overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя між ними не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, протилежності характерів та відмінності поглядів на життя, в зв'язку з чим з 2011 року вони припинили шлюбні відносини, а також, що на примирення з відповідачем вона не згодна та, більш того, відповідач живе з іншою жінкою. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, у якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 14 серпня 2004 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 933 ; у сторін це перший шлюб ; від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя сторін не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, протилежності характерів та відмінності поглядів на життя. З 2011 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Крім того, сторони заперечують проти надання їм судом будь-яких строків для примирення, про що вони зазначили у адресованих суду своїх письмових заявах. Більш того, позивач зазначає, що станом на теперішній час відповідач живе з іншою жінкою. З огляду на наведене та враховуючи положення ч.1 ст.24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя та/або вимоги про визначення місця проживання дитини сторонами не заявлені, а позивач у позовні заяві вказує, що між нею і відповідачем відсутні суперечки з цих питань. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, В своїй позовній заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.02.1995 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в березні 2013 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати, місце проживання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] визначити з позивачем - [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надала до суду заяву про розгляд позовної заяви в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги визнає проти їх задоволення заперечує. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 04.02.1995 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в березні 2013 року по причині різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, вважає необхідним визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] визначити з матір'ю - [PERSON] Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, В своїй позовній заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.06.2009 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в липні 2012 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надала до суду заяву про розгляд позовної заяви в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги визнає проти їх задоволення заперечує. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 12.06.2009 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в липні 2012 року по причині різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з літа 2011 року шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться та вони проживають різними сім'ями. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], яка просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомив суду причину своєї неявки в судове засідання, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 06 липня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м.Одеси, актовий запис № 595 ; у позивача це перший шлюб, а у відповідача - другий ; дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, що вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя та сімейні відносини, що з літа 2011 року шлюбні відносини між нею і відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться, з вказаного часу вони проживають окремо, та що примирення між ними неможливе. З огляду на наведене та враховуючи положення ч.1 ст.24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечило б інтересам позивача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони не заявляли у даній справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що нещодавно відповідач, через надуману сварку, підняв не неї руку та його жорстокість і неповага до неї поклала останню точку у їхніх відносинах, та окрім цього відповідач постійно погрожує їй викраденням їхнього сина, якого вона до теперішнього часу годує груддю, в зв'язку з чим вона вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їхнього шлюбу суперечить як їхнім інтересам, так і інтересам їхньої малолітньої дитини, оскільки постійні сварки та емоційні спалахи відповідача лякають дитину. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштова накладна, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 21 травня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 427 ; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що, по-перше, шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки під час їхнього спільного виявилося, що в них несумісні характери, вони мають різні погляди на життя та виховання дитини, їхні національні погляди кардинально відрізняються, вони не кохають один одного та не бажають бути разом ; по-друге, нещодавно відповідач, через надуману сварку, підняв не неї руку та його жорстокість і неповага до неї поклала останню точку у їхніх відносинах ; і, по-третє, відповідач постійно погрожує їй викраденням їхнього сина, якого вона до теперішнього часу годує груддю. З огляду на наведене, позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їхнього шлюбу суперечить як їхнім інтересам, так і інтересам їхньої малолітньої дитини, оскільки постійні сварки та емоційні спалахи відповідача лякають дитину. З огляду на наведене та враховуючи положення ч.1 ст.24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечило б інтересам позивача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони не заявляли у даній справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, а в останнє судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.03.2013 року, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом шести місяців сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирилися. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, поясненнями сторін і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилалась на ті обставини, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 1999 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та не підтримуються з 12 березня 2012 року. Примирення є неможливим. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. В обґрунтування вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги належним чином. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відомості про поважність причин неявки відповідача матеріали справи не містять. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO]. Його батьками є: мати [PERSON]; батько - [PERSON]. Батько мешкає окремо від дитини, належної матеріальної допомоги на її утримання не надає. [PERSON] працездатний, має постійний дохід, інших дітей на утриманні не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з дня звернення позивача до суду та до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. В обґрунтування вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини та власну неспроможність через невеликий рівень заробітної плати забезпечити дитині пристойне існування. Як на правові підстави позову позивач послалась на ст. 180, 181, 183 СК України. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Її представник підтримала позицію свого довірителя. Відповідач позов визнав частково, вважав, що позивач має право на отримання аліментів у розмірі 1/6 частини через ті обставини, що після розірвання шлюбу він ([PERSON]) фактично створив нову сім'ю (без реєстрації шлюбу) в якій народилася дочка [PERSON], [INFO], і на теперішній час в нього на утриманні також перебуває цивільна дружина, яка не працює, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач послався і на те, що має постійне місце роботи, але отримує заробітну плату у розмірі, значно меншому, ніж заробітна плата позивача та навів підтвердження припинення підприємницької діяльності, якою займався раніше. Представник відповідача вважав таку позицію обґрунтованою. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 05 червня 2009 року по 03 червня 2011 року від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2013 року, постановленого в цивільній справі № 490/11973/13-ц, [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 27 грудня 2013 року. [PERSON] працездатний, має постійний дохід та має на утриманні також іншу малолітню дитину - [PERSON], [INFO], та її мати - [PERSON] - до досягнення дитиною трирічного віку. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з дня звернення позивача до суду та до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, на утримання їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1. при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 350 грн. на кожну дитину, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони в судове засідання не з'явились. До судового засідання позивач подала суду заяву про зменшення позовних вимог до 250 грн. на кожну дитину, просила справу слухати у її відсутності. Відповідач подав суду заяву про визнання позову про стягнення з нього аліментів в розмірі по 250 грн. на кожну дитину, просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2014 року і до повноліття дітей. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони в судове засідання не з'явились. До судового засідання від позивача надійшла заява, в якій вона зменшила позовні вимоги до 300 грн. щомісячно та просила справу слухати у її відсутності. Від відповідача до судового засідання надійшла заява, в якій він погодився на сплату аліментів в розмірі 300 грн. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1.при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 23 жовтня 2014 року і до повноліття дитини. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved