Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнати батьківство, відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], внести відповідні зміни в актовий запис про народження [PERSON] зазначивши його батьком дитини. Відповідно до процесуальних документів, які знаходяться в матеріалах справи 02 січня 2018 року позовна заява [PERSON], залишена без руху, для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 24 січня 2018 на виконання ухвали суду позивач [PERSON] подав уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 25.01.2018 провадження по справі відкрито, розгляд справи призначено в загальному порядку до підготовчого судового засідання. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги посилаючись на підстави викладені в заяві, просив вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що орган опіки та піклування ознайомлені з ситуацією в сім'ї, з дівчинкою проведена співбесіда, вона вважає позивача своїм батьком та бажає залишитись в подальшому проживати разом з ним. Вважає, що в інтересах дитини, необхідно встановити батьківство, біологічного батька позивача по справі. Представник третьої особи Покровського районного у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до суду не з'явилась, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення врахувати їх позицію, зазначивши в повному обсязі дані про батька та відповідні дані по дитині. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, допитавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народжена [INFO] року, актовий запис про народження № 122850 від 12 червня 2007 року зроблений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області. Матір'ю дитини є [PERSON], батьком записаний [PERSON], відомості про особу батька дитини внесено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України, що підтверджено копією свідоцтва про народження та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла [INFO] року, про що Покровським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, внесено актовий запис №1811 від 27.11.2017 р. Згідно ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 6,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням всіх доказів, які були надані позивачем до суду, суд вважає за доцільне визнати батьківство відповідача [PERSON], щодо малолітньої [PERSON], а також внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved