Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.01.2002 року між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] вищевказаний житловий будинок. Договір в цей же день було зареєстровано на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за № 7, та в подальшому покупець зареєстрував за собою право власності на придбане майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Між тим вказаний договір потребує нотаріального посвідчення, що на даний час неможливе з об'єктивних причин, що створює перешкоди в реалізації права власності позивача, отже стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надав суду, останній просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що 04.01.2002 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі (в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис № 7), яка на даний час припинила свою діяльність. Згідно ст. 227 ЦК України(в редакції 1963 року), договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин . Проте,в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі- продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Між тим, вказаний факт створює позивачу перешкоди в реалізації повноважень власника. Ч.2 ст.47 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавець передав покупцю у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а покупець передав останньому визначену грошову суму, але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст.47,227 ЦК України позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved