Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 1780 грн. 00 коп., та 3% річних від простроченої суми, а також судових витрат, а отже просив про стягнення заборгованості в загальному розмірі 2060 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на обставини укладення з відповідачем у 2012 році договору позики, за яким свій обов'язок з повернення коштів відповідач не виконав. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач надав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 грудня 2012 року відповідач взяв в борг у позивача 1780 грн. 00 коп., зобов'язався повернути у строк до 05 грудня 2012 року, що підтверджується розпискою (а.с. 5) В лютому 2013 року позивач направив [PERSON] претензію, згідно якої вимагав у десятиденний строк з моменту отримання даної претензії повернути вищезазначену суму боргу. В той же час попередив, що в разі невиконання останнім зобов'язань по поверненню коштів, позивач матиме підстави для звернення до суду з вимогою про повернення заборгованості з урахуванням процентів, визначених на підставі ст. 625 ЦК України (а.с. 6-7) З викладеного, суд робить висновок про те, що в даному випадку правовідносини сторін є договірними та регулюються ст. 1046 ЦК України, тобто мають всі ознаки договору позики, за яким позичальник ухилився від повернення позикодавцю грошової суми на першу вимогу у розмірі 1780 грн. 00 коп. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а в силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 625, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позивач набув право на стягнення з боржника 3 % річних від простроченої суми. В той же час, з позову слідує, що [PERSON] просить про стягнення боргу в загальному розмірі 2060 грн. 00 коп., що складається з: розміру основного боргу - 1780 грн. 00 коп., судового збору - 30 грн. 00 коп., витрат на поштові відправлення - 50 грн. 00 коп., а також витрат на правову допомогу - 200 грн. 00 коп. Матеріали справи не містять розрахунку 3% річних від простроченої суми, їх розмір не визначений позивачем і не є складовою загальної суми, про стягнення якої просить позивач (2060 грн.). Зі змісту ст. 11 ЦПК України слідує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. З викладеного суд робить висновок, що вимоги позивача в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 1780 грн. 00 коп. підлягають задоволенню; в той час як вимоги про стягнення 3% річних від простроченої суми не заявлені позивачем. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, позивач просить, крім іншого, про стягнення з відповідача витрат на поштові відправлення в розмірі 50 грн. 00 коп., а також на правову допомогу - 200 грн. 00 коп. В свою чергу позивачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним зазначених судових витрат. В свою чергу, матеріали справи містять квитанції на підтвердження сплати позивачем судового збору в загальному розмірі 230 грн. 00 коп. (а.с. 1, 19) Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу - 1780 грн. 00 коп., а також судовий збір - 230 грн 00 коп., задовольнивши тим самим позов частково.

Outcome: partial