Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. В цій квартирі зареєстровано місце проживання відповідачів. Однак вони проживають в будинку по вул. Заводській, 2 в с. Мартусівка Бориспільського району. [PERSON] того, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. З огляду на це [PERSON] просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №10 по вул. Радянській, 3 в с. Ревне Бориспільського району, виселити їх та припинити реєстрацію місця проживання відповідачів в цій квартирі. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтриму-ють позов та просять суд задовольнити його. [PERSON] та [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задово-лення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що вони не мають ін-шого місця проживання. Тому відповідачі просять суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов не під-лягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. В цій квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вони мають право користування нею нарівні з позивачем. Ці обставини встановлені рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 груд-ня 2012 року, та рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 7 жовтня 2013 року. На підставі ч.2 ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня ви-буття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого при-міщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.11 постанови №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житло-вого кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактич-ні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідом-лення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укла-дення трудового договору на невизначений строк тощо). В матеріалах цивільної справи містяться копії актів обстеження житлових умов від 20 та 25 березня 2014 року (а.с.6, 7), а також копія листа Ревненського сільського голови №02-30-206 від 2013 року (а.с.8), з яких вбачається, що протягом 2012 2014 років відпо-відачі не проживали в [INFO]. [PERSON] того, з копії довідки Мартусівського сільського голови №14 від 8 січня 2013 року (а.с.9) вбачається, що в 2013 році [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку по вул. Заводській, 2 в с. Мартусівка Бориспільського району. Ці обставини пояснюються тим, що [PERSON] змінив замок від вхідної двері в квартиру [ADDRESS] та не впускав від-повідачів в цю квартиру. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 7 жовтня 2013 року, [PERSON] було зобовязано демонтувати замок від вхідної двері в квартиру [ADDRESS], а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було вселено в цю квартиру. [PERSON] того, наведені письмові докази стосуються періоду часу, що тривав протягом 2012 2014 року, та не підтверджують те, що станом на час розгляду цивільної справи, а саме протягом 2015 2016 років, відповідачі продовжують проживати в будинку по вул. Заводській, 2 в с. Мартусівка Бориспільського району. В матеріалах цивільної справи міститься також копія інформаційної довідки з реєс-тру прав власності на нерухоме майно (а.с.11), з якої вбачається, що за [PERSON] за-реєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Однак з абз.4 копії висновку оперуповноваженого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області (а.с.64-65) вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають в цій квартирі. З копії свідоцтва про народження серії І-БК №477592 від 31 січня 1997 року (а.с.13) вбачається, що [PERSON] народився в м. Бориспіль. Однак ця обставина жодним чином не свідчить про те, що відповідачі проживають в [INFO]. Аналіз наведених письмових доказів свідчить про те, що вони не підтверджують того, що відповідачі вибули та проживають в іншому житлі: в будинку по вул. Заводській, 2 в с. Мартусівка Бориспільського району або в квартирі [ADDRESS]. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №10 по вул. Радянській, 3 в с. Ревне Бориспільського району, а також для примусового виселення їх з цієї квартири відсутні. Відповідно до ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої пятої статті 13 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.13 цього Кодексу не допускаються зловживання правом в будь-яких формах. Встановлено, що [PERSON] раніше звертався до суду з позовами про визнання від-повідачів такими, що втратили право користування квартирою №10 по вул. Радянській, 3 в с. Ревне Бориспільського району. Неодноразово рішеннями суду у задоволенні позовів було відмовлено. Звертаючись до суду з черговим позовом, [PERSON] прагне уникнути наслідків, що виникли на підставі попередніх судових рішень. Суд вважає, що ця обставина є додатковою підставою для відмови у визнанні відпо-відачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користуван-ня житловим приміщенням. Встановлено, що рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №10 по вул. Радянській, 3 в с. Ревне Бориспільського району, відсутнє. З огляду на це суд вважає, що відсутні підстави для припинення реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в цій квартирі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №6 від 9 жовтня 2015 року (а.с.4). У задоволен-ні предявленого позову відмовлено в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: dismissed