Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 205686,51 грн безпідставно збережених коштів. ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що на підставі рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 02.07.2008 відповідач набув право власності на самочинно збудоване майно адміністративну будівлю «А-2», склад «В-1», будівлю побутових приміщень «Г-3», допоміжне приміщення «Д», допоміжне приміщення «Е, е», навіс «З-1»,склад «С», за адресою: [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ). Об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці комунальної форми власності площею 4374 кв.м, з кадастровим номером 5310436500:10:001:0137. Після закінчення строку договору оренди відповідач не звернувся до Кременчуцької міської ради для поновлення договору оренди. 31.01.2013 згідно договору купівлі-продажу відповідач передав у власність 19/50 часток на будівлі та споруди, що знаходяться по [ADDRESS] ТОВ «Автодіва-Кременчук». Згідно умов вказаного договору, за згодою сторін план розмежування земельної ділянки буде являтись основною для укладання договору оренди земельної ділянки із Кременчуцькою міською радою. Однак, відповідач не звернувся із заявою про розподіл земельної ділянки та технічну документацію не розробив. 11.07.2019 відповідачем було відчужено об`єкт нерухомого майна. В період з 30.04.2017 по 11.07.2019 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю в сумі 205686,51 грн. Відповідачем не було добровільно сплачено кошти. У відповіді на відзив позивач вказав, що розрахунок було проведено з урахуванням частки відповідача в нерухомому майні в розмірі 31/50, тобто 2712 кв.м від загальної площі земельної ділянки в розмірі 4374 кв.м. Звертав увагу на те, що оскільки відповідач не звертався до Кременчуцької міської ради Полтавської області з відповідною заявою про поділ земельної ділянки, за ним рахується земельна ділянка площею 4374 кв.м. з кадастровим номером 5310436500:10:001:0137. Відповідачу було достеменно відомо про те, що земельна ділянка площею 4374 кв.м. з кадастровим номером 5310436500:10:001:0137 є сформованою. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та у відповіді на відзив. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА В своєму відзиві відповідач вказав, що проти задоволення позову він заперечує. Зазначив, що не погоджується із розміром земельної ділянки, який враховувався позивачем при визначенні суми безпідставно збережених коштів. Звертав увагу на те, що у договорі купівлі-продажу, укладеному між ним та ТОВ «Автодіва-Кременчук» було погоджено план розмежування земельної ділянки згідно схеми, у зв`язку із цим вважає, що застосування позивачем ч.4 ст.120 Земельного кодексу України при визначені розміру земельної ділянки за наведених обставин є необґрунтованим, а визначення розміру земельної ділянки 2712 кв.м безпідставним. Вказав, що оскільки за договором купівлі-продажу від 31.01.2013 відбувся перехід права власності та у зв`язку із цим поділ земельної ділянки, тому земельна ділянка площею 4374 кв.м. з кадастровим номером 5310436500:10:001:0137 припинила своє існування. Вважає, що наданий позивачем витяг про нормативно грошову оцінку земельної ділянки є неналежним доказом по справі. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 02.07.2008 Крюківським районним судом м.Кременчука було ухвалено рішення по справі 2-1307/2008 яким за [PERSON] визнано право власності на самочинно будовані адміністративну будівлю «А-2», склад «В-1», будівлю побутових приміщень «Г-3», допоміжне приміщення «Д», допоміжне приміщення «Е, е», навіс «З-1»,склад «С», за адресою: [ADDRESS] (а.с.26-27) 31.01.2013 між [PERSON] та ТОВ «Автодіва-Кременчук» було укладено договір купівлі-продажу частки в праві власності на будівлі та споруди за умовами якого ТОВ «Автодіва-Кременчук» придбало право власності на 19/50 часток в праві власності на будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Будівлі та споруди, частка в праві власності на які відчужувалась за договором, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності площею 4374 кв.м з кадастровим номером 5310436500:10:001:0137(аб.2 п.1 Договору від 31.01.2013) На підставі свідоцтва № [NUMBER] , виданого управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, об`єкту нерухомого майна «частина будівель і споруд» присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] . Згідно проведеного позивачем розрахунку, сума завданих позивачу збитків за період з 30.04.2017 по 11.07.2019 становить 205686,51 грн. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. В ст.791 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка\~припиняє існування\~як об`єкт\~цивільних прав,\~а її\~державна реєстрація\~скасовується в\~разі: поділу або об`єднання земельних ділянок Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до\~ч.ч.\~2,6\~ст.\~120\~Земельного кодексу\~України якщо\~жилий будинок,\~будівля або\~споруда розміщені\~на земельній\~ділянці,\~що перебуває\~у користуванні,\~то в\~разі набуття\~права власності\~на ці\~об`єкти\~до набувача\~переходить право\~користування земельною\~ділянкою,\~на який\~вони розміщені,\~на тих\~самих умовах\~і в\~тому ж\~обсязі,\~що були\~у попереднього\~землекористувача.\~Істотною умовою\~договору,\~який передбачає\~набуття права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду,\~є кадастровий\~номер земельної\~ділянки,\~право на\~яку переходить\~у зв`язку\~з набуттям\~права власності\~на ці\~об`єкти,\~крім об`єктів\~державної власності,\~що підлягають\~продажу шляхом\~приватизації. Укладення\~договору,\~який передбачає\~набуття права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду,\~що пов`язане\~з переходом\~права на\~частину земельної\~ділянки,\~здійснюється після\~виділення цієї\~частини в\~окрему земельну\~ділянку та\~присвоєння їй\~окремого кадастрового\~номера. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим). В частині першій та другій статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. ОЦІНКА СУДУ Суд відзначає, що право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію). Матеріалами справи\~підтверджується те,\~що в\~період з\~30.04.2017\~по 11.07.2019\~відповідачем не\~було належним\~чином оформлено\~права користування\~земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт нерухомого майна, власником якого він є, що призвело до безоплатного користування [PERSON] земельною ділянкою. Велика Палата Верхового Суду в постанові від 23 травня 2018 року по справі 629/4628/16-ц(провадження 14-77 цс 18) зробила висновок про те, що за змістом приписів Земельного кодексу України виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої\~статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Відтак, Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки\~на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 922/207/15). Щодо доводів відповідача про те, що земельної ділянки площею 4374 кв.м. з кадастровим номером 5310436500:10:001:0137 не існує, як об`єкта. Так, суд приймає до уваги те, що між відповідачем та ТОВ «Автодіва-Кременчук» було укладено договір купівлі-продажу приміщень та споруд, в якому сторони договору погодили відповідний поділ земельної ділянки. Разом із тим, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували факт розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на якій розташований об`єкт нерухомого майна, власником якого він. Тобто, за змістом ст.791 Земельного кодексу України сам факт укладення договору, в якому досягнуто домовленість щодо поділу земельної ділянки, не є підставою для автоматичного формування земельної ділянки шляхом її поділу. У зв`язку із цим, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача та його представника про те, що у зв`язку із укладанням договору купівлі-продажу від 31.01.2013 земельна ділянка площею 4374 кв.м. з кадастровим номером 5310436500:10:001:0137 припинила своє існування, як об`єкт цивільних прав. Оцінюючи доводи відповідача з приводу проведеного позивачем розрахунку суд приймає до уваги те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про фактичний розмір земельної ділянки якою він користується. На переконання суду, проведення розрахунку, виходячи із розміру частки відповідача у праві власності на нерухоме майно, буде відповідати загальним засадам цивільного судочинства, зокрема пропорційності. Однак, суд не може погодитись із обрахованим позивачем розміром земельної ділянки, яка відповідає частці відповідача, зокрема 31/50 частині від площею 4374 кв.м становить 2711,88 кв.м, а не 2712 кв.м Суд також враховує, що відповідачем не було надано доказів, які б підвереджували те, що кошти, які підлягали сплаті, були ним повернуті. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що вимоги Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Зокрема із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 205677,41 грн( 63009,52 грн - сума орендної плати за 2017 рік[((5193873,93 *3%)*0,6)*246/365] + 93483,73 грн - сума орендної плати за 2018 рік + 49178,16 грн - сума орендної плати за 2019 рік[[((5193873,93 *3%)*0,6)*192/365]) Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судові витрати, які складають з судового збору в сумі 3538,53 грн.(пропорційно розміру задоволених позовних вимог 99,99%)

Outcome: partial