Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

В грудні 2014 року позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, в якій просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 980,92 грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали на те, що 15 червня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача та [PERSON], внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля «ВАЗ 2107» - [PERSON] отримала тілесні ушкодження та потребувала медичної допомоги. Швидка медична допомога була надана їй в 16 лікарні, після цього вона була направлена у лікарню, в якій знаходилася три доби. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2014 року винним у скоєнні ДТП був визнаний [PERSON]. Внаслідок скоєного з вини відповідача ДТП, [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови та забиття грудної клітки, внаслідок чого, протягом довгого часу мала проблеми зі здоровям, а саме: періодичний головний біль, постійну нудоту, голово кружіння та болі в грудній клітині. Окрім цього, вона періодично страждала на координацію своїх рухів, що є наслідком ДТП, яке скоєне з вини відповідача. Проблеми зі здоровям, котрих зазнала позивачкапісля скоєного з вини відповідача ДТП, відобразилися не тільки на її здоровї, а й на її житті в цілому, що передбачалося у тому, що вона була змушена звернутись за допомогою до своєї сестри, за для допомоги в лікуванні, замість того, щоб ходити на роботу та заробляти гроші для того, щоб утримувати сім'ю. На цьому ґрунті у родині позивачів відбувалися постійний дискомфорт, та зміни в життєвому побуті, позивачка не була в змозі готувати їжу та підтримувати побут, оскільки неодноразово непритомніла. Також, це відобразилося на родині в цілому, та як позивачка не могла приділяти чоловікову належної уваги. Неправомірними діями відповідача, позивачці були завдані тілесні пошкодження у вигляді травми голови та забиття грудної клітки, внаслідок чого вона протягом довгого часу мана проблеми зі здоровям. Окрім цього, позивачка періодично страждала на координацію своїх рухів, що є наслідком ДТП скоєного з вини відповідача. Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачці реальні збитки, тобто збитки, які вона мусить зробити для відновлення свого права, а саме для оплати лікування. Крім того, позивачам була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що на час та після ДТП вони вимушені були відмовитись від звичного способу життя, не мали можливості продовжувати звичайний спосіб життя, сам факт перенесення ДТП викликав душевні хвилювання, в результаті ДТП позивачі вимушені були на деякий час припинити своє спілкування із знайомими та друзями. Негативним є відношення відповідача до скоєного ним, який не робить нічого для відшкодування завданої шкоди. В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві. Зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Також, просили повернути надмірно сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню по наступним обставинам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні було встановлено, що 15 червня 2014 року о 15 годині 00 хвилин, в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Аеропортівська та вул. Запорізьке шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «Рено Самсунг», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2014 року [PERSON] був визнаний винним в скоєному ДТП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 12.08.2014 року (а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній адміністративній справі, що набрало законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді [PERSON], яка була пасажиром автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], отримала тілесні ушкодження, які виразилися у вигляді травми голови та забиття грудної клітки, що підтверджується медичною документацією (а.с.9-11). На лікування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] витратила 960 грн. 92 коп. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Вищевказані обставини підтверджуються численними фіскальними чеками з аптек (а.с.13). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Тому, з урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачів в цій частині частково в сумі 960 грн. 92 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахуванням вимог розумності та справедливості, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи характер порушення прав позивачів та глибину їхніх душевних страждань, в наслідок тілесних ушкоджень [PERSON], що потребувало від них додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп. та моральну шкоду на користь [PERSON] в сумі 1000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Крім того, позивачі просили вирішити в рішенні суду питання щодо повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., сплаченого 12 січня 2015 року за квитанцією № 0.0.335365752.1. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За таких обставин, суд вважає можливим повернути [PERSON] надмірно сплачений 12 січня 2015 року за квитанцією № 0.0.335365752.1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial