Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

В грудні 2013 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 18.06.2010 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO],[PERSON],[INFO] До реєстрації шлюбу сторони проживали однією сім*єю та мають дітей [PERSON],[INFO],[PERSON],[INFO], батьківство щодо яких відповідач визнав шляхом подання заяви до органів РАЦСу. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 16 частини його доходу на користь [PERSON]на утримання неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO].та [PERSON],[INFO] Посилаючись на те, що фактично діти знаходяться на повному утриманні позивачки,відповідач має можливість приймати участь в утриманні дітей,однак від цього ухиляється,витрачає заробітну плату у власних інтересах без урахування потреб дітей,позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 13 частини від його доходів,але не менше 30%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,з дати подачі позову до повноліття дітей,та кошти на її утримання у розмірі 16 частини від його доходів до досягнення сином [PERSON],[INFO],трирічного віку,тобто до [INFO] В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, посилалася на те, що їхні спільні діти з відповідачем повністю перебувають на її та утриманні,відповідач має офіційні доходи,однак матеріально дітям не допомагає,що призводить позивачку до скрутного матеріального становища,так як на свої доходи у виді соціальної допомоги вона самостійно забезпечує себе та чотирьох дітей. На її думку,відповідач має можливість заробити кошти та зобов*язаний утримувати дітей,однак не робить цього належним чином,витрачає заробітну плату на купівлю інструментів та інше. З урахуванням віку та щомісячних витрат на оплату навчання і розвитку дітей, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 13 частини від доходів відповідача щомісячно,але не менше 30%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,з дати подачі позову до повноліття дітей,кошти на її утримання у розмірі 16 частини від його доходів до досягнення сином [PERSON] ,[INFO],трирічного віку,тобто до [INFO] Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив,що на теперішній час він працевлаштований, має доходи,однак для роботи потребує купівлі інструментів, тому надати дітям матеріальну допомогу не має можливості. На його думку,стягнення аліментів та коштів на утримання дружини є доцільним та відповідає інтересам дітей,просить суд позов задовольнити. Заслухавши учасників процесу, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Як встановлено з матеріалів справи, з 18.06.2010 р. позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO],[PERSON],[INFO] До реєстрації шлюбу сторони проживали однією сім*єю та мають дітей [PERSON],[INFO],[PERSON],[INFO], батьківство щодо яких відповідач визнав шляхом подання заяви до органів РАЦСу. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 16 частини його доходу на користь [PERSON]на утримання неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO].та [PERSON],[INFO].на підстав рішення суду. В судовом засіданні позивачка пояснила,що відповідач не бере участі в утриманні дітей,заробітну плату витрачає на свій розсуд,відповідач ці обставини не заперечував. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За поясненнями сторін,обов*язки по утриманню дітей на час розгляду справи виконує позивачка,при цьому відповідач не заперечував,що він участі в цьому не брав через відсутність коштів,оскільки свої доходи витрачає на купівлю інструментів для роботи. Як вбачається з матеріалів справи,відповідач офіційно працевлаштований, має постійні доходи та можливість утримувати дітей. Таким чином,вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних дітей сторін узгоджуються з вимогами законодавства ,підстав для звільнення відповідача від участі у належному утриманні дітей суд не встановив. Крім того,відповідно до ст.84 СК України позивачка має право отримати кошти від відповідача на своє утримання незалежно від матеріального стану та наявності інших доходів до досягнення дитиною віку трьох років. З матеріалів справи суд встановив,що позивачка перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON],[INFO],має доходи у виді соціальної допомоги ,розмір якої є нижчим від прожиткового мінімуму,відповідач працює та має можливість забезпечити утримання дружини. З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved