Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 січня 2012 року вона є власником 2/3 часток житлового будинку [ADDRESS] Право власності на іншу 1/3 частку цього будинку зареєстроване за [PERSON], яка померла [INFO] року. Однак належна [PERSON] частка в спірному будинку раніше була вилучена у неї для суспільних потреб взамін надання їй та її чоловіку - [PERSON] іншого житла, а в подальшому зруйнована. Проте [PERSON] вчасно не подала заяву до компетентного органу про припинення її права власності на частку в будинку, разом з тим подання такої заяви на цей час неможливе в зв'язку з її смертю. Оскільки [PERSON] на цей час позбавлена можливості без згоди [PERSON], як співвласника житла, приватизувати земельну ділянку для обслуговування будинку та права розпорядження ним (продажу) без відмови співвласника від права переважної купівлі частки, враховуючи те, що належна [PERSON] частина будинку, що відповідає розміру її частки, фактично знищена, а тому позивачка просила припинити право власності [PERSON] на належну їй 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] та визнати за собою (позивачкою) право власності на спірний будинок в цілому. Ухвалою суду від 08 грудня 2014 року до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивачки, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи без самостійних вимог [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки та третіх осіб. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання представником відповідача позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 січня 2012 року реєстр. №2-135 [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] є власником 2/3 часток житлового будинку [ADDRESS] Право власності на іншу 1/3 частку цього будинку на підставі свідоцтв про право на спадщину від 21 червня 1966 року реєстр. №2100 та від 09 лютого 1976 року реєстр. №330 зареєстроване за [PERSON], яка померла [INFO] року. З матеріалів справи вбачається, що спірний будинок хоча й знаходиться у спільній частковій власності, проте фактично складався з обладнаних необхідними комунікаціями окремих житлових приміщень з окремими виходами, згідно частини доказів, що містяться в матеріалах справи, мав окрему поквартирну нумерацію, між співвласниками існувала усна домовленість про фактичний розподіл та порядок користування будинком. Разом з тим належна [PERSON] частка в спірному будинку (частина будинку, що знаходилася в її користуванні) за рішенням органу місцевого самоврядування була вилучена у власника для суспільних потреб взамін надання їй та її чоловіку - [PERSON] іншого благоустроєного житла, а в подальшому - зруйнована. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за закономне може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Зокрема, згідно ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Проте [PERSON] вчасно не подала заяву до компетентного органу про припинення її права власності на частку (частину) в будинку, разом з тим подання такої заяви на цей час неможливе в зв'язку з її смертю. В зв'язку з цим [PERSON] позбавлена можливості без згоди [PERSON], як співвласника житла, приватизувати земельну ділянку для обслуговування будинку та права розпорядження ним (продажу) без відмови іншого співвласника від права переважної купівлі частки, а також позбавлена можливості вирішити питання щодо припинення права [PERSON] на належну їй частку (частину) будинку в адміністративному порядку. Однак положення ст. 365 ЦК України надають право співвласнику (співвласникам) будинку, що знаходиться в спільній частковій власності, вимагати припинення права на частку іншого співвласника у спільному майні. Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо нього будь-які дії, що не заборонені законом, не може бути протиправно позбавлений права власності або будь-яким чином обмежений у його здійсненні та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи встановленіобставини, виходячи з необхідності захисту прав позивачки, яка позбавлена можливості належним чином реалізувати права власника майна, того, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не заявили своїх прав або вимог щодо спірного будинку (його частини), а тому суд вважає вимоги [PERSON] законними, обгрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved