Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився втрете , про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно ч.3 ст. 74 та ч.2 ст. 76 ЦПК України а.с. 25 , 31 , 33 , причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу вказуючи , що 30.08.1997 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем , від шлюбу мають дітей дочку [PERSON] , [INFO] , і подружні відносини вони припинили з 23 листопада 2015 року , спільне господарство не ведуть , вона пішла з дитиною проживати окремо . Конкретизувати та деталізувати всі причини їхнього з відповідачем подружнього життя не вважає за необхідне , та просить суд шлюб розірвати . Миритися не бажає . Вважає що їх сім'я розпалась і просить їх шлюб припинити шляхом розірвання . Майнового спору не має . Дочка проживає з нею , аліменти стягнуто окремо рішенням суду . Понесені нею витрати по справі в виді сплати судового збору просить суд стягнути з відповідача . Після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач свої позовні вимоги підтримує , наполягає на розірванні шлюбу , справу просить розглянути за її відсутності письмовим провадженням , про що надана відповідна заява а.с. 20 , та враховуючи , що відповідач навмисно не з'являється до суду і таким чином порушує її права та інтереси , а коштів для оплати публікації у неї не має , просить суд постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , заява а.с. 20 , 35 . Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . У відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України ,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи , позивач не заперечує проти такого вирішення справи та з врахуванням розумного терміну розгляду справи і ст.3 ЦПК України , суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено , що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 1997 року який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Широківської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області , актовий запис за № 75 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду , відповідно до статті 110 цього Кодексу . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Так позивач подала в суд позов про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 СК України . Згідно ч.2 ст. 112 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей , що має істотне значення по справі . Судом встановлено що подружжя спільно не проживає з 23 листопада 2015 року , примирення сторони не досягли і на розлученні позивачка наполягає . Тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя , причини позову , наявність неповнолітніх дітей , встановив при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , та дітей , що має істотне значення , а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка , в зв'язку з чим суд приходить до висновку що позов слід задовольнити . Понесені позивачем витрати по справі в вигляді судового збору відшкодовувати позивачу частково в розмірі 275.60 грн. , так як вона також наполягає на розірванні шлюбі і є позивачем з цього приводу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище . Згідно свідоцтва про шлюб позивачка , дівоче прізвище [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , тому після розірвання шлюбу просить суд відновити їй прізвище з набутого в шлюбі на - [PERSON] .

Outcome: approved