Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В жовтні 2014 року Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] та просила усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на своє майно шляхом виселення Відповідачів з квартири [ADDRESS], та вселення Позивача у зазначену квартиру. Позовні вимоги мотивовані тим, що квартира [ADDRESS] належала чоловікові Позивачки - [PERSON], на підставі договору довічного утримання укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою за Р№ 1-1626 від 04.08.2008 року. [INFO] року [PERSON] помер, і [PERSON], як його єдина спадкоємиця, прийняла спадщину у вигляді, серед іншого, квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що після смерті свого чоловіка [PERSON] особисто продовжила догляд за [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно з рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06.06.2013 року, яке набрало чинності у відповідності до Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.08.2014року, [PERSON] на праві особистої власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. [PERSON] у позові вказує, що неодноразово і усно, і письмово просила відповідача [PERSON], який фактично зі своєю сім'єю безпідставно проживає в [ADDRESS], добровільно звільнити спірну квартиру, проте Відповідач категорично відмовляється і навпаки погрожує їй фізичною розправою з приводу чого вона була змушена звертатися до міліції. Позивач зазначає, що [PERSON], відмовляючись звільняти квартиру посилається на заповіт [PERSON], яким вона заповідала спірну квартиру саме йому. У судовому засіданні представник Позивача позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись. За згоди представника Позивача суд ухвали розглядати справу у відсутність Відповідачів із постановленням заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача, свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06.06.2013 року, яке було залишено в силі Постановою Вищого спеціалізованого суду від 27.08.2014 року, Позивачу [PERSON] на праві особистої власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. З пояснень Позивача, викладених у позові, та представника Позивача, наданих у судовому засідання судом встановлено, що Відповідачі самовільно займають спірну квартиру та відмовляються від її звільнення, чим порушують законні права Позивача володіння та користування своєю власністю. Згідно з ч.4 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За наведених вище обставин порушене право Позивача на усунення порушень у реалізації повноважень власника житлового приміщення підлягає судовому захисту, особи (Відповідачі), які займають належне їй на праві власності житлове приміщення без її дозволу, підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення, а сам Позивач, відповідно, підлягає вселенню у квартиру. Стягненню з повнолітніх відповідачів у рівних частках підлягає судовий збір в розмірі 243,60 гривень

Outcome: approved