Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна, звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій зазначив, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку від 17 жовтня 2000 року серії І-ХС № 030671, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Львівської сільської ради від 13 червня 2000 року №25/1, рішення Львівської сільської ради від 17 жовтня 2000 року №59 є власником земельної ділянки площею 40,22 га., що розташована на території Львівської сільської ради. Разом з тим, при заповненні державного акту мала місце описку в написанні прізвища заявника, а саме замість « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ХС № 030671, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №144 від 17 жовтня 2000 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу тягне для заявника юридичні наслідки, а саме, дає змогу реалізувати права власника. Ухвалою від 17.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання від представника заявника Ташкової А.О. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої визнав заявлені вимоги. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України № [NUMBER] від 29.11.2017 року [PERSON] народився [INFO] (а.с. 7). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 40,22 га., що розташована на території Львівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 17 жовтня 2000 року серії І-ХС № 030671, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Львівської сільської ради від 13 червня 2000 року №25/1, рішення Львівської сільської ради від 17 жовтня 2000 року №59, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №144 від 17 жовтня 2000 року. В державному акті допущено граматичну помилку та зазначено, що акт виданий « [PERSON] (а.с.11). Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку І-ХС № 030671, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Львівської сільської ради від 13 червня 2000 року №25/1, рішення Львівської сільської ради від 17 жовтня 2000 року №59 належить [PERSON] , [INFO] . Підстав для відмови в задоволенні заяви у суду немає.

Outcome: approved