Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнає , заперечень не має , майновий спір відсутній , з позивачем не проживає з червня 2013 року , дитина проживає з нею і позивач сплачує аліменти добровільно , залишити їй прізвище [PERSON], справу розглядати за її відсутності а.с. 16 . Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу вказуючи , що 23.09.2006 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем , від шлюбу мають дітей сина [PERSON] , [INFO] , і подружні відносини вони припинили з червня 2013 року , спільне господарство не ведуть . Причина в тому , що в сім'ї в них не було порозуміння , зберігати сім'ю не має сенсу , так як відповідач фактично створила нову сім'ю і проживає з іншим чоловіком . Миритися не бажає . Вважає що їх сім'я розпалась і просить їх шлюб припинити шляхом розірвання . Майнового спору не має . Син проживає з відповідачем і він надає утримання на дитину добровільно . Понесені нею витрати по справі в виді сплати судового збору не просить відшкодовувати . Позивач свої позовні вимоги підтримує , справу просить розглянути за його відсутності письмовим провадженням , про що надана відповідна заява а.с. 18 . Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено , що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис за № 157 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду , відповідно до статті 110 цього Кодексу . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Так позивач подала в суд позов про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 СК України . Згідно ч.2 ст. 112 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей , що має істотне значення по справі . Судом встановлено що подружжя спільно не проживає з червня 2013 року , примирення сторони не досягли , відповідач проживає з іншим чоловіком , і на розлученні обоє наполягають . Тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя , причини позову , наявність неповнолітніх дітей , встановив при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , та дітей , що має істотне значення , а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка , в зв'язку з чим суд приходить до висновку що позов слід задовольнити . Понесені позивачем витрати по справі в вигляді судового збору не відшкодовувати . Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище . Згідно свідоцтва про шлюб відповідач , дівоче прізвище [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , тому після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище набуте в шлюбі [PERSON] .

Outcome: approved