р.н.,батько якого [PERSON]помер,місце знаходження матері дитини [PERSON]невідомо. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2006 р.[PERSON]була визнана безвісно відсутньою. Як пояснила заявник,востаннє [PERSON]з*явилась за місцем проживання 12.06.2003 р. Відповідно до довідки адресно-довідкового бюро Запорізької області [PERSON].в реєстрації проживання по Запорізькій області відсутня. Шевченківський РВ ЗМУ МВС України в Запорізькій області повідомив,що на теперішній час місце знаходження [PERSON]не встановлено. Таким чином,в місці постійного проживання [PERSON]немає відомостей про місце перебування протягом з 2003 р.,більше десяти років. З наведеного суд встановив,що заява про оголошення [PERSON]померлою підлягає задоволенню як обґрунтована та доведена доказами.

Outcome: approved