Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Виклад позиції заявника: 28 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON] померлої [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Донецьк, причина смерті: набряк головного мозку, церебральний атеросклероз. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року провадження по справі відкрито, призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 28 лютого 2020 року. Заявник у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. Розгляд справи визнаний можливим у його відсутність. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України передбачено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Частиною 2 статті 317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. В судовому засіданні досліджені: копія паспорта та картки платника податків заявника [PERSON] (а.с.2-3,5); копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з якою [PERSON] переміщена з [ADDRESS] до [ADDRESS] (копія, а.с.10); копія свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.7); копія свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6); копія паспорта [PERSON] (а.с.4); копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з якою [PERSON] переміщена з [ADDRESS] до [ADDRESS] (а.с.11); копія довідки про причину смерті №424 від 11 лютого 2020 року, виданої центром первичної медично-санітарної допомоги м. Донецька згідно з якою причиною смерті [PERSON] є набряк головного мозгу, церебральний атеросклероз (а.с.12); копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданим Пролітарським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис №163.(а.с.8);копія відмови Кегичівського РВ ДРАЦСУ СМУМЮ (м. Харків) у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , у зв`язку з пред`явленням заявником, на підтвердження факту смерті, документу, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а.с.9). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Так, заявник та її померла мати є громадянами України, були переміщені з тимчасово окупованої території м. Донецьк до смт. Кегичівка Харківської області. [PERSON] [INFO] померла на тимчасово непідконтрольній Україні території в м. Донецьк. На підставі виданого медичним закладом тимчасово окупованої території свідоцтва про його смерть, закладом реєстрації актів цивільного стану тимчасово окупованої території видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Це свідоцтво про смерть не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки не відповідає вимогам законодавства та не може бути легалізоване. Відділ реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у реєстрації смерті [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] в м. Донецьк. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved