Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

В грудні 2014 року позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 19.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із статуту та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/06-11/3008, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 59 160,00 дол. США. Кредит надано на строк по 19.06.2017 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 13,5 % річних. Кредит надано позичальнику на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Банк виконав сої зобов'язання перед позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 6.5. кредитного договору Банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до п. 10.1 за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредиту пеню розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до п. 12.5 до всіх правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов'язання за кредитним договором, а саме зазначених в п. 5.1 кредитного договору, зобов'язань з погашення заборгованості за кредитним договором. Загальна сума заборгованості позичальника - [PERSON] за кредитним договором № 014/06-11/3088 від 19.06.2007 року станом на 04.09.2014 року становить 459 660,73 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складається із: 54 723,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 685 611,22 грн. - заборгованість по кредиту; - в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 37 961,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 475 604,18 грн.; 47 468,42 дол. США, що в еквіваленті по курс НБУ - 594 720,35 грн. - заборгованість по відсоткам - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам - 47 063,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 589 648,71 грн.; 357 469,31 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 4 478 646,48 грн. - розрахована пеня. 29.08.2014 року позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. № 114-0-0-00/15-3558, однак заборгованість погашено так і не було. Зазначена сума заборгованості для банку є значною та щоденно збільшується, згідно умов кредитного договору. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/06-11/3088 від 19.06.2007 року в сумі 459 660,73 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 5 758 978,05 грн. та сплачені банком судові витрати в сумі 3 654,00 грн. Представник позивача направила до суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, та просив застосувати до позовних вимог строки позовної давності. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як встановлено в судовому засіданні, 19.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із статуту та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/06-11/3008, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 59 160,00 дол. США. Кредит надано на строк по 19.06.2017 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 13,5 % річних. Кредит надано позичальнику на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Банк виконав сої зобов'язання перед позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п. 5.1. договору позичальник зобов'язався виконувати умови, передбачені цим договором. Здійснювати безготівковим платежем або готівкою погашення кредиту та процентів. Відповідно до п. 6.5. кредитного договору Банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до п. 10.1 за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредиту пеню розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до п. 12.5 до всіх правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов'язання за кредитним договором, а саме зазначених в п. 5.1 кредитного договору, зобов'язань з погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунків наданих позивачем, загальна сума заборгованості позичальника - [PERSON] за кредитним договором № 014/06-11/3088 від 19.06.2007 року станом на 04.09.2014 року становить 459 660,73 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складається із: 54 723,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 685 611,22 грн. - заборгованість по кредиту; - в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 37 961,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 475 604,18 грн.; 47 468,42 дол. США, що в еквіваленті по курс НБУ - 594 720,35 грн. - заборгованість по відсоткам - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам - 47 063,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 589 648,71 грн.; 357 469,31 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 4 478 646,48 грн. - розрахована пеня. Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Всупереч умов Кредитного договору відповідачем [PERSON] не були виконані умови договору щодо здійснення відповідних платежів для погашення тіла кредиту та процентів. Однак, суд не може погодитись із розміром заборгованості по кредиту, виходячи з наступного. Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України передбачає, що, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так з матеріалів справи, вбачається що розрахунки по заборгованості відповідача, здійснені позивачем починаючи з липня 2007 року, а розрахунок пені здійснений починаючи з вересня 2011 року. Враховуючи що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав в грудні 2014 року, основна заборгованість позивача по відсоткам за три роки за період з грудня 2011 року по грудень 2014 року буде становити 17 748 дол. США, що за курсом НБУ становить 222 360,40 гривень. Пеня за останній рік прострочення складає 105 753,84 гривні. Тому суд, вважає стягнути з відповідачки на користь позивача, 54 723,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 685 611,22 грн. - заборгованість по кредиту, заборгованість по відсоткам в розмірі 17 748 дол. США, що за курсом НБУ становить 222 360,40 гривень, та пеню в розмірі 105 753,84 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позову частково. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 256, 257, 261, 267, 525, 526, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial