Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Виклад позиції позивача відповідача. Виклад позиції позивача Сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 2000 року. Подружнє життя не склалося, а тому відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 29.09.2016 року шлюб було розірвано. За час проживанні у шлюбі мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої у її свідоцтві про народження записаний відповідач. У серпні місяці 2018 року [PERSON] поступила до Вінницького коледжу економіки та підприємництва і в даний час є студентом 3-го курсу денної форми навчання де і навчається по сьогоднішній день. Відповідач є офіційно не працевлаштованим, однак отримує стабільний дохід, оскільки його трудова діяльність пов`язана із сферою торгівельних та будівельних послуг, а тому має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання. За таких обставин позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути аліменти на утримання дочки твердій грошовій сумі від заробітку відповідача, в розмірі 3000 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною 23 річного віку. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог не подавав не дивлячись на пропозицію суду викладену в ухвалі про відкриття провадження від 18.07.2019 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] заяв пов`язаних із розглядом справи не надходило. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали судді від 18.07.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розяснено сторонам,що у випадку наявності клопотання про виклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки, запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву . Сторони повідомлялися про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження з доданими додатками. 04.12.2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження, а справу було призначено на 16.01.2020 року на 08.30 год. В судове засідання для розгляду справи по суті прибули позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , у зв`язку із чим, суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, а також докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами, а саме що, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 2000 року по 2016 рік і згідно рішення Немирівського районного суду від 29.09.2016 року по справі № 140/1927/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, їх шлюб було розірвано (а.с.10). Позивач та відповідач від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5), яка на даний час вже є повнолітньою. Повнолітня дочка є студентом 3-го курсу денної форми навчання, Вінницького коледжу економіки та підприємництва і в даний час де і навчається по сьогоднішній день. Термін навчання - з 01.09.2018 року по 30.06.2020 року. Зазначена обставина підтверджуються довідкою закладу освіти від 26.09.2019 року за №203 (а.с.6). Довідкою Мельниківської сільської ради від 07.11.2018 року за №877 (а.с.7), підтверджується, що [PERSON] зареєстрована та проживає з матір`ю - позивачем [PERSON] , у зв`язку із чим остання, відповідно до вимог ч.3 ст.199 СК України, має право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На підставі рішення Немирівського районного суду від 31.01.2019 року у справі №140/3274/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. до досягнення нею повноліття (а.с.8-9). Як пояснила в судовому засіданні позивач [PERSON] , вона є непрацюючою, веде підсобне господарство, щоб частково забезпечувати сім`ю продуктами харчування.Отриманих нею доходів недостатньо для належного утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, оскільки нею сплачуються кошти за навчання, так як дочка навчається на контрактній формі. Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати відповідною лікарською комісією, останнім суду не представлено, відтак, суд вважає, що [PERSON] як батько дитини не позбавлений можливості матеріально забезпечувати на рівні з матір`ю повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, тобто може працювати та сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини.. Оскільки судом встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, але не приймає участі в матеріальному утриманні повнолітньої дочуи, яка продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає, що з нього слід стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, відповідно до приписів ч.3 ст.181 СК України, якою встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). При ухваленні судового рішення суд не приймає до уваги надані позивачем докази, зокрема твердження позивача, що відповідач отримує досить значний дохід у сфері торгівельних та будівельних послуг, оскільки такі доводи нічим не підтвердженні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право [PERSON] , яка є повнолітньою, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, а позов - частковому задоволенню, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочки аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1500 гривень, меншому ніж просить позивач. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Висновки суду За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є студентом денної форми навчання, потребує у зв`язку з навчанням матеріальної допомоги, перебуває на утриманні матері, та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням потреб дитини відповідно до її віку, а також враховуючи принцип рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини, розмір аліментів слід визначити в у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень від доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 03.07.2019 року і до досягнення нею двадцяти трьох років, а тому позов підлягає до часткового задоволення. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial