Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] позивач [PERSON] є власником автомобілю Volkswagen Passat, 2007 р. в., д/н [NUMBER] . Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 24.03.2019 року автомобіль Volkswagen Passat, 2007 р. в., д/н [NUMBER] , перебував у користуванні [PERSON] з розсуду власника [PERSON] , що не заперечується учасниками справи. 24.03.2019 року о 13 год. 50 хв. третя особа - [PERSON] , керуючи транспортним засобом тролейбусом «Дніпро Т203», державний номер [NUMBER] , (маршрут №7) в м. Краматорськ, по сухому асфальтовому покриттю вулиці Василя Стуса з боку вулиці Катеринича в напрямку вул. Двірцевій в районі буд.16 змінюючи напрямок руху при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Passat» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який знаходився в статичному стані. В наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 02.04.2019 року по справі №234/5427/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 16.07.2019 року по справі №234/5427/19 (провадження №3/234/1421/19) в постанові Краматорського міського суду Донецької області від 02.04.2019 року виправлена описка в даті вчинення адміністративного правопорушення. Так, замість « 14.03.2019 » вказано вірна дата - «24.03.2019». Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що 24.03.2019 року з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода у якій було пошкоджено автомобіль Volkswagen Passat, 2007 р. в., д/н [NUMBER] , та суд відхиляє доводи відповідача про те, що дорожньо-транспортної пригоди за участю [PERSON] та [PERSON] не було. Згідно звіту експертного автотоварознавчого дослідження №59/19 від 06.04.2019 року вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля Volkswagen Passat, 2007 р. в., д/н [NUMBER] , складає 123 904,97 грн. 30.03.2019 року [PERSON] оплатив послуги з автотоварознавчого дослідження. Вартість послуг становить 1 250 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №59/19 від 30.03.2019 року. З путевого листа №049084 від 24.03.2019 року судом встановлено, що [PERSON] працює водієм тролейбусу, який належить КП «КТТУ». Табельний номер 2877. Приписами ст.1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. КП «КТТУ» є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.05.2019 року. [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду під час виконання свої трудових обов`язків водія тролейбуса, а отже КП «КТТУ» є юридичною особою, яка повинна відшкодувати [PERSON] завдану їхнім працівником шкоду. Враховуючи, що відповідальність КП «КТТУ» була застрахована у ПрАТ «СК АСКО ДС», то [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 30 000,00 грн., яке передано позивачу [PERSON] , як власнику транспортного засобу, що не заперечувалось учасниками справи. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, в силу вимог ст. 1194 ЦК України, оскільки КП «КТТУ» застрахував свою відповідальність, то на нього покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка настає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди. Приписами п.1 ч.2 ст.22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Врахувавши те, що сума страхового відшкодування у розмірі 30 000 грн. 00 коп. була сплачена позивачу та розмір такої страхової виплати є недостатнім для повного відшкодування завданої позивачу шкоди, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 93 904,97 грн. збитків, а також витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1 250 грн. 00 коп. заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд зазначає, що згідно квитанції від 19.04.2019 року за звернення до суду з зазначеним позовом [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1 261 грн. 55 коп., а відтак, враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 951 грн. 55 коп.

Outcome: partial