Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

В грудні 2020 року позивачка звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] \~\~про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 1999 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя подружжя не склалося через непорозуміння один одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, позивачка просила шлюб розірвати. 07.12.2020 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду заяву, в якій підтримала свою позовну заяву, просила її задовольнити, також просила справу слухати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходили. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 03.03.2021 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] , 16.10.1999 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №3 від 16.10.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 16.10.1999 року (а.с.10). Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки з грудня 2020 року. Шлюб фактично розпався. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved