Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Відповідачка є рідною матір'ю-одиночкою малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], яку відповідачка покинула та відмовилася забрати з пологового будинку, у зв'язку з чим дитина фактично з самого народження знаходиться на повному державному забезпеченні в Київському міському будинку дитини «Берізка». При цьому відомості про батька малолітньої дитини під час реєстрації її народження були записані за заявою відповідачки відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач в позові також зазначає, що відповідачка після народження дитини протягом всього цього часу не цікавилась ані долею дитини, ані станом її здоров'я, духовним та фізичним розвитком дитини. У зв'язку з чим позивач в поданому позові просить суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачки на користь опікуна або установи, де в подальшому буде утримуватися дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. До початку розгляду справи представник позивача надав до суду письмову заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Суд, вислухавши думку прокурора, який вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав є доцільним, так як в повному обсязі відповідає інтересам малолітньої дитини, дослідивши письмові матеріали справи та висновок ради опіки та піклування, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст.150 СК України на батьків покладені обов'язки щодо виховання та розвитку своїх неповнолітніх дітей, а саме - виховання дитини, піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважання дитини. При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України «мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом без заперечень з боку сторін було встановлено, що відповідачка є рідною матір'ю-одиночкою малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], яку відповідачка покинула та відмовилася забрати з пологового будинку, у зв'язку з чим дитина фактично з самого народження знаходиться на повному державному забезпеченні в Київському міському будинку дитини «Берізка». При цьому відомості про батька малолітньої дитини були записані за заявою відповідачки відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Вищезазначені обставини також підтверджуються і письмовими доказами на а.с.3-11. Крім того судом із наданих письмових доказів (а.с.12) було встановлено, що малолітній дитині, яка на той час фактично залишилась без батьківського піклування, на підставі розпорядження голови Попаснянської райдержадміністрації №322 від 02.10.2013р. був встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування. При цьому, протягом всього цього часу відповідачка не цікавиться ані долею дитини, ані станом її здоров'я, духовним та фізичним розвитком дитини, жодного разу не приїзджала до дитини та не відвідувала її. Також судом враховується, що в дійсний час відповідачка постійно мешкає без відповідної реєстрації в м.Києві, а за місцем своєї реєстрації в [ADDRESS] відповідачка не мешкає останні сім років, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов на а.с.13. Крім того, судом враховується й висновок органу опіки та піклування Попаснянської райдержадміністрації (а.с.23), згідно якого позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої дитини є доцільним та таким, що в повному обсязі відповідає правам та законним інтересам малолітньої дитини. Вирішуючи таким чином позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав судом враховується, що згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому судом враховується, що відповідачка постійно працює, хронічними хворобами не страждає, інших утриманців не має. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як судом встановлено, що відповідачка дійсно навмисно ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов'язків щодо виховання своєї малолітньої дитини, забезпечення фізичного і духовного розвитку та необхідного медичного догляду та лікування, що на думку суду може негативно вплинути на фізичний та психічний розвиток дитини та ставить під загрозу її майбутнє здоров'я та життя. Вирішуючи позов таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного, ст.ст.150,164-167,180-184,191 СК України,

Outcome: approved