Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

в заяві вказано, що з 09/08/1996 сторони перебували в шлюбі. 07/10/2020 шлюб сторін розірвано. 27/11/2014 сторони придбали квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на відповідача. Оскільки майно придбано в період шлюбу, тому позивач просила суд поділити квартиру, визнавши за позивачкою право на 1/2 частину квартири. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюб № [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07/09/2020 шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до інформації №51226926101 комору №ХІІ в корпусі 3 будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 26/11/2014. Відповідно до інформації №223872146 квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 27/11/2014. 12/04/2021 представник позивача збільшила позов та просила суд поділити між сторонами квартиру та комору. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В ч. 3 ст. 61 СК України вказано, що, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В ч. 1 ст. 63 СК України вказано, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. В ч. 1 ст. 69 СК України вказано, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Визнання права власності на частку в речовому праві за позивачем за даним судовим рішенням та з урахуванням державної реєстрації речового права, на відповідний період, передбачає необхідність вирішення питання про права відповідача на відповідне майно та одночасного відображення інформації у відповідному державному реєстрі про співвідношення речових прав в спірному майні з урахуванням змісту судового рішення на основі принципу юридичної визначеності та задля забезпечення виконання судового рішення. Відповідно до\~зазначеного,\~суд,-\~

Outcome: approved