Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки, посилаючись на те, що з 07.09.2002 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . За рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07.06.2011 року шлюб було припинено. [PERSON] та її донька [PERSON] мешкають у м. Москва, Російської Федерації, мають посвідку на постійне місце проживання. [PERSON] навчається у Федеральній державній бюджетній освітній установі вищої освіти «Російського державного соціального університету» на платній основі. Відповідно до договору №1901007949 від 16.07.2019 року донька навчається на очній формі навчання, строк навчання 2 роки 10 місяців, повна вартість навчальних послуг 372000 російських рублів, плата за один навчальний рік 124000 російських рублів. За 2019 рік нею вже сплачено 62000 російських рублів. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Також відмовився сплачувати додаткові витрати на дитину у вигляді витрат на навчання. Просить стягнути з відповідача аліменти аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, понесені нею додаткові витрати пов`язані з навчанням доньки у сумі 24180 грн. (124000 російських рублів за курсом НБУ = 48360 грн. : 2 = 24180 грн.), та судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились. Представник надав заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі (а.с.24, 25, 40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.29, 33, 35, 39), заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд на підставі ст.ст. 223, 280-281 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» №294-IХ від 14.11.2019 року, у 2020 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, з 1 січня, для дітей: віком до 6 років - у розмірі 1779 гривень; віком від 6 до 18 років - у розмірі 2218 гривень. Судом встановлено, що сторони з 07.09.2002 року до 07.06.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується світлокопіями свідоцтва про одруження та рішення Бердянського міськрайонного суду №2-2275/11 від 27.05.2011 року (а.с.8, 13). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.9). Дитина мешкає з позивачем у м. Москва, Російської Федерації, що підтверджується світлокопіями посвідки на постійне проживання (а.с.7, 12). Відповідач матеріальну допомогу на утримання донь у добровільному порядку не надає. На підставі викладеного, з урахуванням\~матеріального становища\~сторін,\~рівності прав\~та обов`язків\~батька,\~матері щодо\~дитини,\~виходячи з\~установленого Законом\~України «Про\~державний бюджет\~України на\~2020\~рік» прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку,\~на місяць,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позову [PERSON] \~в частині\~стягнення аліментів\~з відповідача\~на її\~користь на\~утримання доньки\~в розмірі\~1/4\~частини від\~усіх видів\~заробітку відповідача на місяць до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, суд зазначає наступне. [PERSON] навчається у Федеральній державній бюджетній освітній установі вищої освіти «Російський державний соціальний університет», з 16.07.2019 року проходить навчання за основною професійною освітньою програмою середньої професійної освіти за направленням підготовки «Туризм» за очною формою навчання. Строк навчання 2 роки 10 місяців. Повна вартість освітніх послуг 372000 російських рублів, плата за один навчальний рік 124000 російських рублів. Зазначене підтверджується світлокопією договору №1901007949 від 16.07.2019 року (а.с.14-19). Згідно графіку платежів, що є додатком до договору №1901007949 від 16.07.2019 року (а.с.19), повну вартість освітніх послуг 372000 російських рублів, розподілено на шість рівних платежів по 62000 російських рублів. 16.07.2019 року [PERSON] вже сплатила згідно вказаного графіку платежів, 62000 російських рублів (а.с.19, 20, 21, 22). На підставі викладеного, з урахуванням припису ст.141, 185 СК України, 1/2 частка додаткових витрат пов`язаних з освітою доньки у 2019 2020 учбовому році, а саме 24180 грн. (124000 російських рублів за курсом НБУ = 48360 грн. : 2 = 24180 грн.) підлягає компенсації за рахунок відповідача. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач, також суду надано відповідний розрахунок станом на 06.02.2020 року, в якому зазначено детальний опис робіт виконаних адвокатом та загальна сума витрат на правничу допомогу - 6000 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивачем надано акт виконаних робіт від 06.02.2019 року, копію Договору про надання правової допомоги від 01.10.2019 року, квитанції про сплату витрат на правничу допомогу на загальну суму 6000 грн. (а.с.41, 42, 43, 44, 45). Виходячи з наведеного, оскільки розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу співмірний і містить всі складові, передбачені ч.4 ст.137 ЦПК України, позивачем сплачена сума гонорару, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача в розмірі 6000 грн. Враховуючи, що позивач згідно п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, він на підставі ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню в доход держави з відповідача у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved