Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що сумісно з позивачем не проживає з грудня 2013 року, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, примирення вважає неможливим, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]», справу просить розглянути без її участі. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання також не з'явився, справу просив розглянути без його участі, про що зазначив у позові. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем судом у попередньому судовому засіданні ухвалюється рішення у порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав при визнанні позову відповідачем суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по даній справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом в ході судового розгляду були досліджені наступні докази: - свідоцтво про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 22.07.2000 року, згідно якого між [PERSON] та [PERSON] 22.07.2000 року був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області 22.07.2000 року, актовий запис № 61, після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині були присвоєні прізвища «[PERSON]»; - копія паспорту на ім`я позивача [PERSON], серії [NUMBER], виданого 01.10.1998 року Ренійським РВ УМВС України в Одеській області, з поміткою про реєстрацію шлюбу з [PERSON]; - копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 21.03.2001 року, в якому батьками дитини вказані позивач та відповідач; - копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 03.03.2004 року, в якому батьками дитини також вказані позивач та відповідач; - копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 25.11.2009 року, в якому батьками дитини вказані також позивач та відповідач; - копія паспорту на ім`я відповідача [PERSON], серії [NUMBER], виданого 14.11.2000 року Ренійським РВ УМВС України в Одеській області, з поміткою про реєстрацію шлюбу з позивачем [PERSON]; - квитанція про сплату судового збору. Також в ході розгляду справи судом було встановлено наступні обставини: позивач [PERSON] звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 22.07.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 61, мотивуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. З грудня 2013 року сторони не підтримують подружні стосунки, оскільки за час спільного проживання переконалися в тому, що у них немає спільних інтересів. Позивач не бажає бути разом з відповідачем, оскільки кожен з них жив своїм життям та не намагався перейнятися проблемами іншого. Шлюбні відносити та спільне проживання між сторонами фактично припинені. Сумісне господарство сторони не ведуть та обидва переконані в тому, що примирення неможливе. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. В силу ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім`ї. Добровільність укладеного шлюбу це одна з його засад. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши обставини припинення шлюбних відносин сторін, фактичні взаємини подружжя, відсутність вільної згоди на шлюб від обох сторін, суд приходить до висновку, що сім`я сторін фактично розпалася, оскільки вони вже тривалий час спільно не проживають, припинили шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство. Як випливає із ситуації, яка склалася, між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу, причини розірвання шлюбу наведені позивачем обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам. За таких обставин шлюб сторін існує суто формально і підлягає розірванню. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи та інтереси кожного з подружжя, а також інтереси їх дітей. Застосування заходів щодо примирення подружжя при даних обставинах, суд вважає недоцільним, оскільки ні позивач, ні відповідач, проживаючи окремо, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявили, якихось заходів щодо примирення та збереження сім`ї не приймали, обидва згодні на розірвання шлюбу. Згідно з положеннями ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки заявлена вимога відповідача про залишення їй шлюбного прізвища не суперечить діючому законодавству, суд задовольняє її та вважає за можливе залишити за відповідачем після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved