Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; та стягнути з неї аліменти на утримання її малолітніх дітей у розмірі 1/2 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття на користь закладу чи особи, куди їх буде влаштовано. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що [PERSON] є матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідачка у шлюбі не перебувала. Відомості про батька дітей записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Діти перебувають на обліку в управлінні-службі у справах дітей як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах (батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків). Також, сімя перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Через безвідповідальність матері, діти [PERSON] та [PERSON] не були влаштованими до дошкільного навчального закладу, [PERSON] логопеда не відвідував. Хоча [PERSON] є багатодітною матірю, посвідчення багатодітної матері до теперішнього часу оформити не спромоглася, чим позбавила дітей можливих пільг. 15 червня 2016 року при обстеженні житлово-побутових умов дітей за адресою: [ADDRESS], їх було виявлено незадовільним. З молодшим [PERSON] перебувала стороння жінка - гр. [PERSON], яка у 2016 році Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровськ позбавлена батьківських прав відносно своїх двох малолітніх дітей. Про місце знаходження [PERSON] А.І. не знала, звязку з нею не було декілька днів. Богдан виглядав неохайно, хворобливо, потребував медичної допомоги. Управлінням-службою дитині було негайно викликано сімейного лікаря-педіатра. На момент перевірки готові страви та запас продуктів були відсутніми. За час перебування комісії за вказаною адресою зявилася мати, яку вкотре було попереджено про правові наслідки невиконання батьківських обовязків, у тому числі позбавлення батьківських прав. У 2016 році мати з дітьми змінила місце проживання, переїхавши до співмешканця, гр. [PERSON], за адресою: просп. [PERSON] (вул. [PERSON])[ADDRESS]. Отримуючи державну допомогу на дітей, ані [PERSON], ані [PERSON] не працювали, проживали за рахунок державних виплат, зловживали алкогольними напоями, вели асоціальний спосіб життя, збирали вдома сумнівні компанії, вчиняли бійки. [PERSON], раніше засуджений, в стані алкогольного спяніння вчиняв фізичне насильство щодо [PERSON] у присутності дітей, що негативно впливало на їх психіку, ставило під загрозу їх життя та здоровя. Обстеженням житлово-побутових умов за вказаною адресою їх було виявлено незадовільними, готові страви та запас продуктів були відсутніми, від матері було чутно запах алкоголю. Тому, з 03.01.2017 року по теперішній час діти - [PERSON] та [PERSON] тимчасово перебувають на повному державному забезпеченні у комунальному закладі центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. [PERSON] 03.01.2017 року за сприянням управління-служби було влаштовано до ДЗ «СБЛ № 1 МОЗ України», де він перебував до 13.01.2017 року без матері. За час перебування хлопчика у медичному закладі, мати його відвідала лише двічі. 13.01.2017 [PERSON] було переведено до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР, де він перебуває по теперішній час на повному державному забезпеченні. Мати дитину періодично відвідує. Згідно інформації адміністрації центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 28.08.2017, за час перебування [PERSON] та [PERSON] у закладі, мати [PERSON] відвідувала їх лише один раз - 11.08.2017 року. За допомогою чи консультацією до адміністрації, психолога закладу мати не зверталась, долею та життям дітей не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала. З метою збереження дітей у сімї, питання причин невиконання [PERSON] батьківських обовязків неодноразово розглядалося на комісії з питань захисту прав дітей виконкому. Матері надавалися рекомендації субєктів соціальної роботи, щодо підвищення батьківського потенціалу, покращення життя дітей, розяснювалися правові наслідки невиконання батьківських обовязків. Проте, мати постійно нехтувала діючим законодавством та інтересами дітей, за період тимчасового їх перебування у державних закладах не виконала жодних рекомендацій для їх повернення, не співпрацює з субєктами соціальної роботи. Такий асоціальний спосіб життя [PERSON] та її суспільне оточення ставить під загрозу життя та здоровя її малолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідачка своїх батьківських обовязків не виконує. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка - [PERSON], [INFO], є матірю малолітніх дітей: -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-КИ № 166136, виданим 04.03.2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 219 від 04.03.2008 року (а.с.6); -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-КИ № 327920, виданим 22.02.2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 207 від 22.02.2011 року (а.с.8); -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-КИ № 530227, виданим 10.02.2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 130 від 10.02.2015 року (а.с.10). Відомості про батька дітей записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується відповідними листами Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.7,9,11). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Проте, мати дітей свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а саме: ухиляються від їх виконання, байдуже ставиться до виховання дітей, що негативно впливає на емоційний та фізичний стан дітей. Відповідачка неодноразово була попереджена Управлінням-службою у справах дітей виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради щодо недопущення невиконання нею батьківських обовязків, а у разі допущення таких дій з її боку - її буде притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 184 КУпАП (а.с.30-31). Проте, відповідачка проігнорувала вищевказані попередження та продовжує не виконувати батьківські обовязки щодо своїх малолітніх дітей. У звязку з вищевказаним, постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2014 року відповідачку було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вказана постанова скасована не була та набрала законної сили 08 грудня 2014 року (а.с.18). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини щодо невиконання відповідачкою своїх батьківських обовязків щодо її малолітніх дітей не потребують доказування, оскільки ці обставини вже встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Згідно численних актів обстеження житлово-побутових умов сімї відповідачки, комісія прийшла до висновку, що для виховання, проживання та повернення дітей із закладів соціального захисту умови не створені. У квартирі взагалі відсутні будь-які меблі для сну, дитячий одяг, іграшки, предмети особистої гігієни тощо. Під час останнього виходу комісії - доступ до квартири був вільним (двері були відчинені). У квартирі перебував чоловік, який назвався «Олександром». Інші анкетні дані не називав; документи, які засвідчують особу не надав. Останній перебував у стані сильного алкогольного спяніння та повідомив, що він є знайомим гр. гр. [PERSON], [PERSON] 07.12.2017 року, коли він заснув у даній квартирі, останні перебували вдома, а коли прокинувся, то вдома нікого не було. Де мешканці житла та коли повернуться, він не знав, звязку з ними не мав. На момент обстеження житла на кухні були залишки розпиття спиртних напоїв, а саме: на столі були 3 чарки з-під спиртного, на тарілках залишки недоїдків, від «Олександра» було чутно характерний алкогольний запах. Вказаний чоловік показав своє місце для сну: у кімнаті № 1 на підлозі на ковдрі, біля батареї. Комісія прийшла до висновку: з останнього візиту за даною адресою (21.11.2017) позитивні зміни на краще знову не відбулися. Мати не створила безпечні умови для повернення дітей з закладів соціального захисту, не забезпечила їх необхідним для нормальної життєдіяльності. Діти продовжують перебування в закладах соціального захисту, залишаються на обліку в УССД. Згідно характеристик, складених на малолітнього [PERSON] директором та соціальним педагогом школи, яку відвідує дитина, [PERSON] виховується в сімї, яка потрапила у складні життєві обставини. Батько хлопчика помер. Мати [PERSON] на вихованні має трьох дітей, не працює, житло винаймає. [PERSON] схильна до зловживання спиртними напоями, доглядом за дітьми та їх вихованням не займається. Хлопчик часто має педикульоз, а мати лікує його тривалий час. Микиту зі школи забирають сторонні люди. Мати часто залишає дітей без нагляду і вдень і вночі і сусіди змушені підгодовувати дітей та наглядати за ними. Було декілька випадків, коли мати була відсутня вдома більше трьох діб. [PERSON] до помешкання приводить своїх нетверезих друзів, розпиває з ними спиртні напої, що створює загрозу здоровю та нормальному розвитку дітей. Батьківські збори [PERSON] не відвідує, навчанням та поведінкою сина не цікавиться, виконання домашніх завдань не контролює. Сімя за фактом багатодітна, але підготувати документи для набуття відповідного статусу мати за півтора року так і не спромоглась. На засіданні Ради профілактики школи прийняте рішення про постановку на облік сімї [PERSON], як такої, що потрапила у складні життєві обставини. Згідно інформації ДЗ «СБЛ № 1 МОЗ України», де медично обслуговуються малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] рекомендації та призначення дільничного педіатра матірю виконуються не в повному обсязі. У квартирі брудно. Щорічний диспансерний огляд [PERSON] та [PERSON] проведено також не в повному обсязі. Богдану диспансеризація взагалі не проведена. При кількох активних відвідуваннях дільничною медсестрою матері залишалися запрошення та проводилися бесіди про необхідність проведення дітям щорічної диспансеризації. Мати на проведені бесіди та запрошення не реагувала. [PERSON] має діагноз «Загальне недорозвинення мови», рекомендовано заняття з логопедом. Через безвідповідальність матері, діти [PERSON] та [PERSON] не були влаштованими до дошкільного навчального закладу, [PERSON] логопеда не відвідував. У звязку з таким ставленням відповідачки до своїх батьківських обовязків, з 03.01.2017 по теперішній час її діти - [PERSON] та [PERSON] тимчасово перебувають на повному державному забезпеченні у Комунальному закладі центрі соціально-психологічної реабілітації дітей за адресою: м. Дніпро, вул. Тверська, 41. За час перебування дітей у закладі їх мати, [PERSON], дітей відвідувала 23.01.2017 року, 22.03.2017 року та 11.08.2017 року. Після останнього візиту мама ні в телефонному режимі, ні іншими засобами інформації долею дітей не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала, що підтверджується листом Комунального закладу центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 08.12.2017 року за № 01-23/253. [PERSON] 03.01.2017 року за сприянням управління-служби було влаштовано до ДЗ «СБЛ № 1 МОЗ України», де він перебував до 13.01.2017 без матері. За час перебування хлопчика у медичному закладі, мати його відвідала лише двічі. 13 січня 2017 року [PERSON] було переведено до Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» за адресою: м. Дніпро, вул. Петрозаводська, буд.371-А, де він перебуває по теперішній час на повному державному забезпеченні. Згідно листа Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 08.12.2017 року за № 588/1.1-29, за весь період перебування [PERSON] у будинку дитини, з 13.01.2017 року, мати відвідувала його: 13.01.2017 року, 12.02.2017 року, 18.02.2017 року, 25.03.2017 року, 16.07.2017 року, 24.07.2017 року, 01.08.2017 року, цікавилась станом його здоров'я, приносила ласощі та предмети догляду. З 02.08.2017 року по теперішній час громадянка [PERSON] свого малолітнього сина [PERSON] не відвідувала, не цікавилась станом його здоров'я ні письмово, ні по телефону, не надавала будь-якої допомоги, не виявляла до своєї дитини батьківської турботи та піклування. Вищевказані обставини, зокрема, щодо невиконання відповідачкою своїх батьківських обовязків щодо її малолітніх дітей, також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], яка була вчителькою малолітнього [PERSON] у першому класі; [PERSON], яка є спеціалістом управління-служби у справах дітей; [PERSON], яка є хрещеною матірю [PERSON]; та [PERSON], яка є невісткою відповідачки. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Однак, в даній сім'ї мати не створила дітям повноцінні і достойні умови життя. Мати не забезпечила її належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про гігієнічні потреби дітей, неодноразово попереджалася про неприпустимість такого відношення до своїх дітей, але відповідачка проігнорувала ці попередження. Для набуття правового статусу дітей, позбавлених батьківського піклування й отримання, у звязку з цим, захисту та допомоги з боку держави, вирішення питання щодо подальшого влаштування дітей, позивач, в інтересах малолітніх дітей, просив припинити особисті немайнові права та обовязки відповідачки по відношенню до її дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 28.09.2017 року за № 989 «Про доцільність позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]», виходячи з інтересів дітей, враховуючи те, що поведінка відповідачки є винною, вона злісно ухиляється від виховання дітей,

Outcome: partial