Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Відповідно до ст. ст.\~1054,\~1049 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі\~ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 10.02.2012 року відповідач [PERSON] уклав договір б/н, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-33, 86-89). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.02.2012 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], станом на 31.12.2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 74250,95 грн., яка складається з наступного: 3042,62 грн. - заборгованість за кредитом; 63339,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3856,40 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3511,95 - штраф (процентна складова). При укладенні кредитного договору відповідачу була видана платіжна картка №5211537444357888 (дата відкриття - 09.07.2013 року, термін дії 09/16), оформлена на [PERSON], якою він користувався, що підтверджено випискою по картковому рахунку відповідача (а.с. 77-82). Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Пунктом 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг розділу 2.1.1. «Загальні положення», затверджених наказом\~\~від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 визначено, що карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні\~\~карти включно. Враховуючи, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України, приймаючи постанову від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14). Як вбачається з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.76), кредитна картка №5211537444357888, яку отримав відповідач [PERSON] за кредитним договором, має термін дії до останнього дня місяця вересня 2016 року. Згідно реєстраційного номера вхідного документу, позивач звернувся до суду з вимогою про повернення кредитних коштів за договором 21.03.2018 року, тобто строк позовної давності щодо вимоги про повернення кредиту, з урахуванням строку дії кредитної картки, не сплив. Вирішуючи питання щодо стягнення відсотків за користування кредитом, суд дійшов наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України в редакції, яка діяла на час укладання договору 10.02.2012 року, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип\~\~ процентної\~\~ ставки\~\~ визначається\~\~ кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному\~\~ договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Позивачем не надано доказів того, що позивач відповідно до Умов і Правил укладеного договору у встановлений строк повідомив позичальника про підвищення процентної ставки. На час укладання договору діючий тариф передбачав стягнення процентів за користування кредитом розмірі 30 %, який збільшенню не підлягав. Саме такі Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, тому подальше збільшення Банком процентної ставки 34,80% з 01.09.2014 року та 43,20% з 01.04.2015 року в односторонньому порядку є необґрунтованим та таким, що суперечить ст. 1056-1 ЦК України ( в редакції на час укладання договору 10.02.2012 року). З наданого розрахунку вбачається, що на 31.08.2014 року розмір нарахованих процентів на суму залишку заборгованості 3042,62 грн. із розрахунку 30 % складає 1035,71 грн. Нарахування процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 року належить проводити з урахуванням 30 % річних із розрахунку 360 днів на рік, що обумовлено при підписанні заяви позичальника. На залишок суми заборгованості 3042,62 грн. за 761 день заборгованості (01.09.2014 року по 30.06.2016 року кінцевий термін дії картки) при виплаті 30% річних за користування кредитом за умови 360 днів у році, стягненню підлягає сума процентів за користування кредитом у розмірі 1929,52 грн. (3042,62 грн.х30%:360 днів) х761 день =1929,52 грн.). Окрім того, відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1412 цс 16 та від 08 серпня 2017 року у справі № 6-2322 цс16. Крім того, згідно висновків [PERSON] Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Оскільки строк дії кредитного договору відповідає строку дії платіжної картки, який сплив 30 вересня 2016 року, то розмір відсотків за користування кредитом з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється на рівні облікової ставки Національного банку України від суми тіла кредиту 3042,62 грн. та складає за цей період 511,30 грн., виходячи з наступного розрахунку за формулою: відсотки = сума боргу * ставка НБУ % / 100% / 365 днів * кількість днів. Розрахунок відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі облікової ставки НБУ: Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Відсотки 01.10.201627.10.2016273 042.00151533.66 28.10.201613.04.20171683 042.001414196.02 14.04.201725.05.2017423 042.00131345.50 26.05.201726.10.20171543 042.0012.512.5160.43 27.10.201714.12.2017493 042.0013.513.555.13 15.12.201731.12.2017173 042.0014.514.520.54 Всього: 511.30 З урахуванням викладеного, розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом за весь період складає 3476,53 грн. (1035,71 грн. - відсотки, нараховані по 31.08.2014р. + 1929,52 грн. - відсотки з 01.09.2014 по 30.09.2016 р. + 511,30 грн. - відсотки за обліковою ставкою НБУ з 01.10.2016 року по 31.12.2017 року.). Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 3042,62 грн. та заборгованість за відсотками у сумі 3476,53 грн. Позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають з наступних підстав. У частині 1\~ст. 611 ЦК України\~закріплено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з частинами 1 та 2\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Розділу 2.1.1.7. «Відповідальність сторін» Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених діючим Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн та 5 % від суми позову. Відповідно до пункту 2.1.1.12.6.1 розділу 2.1.1.12 «Порядок нарахування відсотків та комісії» Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується згідно тарифів банку на час порушення зобовязання Проте, нараховуючи відповідачу штрафні санкції та пеню, банк не врахував наступне. Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначені\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII, який набрав чинності 15 жовтня 2014 року. Відповідно до положень\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З метою забезпечення реалізації ст.2 Закону, Національний банк України листом від 05 листопада 2014 року №18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договором кредиту під час АТО» повідомив усі банки про необхідність неухильно дотриматися вимог\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~та про відповідальність керівників банків за їх невиконання. Відповідно до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р\~та\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р, до якого віднесене м.Краматорськ Донецької області. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у [INFO], що підтверджується адресною довідкою (а.с.44). Таким чином, враховуючи вимоги\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII, у задоволенні вимог банку про стягнення з відповідача пені та штрафу слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість за кредитом у сумі 3042,62 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в у сумі 3476,53 грн., а усього 6519,15 грн. У відповідності з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір за подачу позову Банком покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути судовий збір у сумі 158,58 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial