Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

В заявленому позові позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну незаконною порубкою дерев у розмірі 23873 грн. 75 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Як встановлено вироком суду, останній 28.02.2020 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання у [ADDRESS] , вчинив самовільну рубку дерев у лісовому масиві неподалік вказаного населеного пункту, з метою їх подальшого використання у якості дров для опалення свого помешкання. Своїми умисними діями, [PERSON] заподіяв довкіллю та державним інтересам істотну шкоду у розмірі 23873 грн. 75 коп., яку обраховано на підставі висновку № 715/20-28 від 08.05.2020 року за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи. Даний вирок набрав законної сили 25.07.2020 року. Вважає, що у зв`язку з цим та в силу вимог ст. 82 ЦПК України вина відповідача доказуванню не підлягає, що обумовлює обов`язок останнього відшкодувати шкоду, заподіяну незаконною порубкою дерев. В судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява, в якій він просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду останнім подана заява, у якій він вказав, що позов визнає, проти його задоволення не заперечує, просив розглядати дану цивільну справу без його участі. 08.02.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Як встановлено вироком суду, останній 28.02.2020 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання у [ADDRESS] , вчинив самовільну рубку дерев у лісовому масиві неподалік вказаного населеного пункту, з метою їх подальшого використання у якості дров для опалення свого помешкання. Своїми умисними діями, [PERSON] заподіяв довкіллю та державним інтересам істотну шкоду у розмірі 23873 грн. 75 коп., яку обраховано на підставі висновку № 715/20-28 від 08.05.2020 року за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи. Даний вирок набрав законної сили 25.07.2020 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», заподіяна державі шкода внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Так, згідно листів голови Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 57 від 12.01.2012 року та № 146 від 29.01.2021 року, в період 2020-2021 років Тлумацька міська рада не заявляла позов до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев у розмірі 23873 грн. 75 коп. Згідно ч. 1, ч. 2 п.1 ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2270 грн. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 105, 107 Лісового кодексу України та

Outcome: approved