Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 06 грудня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Марганецького відділення №6696 та [PERSON] був укладений кредитний договір № 576/1 про надання кредиту на споживчі цілі у національній валюті України на суму 5000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних зі строком повернення кредиту не пізніше 05 грудня 2007 року. Банк зобов'язався надати позичальнику на умовах цього договору кредит у розмірі 5000 грн. на придбання музичного центру Alisse, пральної машини Samsung, телевізора Panasonic, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит у розмірі 5000 грн. Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, нараховані за користування кредитними коштами відсотки у встановлені кредитним договором терміни не сплачує. Заборгованість [PERSON] перед банком станом на 05 квітня 2016 року становить 3314,73 грн. На час звернення до суду кредитна заборгованість відповідачем не погашена, тому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 3314,73 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі й просив його задовольнити. Відповідач надав суду заяву, за якою просив справу розглянути без його участі, застосувати позовну давність до спірних правовідносин та відмовити позивачу у позові з цих підстав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Як встановлено в судовому засіданні, 06 грудня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником прав та обов'язків якого єПублічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 576/1, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит на споживчі цілі у національній валюті України у сумі 5000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних зі строком повернення кредиту не пізніше 05 грудня 2007 року (а.с.7-9). Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.5) заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 576/1 станом на 05 квітня 2016 року становить 3314,73 грн., а саме: - 2789,24 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; - 465,49 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам; - 60,00 грн. - комісія. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За пунктом 1.4 кредитного договору № 576/1 останнє погашення повинно бути здійснене не пізніше 05 грудня 2007 року. Статтями 256 та 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 та ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з положеннями ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] просив застосувати позовну давність до спірних правовідносин, про що надав суду заяву від 08.02.2017 року (а.с.26). Кредитний договір № 576/1 від 06 грудня 2005 року не містить умов щодо збільшення строку позовної давності, тому суд застосовує загальну позовну давність у три роки. Отже, оскільки у договорі кредиту чітко встановлено остаточний термін повернення коштів 05 грудня 2007 року, позивач звернувся з даним позовом 06 грудня 2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, і відповідач ставить питання про застування строків давності, тому суд вважає за необхідне відмовити у позові Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.256, 257, 530 ЦК України,

Outcome: dismissed