Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з вказаним вище позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] померла бабка позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) згідно сертифікату про право на земельну частку пай серії ЛГ №0060693, про що в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Маяк» було зроблено запис №116 від 25.12.1996. Розмір земельної частки (паю) складає 6,32 умовних кадастрових гектарів, загальною вартістю 19 557,58 грн., станом на 01.07.1995. Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не отримувала. Вказаний вище сертифікат було втрачено, про що подано заяву до Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області. Позивач зазначає, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який за життя прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживав разом з нею, проводив її поховання, після смерті користувався предметами домашнього побуту, які належали матері, робив поточний ремонт в будинку та господарських приміщеннях, а тому фактично вступив в управління спадщиною та володів спадковим майном. З метою оформлення своїх спадкових прав за законом позивач звернулася до приватного нотаріуса, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.10.2020, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на вказані обставини, позивач [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛГ № 0060693, про що в книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) було зроблено запис № 116 від 25.12.1996 року, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» с. Заайдарівка Новопсковського району Луганської області, розміром 6,32 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Ухвалою суду від 16.10.2020 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 11.12.2020. Ухвалою суду від 11.12.2020 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 14.01.2021, у зв`язку з витребуванням доказів. 14.12.2020 від третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області надійшло пояснення на позов, в якому зазначено, що [PERSON] була членом КСП «Маяк», та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), у розмірах, визначених відповідно до розпорядження Новопсковської районної державної адміністрації. 14.01.2021 підготовче судове засідання відкладено до 04.02.2021 за клопотанням представника позивача. 04.02.2021 розгляд справи перенесений на 09.03.2021, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню ЄУ №942/230/20. 09.03.2021 розгляд справи перенесений на 14.04.2021, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 14.04.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 14.05.2021, задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] . 14.05.2021 розгляд справи відкладений до 14.06.2021, у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача надав пояснення згідно обставин, викладених у позові, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача Новопсковської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі за наявними в справі матеріалами. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській областів судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Заайдарівка Новопсковського району Луганської області у віці 70 років померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00029200294 від 14.01.2021. З інформаційної довідки №871/109-20 від 28.07.2020, виданою Відділом у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, вбачається, що [PERSON] (російською мовою) була членом КСП «Маяк» на підставі додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ЛГ №000124 від 17.01.1995. [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0060693, про що у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «маяк» було зроблено запис за №116 від 25.12.1996. Розмір земельної частки (паю) складає 6,32 умовних кадастрових гектарах, вартість яких в цінах на 01.07.1995 становить 19 557,58 грн. Відповідно до довідки № 246, виданої 09.09.2020 виконавчим органом № 3 Новопсковської селищної ради, згідно запису погосподарської книги № 1 з 1995 року по 2000 рік, за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані та фактично проживали: [PERSON] , [INFO] - голова домогосподарства, померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - син голови домогосподарства. Актом встановлення місця проживання № 256 від 11.09.2020 комісією у складі: депутата ОТГ [PERSON] , громадян [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , в період з 1995 року по 1999 рік [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та фактично проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] . [PERSON] здійснив поховання своєї матері, після її смерті залишився проживати за вищезазначеною адресою та користувався речами вжитку. [PERSON] після смерті своєї матері фактично вступив в управління майном, що належало [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 120/2020 до майна померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON] 23.06.2020 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті її матері, а саме на земельну ділянку (пай), що належала померлій на підставі Сертифікату серія ЛГ № 0060693, виданого 25.12.1996. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Померлий [PERSON] доводився сином [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029200461 від 14.01.2021. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.06.1979 Заайдарівським сільським ЗАГС Новопсковського району Ворошиловградської області. Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 60532970 від 12.06.2020 щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після [PERSON] за даними параметрами запиту інформація відсутня. З матеріалів спадкової справи № 118/2020 до майна померлого [PERSON] , вбачається, що [PERSON] 22.06.2020 подала до приватного нотаріуса Чернявської І.В. заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] . Згідно довідки № 3120, виданої Закотненською сільською радою Новопсковського району Луганської області 30.07.2020, що міститься в матеріалах спадкової справи, згідно записів погосподарської книги: [PERSON] , 1955 р.н., який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю. На час смерті був зареєстрований один. 07.10.2020 [PERSON] подала приватному нотаріусу Новопсковського районного нотаріального округу Чернявській І.В. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилося після смерті [PERSON] , а саме - на право на земельну частку (пай). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.10.2020 приватним нотаріусом Чернявською І.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності документів, що підтверджують набуття у власність померлим право на земельну частку (пай). З талону-повідомлення єдиного обліку №2957 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.08.2020 вбачається, що [PERSON] з власної необережності втратила сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно листа за№ 9-7/8-2458 від 11.09.2020 - Новопсковська районна державна адміністрація не має можливості видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) знаходяться на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі (м. Луганськ). Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, подружжя та батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). За змістом ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Матеріалами справи встановлено, що батько позивача - [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Донька померлої [PERSON] - [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після матері, оскільки звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину більше ніж через 20 років. Відомостей про інших спадкоємців [PERSON] матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Враховуючи, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який в свою чергу успадкував майно після смерті своєї матері [PERSON] , суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved