Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Виконавчий комітет Тульчинської міської ради, як орган опіки та піклування,звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна над дітьми, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дітей самоусунулася від належного виховання та утримання дітей, за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, має сумнівні знайомства, не дбає про здоров`я, фізичний та духовний розвиток дітей, не приділяє уваги їх навчанню, не забезпечує матеріально. Також відповідач систематично залишала дітей без нагляду, що створювало загрозу їх життю та здоров`ю, притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків за ч. 1 ст. 184 КУпАП. В даний час відповідач залишила дітей на двоюрідну бабусю [PERSON] за місцем її проживання в [ADDRESS] та виїхала у невідомому напрямку. [PERSON] в даний час піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дітей, забезпечує їх матеріально, нею створені усі необхідні умови для виховання дітей. Крім того, [PERSON] має всі необхідні моральні якості та стан здоров`я, які дозволяють їй бути опікуном над дітьми. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над дітьми та призначити [PERSON] їх опікуном. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з грудня місяця діти проживають з [PERSON] Працівники органу опіки та піклування неодноразово проводили розмову з відповідачем щодо виконання нею батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей, однак це позитивних результатів не дало. Мати дітей в даний час у м. Тульчині не проживає, місце її перебування не відомо. У відповідача є житло, але вона з цієї квартири винесла все майно. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, також є належним чином повідомленою відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що відповідач вела аморальний спосіб життя, з помешкання, де вона прожавала, зникали речі, побутова техніка, у будинку були створені неналежні умови для проживання дітей, діти були голодні, недоглянуті, в будинку був безлад. Зазначила, що її сестра не може бути опікуном, оскільки хворіє на онкологічну хворобу. Коли діти перейшли жити до неї, вони стали гарно вчитися, стали доглянутими. Вона проживає одна, чоловіка та дітей не має, працює, має бажання та змогу утримувати дітей та бути їх опікуном. Заслухавши представника позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 25.12.2007 (а.с. 4), серії [NUMBER] від 26.04.2011 (а.с. 5), серії [NUMBER] від 28.07.2017 (а.с. 6). Відповідно до акту від 27.11.2018 обстеження умов проживання відповідача [PERSON] та її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , виявлено у будинку безлад, розкидані речі, бруд. Мати дітей не намагається створити належних умов для їх перебування. У дітей відсутній одяг у необхідній кількості, запас продуктів харчування обмежений, відсутні особисті засоби гігієни, постільна білизна, письмовий стіл для занять (а.с. 15). Відповідно до довідки-характеристики голови квартального (вуличного, будинкового) комітету (а.с. 17), відповідач [PERSON] за адресою місця проживання - [ADDRESS] - характеризується негативно, на її поведінку неодноразово надходили скарги, також вона систематично залишала дітей без догляду, веде аморальний спосіб життя, має сумнівні знайомства. Вихованням малолітніх дітей займається їх двоюрідна бабуся [PERSON] . Відповідно до листа ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 від 27.11.2018 №438 (а.с. 19), малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , навчаються у даному навчальному закладі, систематично пропускають заняття, до школи ходять неохайні, брудні, не підготовлені до уроків, що свідчить про те, що їх мати [PERSON] не приділяє достатньо уваги їх вихованню та навчанню. На звернення класного керівника мати не реагує, до школи не з`являється. Відповідно до листа Тульчинського відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 03.12.2018 №8114/230/01-2018 (а.с. 20), відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП - невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей. Також відповідно до довідки-характеристики Тульчинської міської ради Вінницької області №04-07-586 від 29.03.2019 (а.с. 24), відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання характеризується негативно, неналежно виконує свої батьківські обов`язки стосовно трьох малолітнії дітей, систематично залишає їх без нагляду, має сумнівні знайомства. Відповідно до медичних висновків Тульчинської ЦРЛ (а.с. 31-33), малолітній [PERSON] , [INFO] , є фізично здоровим, малолітній [PERSON] , [INFO] , має вторинну кардіопатію, непостійну розбіжну співдружню косокість лівого ока, малолітній [PERSON] , [INFO] , страждає на дефіцитну анемію. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради від 20.02.2019 (а.с. 35), визнано доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 150, 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України). Відповідно до ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що наданими доказами, доводи представника позивача про невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , знайшли своє підтвердження, суд вважає що є об`єктивні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо них. Згідно довідки Тульчинської міської ради №02-34-1777 від 10.01.2019 (а.с. 23), третя особа [PERSON] зареєстрована проживає за адресою: [ADDRESS] . В даний час на утриманні [PERSON] знаходяться малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Тульчинської міської ради №02-34-244 від 29.03.2019 (а.с. 25). Відповідно до акту від 29.12.2018 обстеження умов проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , будинок який їй належить, містить 5 кімнат кухню та коридор, є автономне газове опалення, в будинку чисто, охайно, для навчання дітей виділено окремо кімнату. Діти доглянуті, мають необхідний одяг, є запас продуктів харчування (а.с. 16). Відповідно до довідки-характеристики голови квартального (вуличного, будинкового) комітету (а.с. 18), [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , характеризується позитивно, скарг на її адресу не надходило, на її утриманні перебувають троє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] працює у Тульчинській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості на посаді провідного фахівця з питань зайнятості, розмір її доходу за період з липня 2018 року по грудень 2018 становить 64017,35 грн., що підтверджується довідкою про доходи Вінницького обласного центру зайнятості №07-55/167 від 10.01.2019 (а.с. 26). Згідно медичного висновку Тульчинської ЦРЛ від 01.02.2019 (а.с. 34), [PERSON] патологій не має, протипоказань бути опікуном не виявлено. Нормами ст.243 СК України передбачено можливість встановлення опіки над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, позбавленою батьківського піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Тульчинської міської ради надано до суду подання № 40 від 20.02.2019 щодо доцільності призначення [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. За наведених обставин, суд вважає, що є усі підстави для призначення [PERSON] опікуном малолітніх дітей. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст .4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved