Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поновлення на роботі з 13.10.2014р. по 18.11.2014р., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 3744,40 грвиень. Свої вимоги позивач мотивує наступним. Позивач вказує, що вона працювала на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи у спеціалізованій шкоді №44 міста Києва за трудовим договором з 01.10.2013р. по 26.08.2014р. на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника. Позивач зазначає, що у період з 26.08.2014р. по 18.11.2014р. вона перебувала на лікарняному. А 18 листопада 2014 року, коли Позивач прийшла на роботу, директор школи [PERSON] повідомила її, що вона вже звільнена з 10 жовтня 2014 року. Враховуючи, що Позивач з 13.10.2014р. по 18.11.2014р. перебувала на лікарняному, вона вважає своє звільнення в період непрацездатності незаконним, цей період вважає вимушеним прогулом і просить стягнути з Відповідача середній заробіток за цей час в розмірі 3744,40 гривень. У судовому засіданні Позивач підтримав позовну заяву. На неодноразові уточнюючі запитання суду наполягала на тому, що належним відповідачем вважає саме [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, наполягаючи на його необґрунтованості. Крім того, Відповідач звернула увагу суду, що особисто у неї з Позивачем не було трудових відносин, роботодавцем, уповноваженим на приймання та звільнення з роботи в даному випадку є районне управління освіти, і саме на підставі наказу районного управління освіти №1615 від 10.10.2014р. нею, як директором школи, було видано внутрішній наказ по школі про звільнення [PERSON] Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в зв'язку із наступним. Судом встановлено, що згідно з наказами №1462-к Голосіївського районного управління освіти від 01.10.2013р. та внутрішнього наказу по школі директора спеціалізованої шкоди з поглибленим вивченням англійської мови №44 м. Києва Позивач була прийнята на роботу на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи з 01.10.2013р. по 26 серпня 2014 року на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника. 26 серпня 2014 року [PERSON] на підставі наказу районного управління освіти №1144 від 26.08.2014р. продовжено термін дії трудового договору на час відпустки основного працівника по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Наказом РУО №1615 від 10.10.2014р. [PERSON] було звільнено з роботи у зв'язку із закінченням трудового договору. Того ж дня звільнення було оформлене внутрішнім наказом директора по школі [PERSON] за №57-к. Таким чином, з матеріалів справи не вбачається наявність трудових відносин між фізичними особами [PERSON] як працівником та [PERSON] як роботодавцем. Суть вимог [PERSON] зводиться до визнання протиправним її звільнення з 10 жовтня 2014 року з посади заступника директора з навчально-виховної роботи спеціалізованої шкоди з поглибленим вивченням англійської мови №44 м. Києва, проте Позивачем свідомо заявлені вимоги саме до [PERSON] як фізичної особи. Судом неодноразово роз'яснювалось Позивачу її право на заміну Відповідача на належного роботодавця, проте ані Голосіївське районне управління юстиції в м. Києві, ані Спеціалізована школа №44 як юридична особа Позивачем в якості Відповідачів не залучене. Враховуючи, що у відповідності до ст. 33 ЦПК України суд позбавлений можливості без заяви Позивача залучати до участі у справі належного Відповідача, вимоги, заявлені до неналежного Відповідача підлягають залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed