Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини по даному позову регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з копії заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 листопада 2012 року, шлюб між батьками позивача розірвано. На час звернення позивача до суду, позивач [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. Згідно довідки Державного університету телекомунікацій № 704 від 09 червня 2020 року, [PERSON] навчається на 5 курсі Навчально - наукового інституту телекомунікацій Державного університету телекомунікацій за освітньо - професійною програмою «Телекомунікаційні системи та мережі», за спеціальністю 172 «Телекомунікації та радіотехніка» другого (магістерського) рівня вищої освіти денної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб, термін навчання з 01.09.2019 року по 31.01.2021 року. Як вказує, позивач, його батько [PERSON] працює в механічному цеху № 7 ПАТ «НКМЗ» м. Краматорська та отримує заробітну плату приблизно 10000 грн. в місяць, тобто є працездатним. Відомості про свій матеріальний стан відповідач не надав. Крім того, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач добровільно виконує свій обов`язок щодо утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання та знаходиться повністю на утриманні матері. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є повнолітнім сином відповідача, навчається у Навчально - науковому інституті телекомунікацій Державного університету телекомунікацій на денній формі навчання, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є батьком позивача, фізично здоровий, працездатний, працює, отримує заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. Згідно ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я сторін, а також їх матеріальний стан. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач навчається за рахунок коштів фізичних осіб. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку батьків по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому, враховуючи усі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь повнолітнього сина підлягають стягненню аліменти у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу). Суд вважає, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина відповідача, який продовжує навчання, та рівню платоспроможності самого відповідача. За таких обставин, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved