overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 23 листопада 2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними виникають постійні сварки та суперечки. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] вказала, що на позові наполягає та просить суд його задовольнити, а [PERSON] визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.7). Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сім'ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 25 серпня 2007 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не зявився у судове засідання. Неможливо вручити йому судову по-вістку, оскільки він не проживає за зареєстрованим місцем його проживання (а.с.16). На підставі ч.1 ст.77 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином по-відомлений про час та місце розгляду цивільної справи. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про прове-дення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення [PERSON] та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 25 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований вико-навчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №17. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №047201 від 25 серпня 2007 року (а.с.5). 22 травня 2009 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджуєть-ся копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №127263 від 18 червня 2009 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грун-тується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем [PERSON] шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з відпо-відачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 487 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.8). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 5 березня 2011 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не з'явилась у судове засідання. Вона завчасно у встановленому по-рядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтвер-джується довідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.17). Відповідач визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 5 березня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис №82. Ця обста-вина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 5 березня 2011 року (а.с.4). [INFO] року у них народилася дочка [PERSON] Ця обставина підтвер-джується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамбле-єю ООН. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповіда-чем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що 09 березня 2015 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на частку квартири, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Ізюм пр - т. Леніна,52 кв. 30. При зверненні в нотаріальну контору вияснилось, що в свідоцтві про смерть та в свідоцтві про право власності на житло імя матері вказано « Ганна», а в свідоцтві про укладення шлюбу та в свідоцтві про народження заявниці « Галина», тому просить суд встановити факт родинних відносин зі своєю покійною матірю. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зацікавлена особа, Ізюмська міська рада Харківської області, надала суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, просять вирішити справу згідно чинного законодавства України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] померла 09 березня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Із копії свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира яка знаходиться за адресою: м. Ізюм, пр.-т. Леніна,52 кв. 30 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8,9). Із копії свідоцтва про народження заявниці вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.7). Ізюмська державна нотаріальна контора в своїй відповіді повідомила, що після смерті гр. [PERSON], померлої 09 березня 2015 року, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану в м. Ізюмі Харківської області, пр.-т. Леніна,52 кв. 30, Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як в документах, які підтверджують родинні стосунки з померлою, є розбіжності в написанні імя матері ( а.с.13). Встановлення даного факту носить для заявника юридичне значення. Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином зібрані в справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між заявником і її покійною матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви заявниця зазначала, що вона є неповнолітньою, а саме [INFO]. Також вказувала на те, що вона та [PERSON] бажають укласти шлюб, оскільки фактично створили сімю та очікують на народження спільної дитини. [PERSON] позбавлена можливості укласти шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану, оскільки не досягла шлюбного віку. Посилаючись на викладене, заявниця просила заяву задовольнити, надати їй право на шлюб з [PERSON] в судовому порядку. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, свою заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], представник Відділу ДРАЦС по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте на час судового засідання від останніх надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти надання заявниці права на шлюб не заперечували, посилаючись на те, що це буде відповідати її інтересам. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вищевказаних осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей для її вирішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Зокрема ч. 1 ст. 291 ЦК України передбачає, що фізична особа незалежно від віку та стану здоровя має право на сімю. Вказана норма повністю узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 4 СК України. Відповідно до ст.ст. 4, 22, 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, який для чоловіка та жінки встановлюється у вісімнадцять років. Проте за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], не досягла шлюбного віку, але бажає укласти шлюб з [PERSON], [INFO], що є їх спільним волевиявленням. Відповідно до довідки КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» від 01 грудня 2015 року [PERSON] перебуває на обліку поліклінічного відділення лікарні в звязку з вагітністю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню згідно ст.23 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 10 січня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. [INFO] року від спільного проживання у них народилась дочка [PERSON]. Подружні відносини у них склалися невдало по причині безвідповідального відношення відповідача до обов'язків перед сім'єю, відповідач матеріально сім'ю не підтримував та порушував подружню вірність. З вересня 2009 року вони припинили подружні відносини та спільне проживання, відповідач проживає з іншою жінкою. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з ? частини заробітної плати щомісячно до 1000 гривень на місяць з огляду на відсутність сталого доходу у відповідача. Сторони в судове засідання не зявились, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповідач позов визнав повністю (а.с. 16-17). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.08.2010 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітної плати до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них . Отже, вирішуючи позов в межах заявлених [PERSON] вимог, з врахуванням рівності прав сторін щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від близьких відносин з відповідачем, [INFO] у них народила спільна дитина [PERSON]. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дитини. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомлення (а.с.22), а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.9), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Сторони проживають окремо. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 16 грудня 2015 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд.6, кім. 908-909. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що тим, що, він є наймачем житлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв вул. Айвазовського, буд.6, кім. 908-909. За зазначеною вище адресою зареєстрований [PERSON], який з 01 листопада 2014 року і по теперішній час без поважних причин не проживає за зазначеною вище адресою. Посилаючись на ст. 71 ЖК УРСР позивач просив задовольнити позов. Позивач надав в судове засідання заяву, згідно якої підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON]В в судовому засіданні пояснила, що відповідач значний проміжок часу не проживає за адресою: [INFO], кім. 908-909. Зазначила, що особистих речей відповідача у зазначеному будинку не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул.. Айвазовського, буд. 6, кім. 908-909. Відповідно до актів (а.с.5-17), [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], кім. 908-909, з листопада 2014 року і по теперішній час. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом також встановлено, що відповідач з листопада 2014 року не проживає в спірному житловому приміщенні, тобто понад рік, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України немає, його особистих речей в спірному житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг за будинок відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул.. Айвазовського, буд. 6, кім. 908-909.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому (з врахуванням подальших уточнень) вказувала, що 22 серпня 2010 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельних ділянок. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, у встановлений строк спадщину не прийняла в звязку зі знаходженням на амбулаторному лікуванні та помилково вважаючи, що сам факт написання заяви про прийняття нею спадщини (яка була нотаріально посвідчена) без надання в нотаріальну контору свідчить про прийняття спадщини. Тому [PERSON] просила про визнання поважною причини пропуску строку для прийняття нею спадщини та про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представники відповідачів Вознесенської міської ради та Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району в судове засідання не зявилися, направивши на адресу суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі осіб, що не зявилися в судове засідання, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачами позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 22 серпня 2010 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не вчинила необхідних дій, що можуть свідчити про її прийняття. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що [PERSON] не подала вчасно заяву про прийняття спадщини в звязку зі знаходженням на амбулаторному лікуванні та помилково вважаючи, що сам факт написання заяви про прийняття нею спадщини (яка була нотаріально посвідчена) без надання в нотаріальну контору свідчить про прийняття спадщини і ці причини суд визнає поважними. Тому суд, виходячи з обставин справи, вважає необхідним надати позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці.

Outcome: approved