Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суду не повідомила. Про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю, припинивши право приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у квартирі [ADDRESS] Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] в спірній квартирі проживала зі своїм чоловіком до моменту його смерті, на даний час проживає сама. За квартиру та комунальні послуги сплачує самостійно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позивач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] на протязі 23 років. На даний час живе сама,чоловік та син померли, а внучку та невістку - відповідача по справі бачила лише двічі. За комунальні послуги витрати несе [PERSON], [PERSON] комунальні послуги не сплачує, оскільки у вказаній квартирі не проживає. Суд,заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із свідоцтва про право власності на житло виданого Фондом державно-комунального майна Рівненської міської ради народних депутатів на підставі наказу від 28.04.1995 року №284-БР [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON], [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 59,2 кв.м.,житловою площею 42,2 кв.м. [INFO] помер [PERSON].(син позивача), що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. [INFO] помер [PERSON] (чоловік позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. За час свого життя [PERSON] заповіту на квартиру не склав. Відповідач [PERSON] знята з реєстраційного обліку (виписана) за адресою [ADDRESS] з 05 січня 2001 року. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Рівненській області від 12 вересня 2013 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добровільно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на цей майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника. Таким чином статтею 346 ЦК України передбачені підставі для припинення права власності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу Оскільки судом встановлено, що спірна квартира належить позивачу, відповідачу та [PERSON] (онука позивача) на праві спільної сумісної власності, тобто на законних підставах, і доказів того, що [PERSON] померла, а відповідач [PERSON] на законних підставах була позбавлена права власності на її частку в спільній сумісній власності суду не надано, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Та обставина, що відповідач [PERSON] як співвласник квартири, довгий час не проживає в ній та не сплачує комунальні послуги за квартиру не є підставою для припинення його права власності на частину квартири, згідно ст.346 ЦК України. Крім того, зі змісту ст.344 ЦК України вбачається, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання, тощо, виключає застосування набувальної давності. Коментована стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто якщо володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. В даному випадку позивачка протягом всього часу володіння та користування квартирою знала, що вона та відповідач є співвласниками спірної квартири, добровільно сплачувала за неї комунальні послуги , але жодного разу не звернулась до суду з позовом про розподіл спірної квартири чи про стягнення з відповідача вартості частини комунальних послуг, то ж відсутні ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на квартиру за набувальною давністю, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити як необґрунтованих. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed