Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в реалізації права власності та примусове виселення з квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4156 від 16.11.1994 року вона є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 44,3 кв.м. (другу частину квартири, яку вони з чоловіком приватизували, успадкувала після його смерті). В належну їй квартиру самоправно, без її дозволу, згоди та без відповідних правових підстав вселилася її дочка - [PERSON], яка з моменту самоправного вселення створює їй нестерпні умови для проживання. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, провокуючи на цьому ґрунті постійні конфлікти, веде антигромадський спосіб життя, в квартирі влаштовує «притон» з невідомими особами, постійно пиячить, влаштовує шум, на зауваження реагує агресивно, погрожує застосуванням фізичної сили та знищенням майна, виражається нецензурною лайкою, в квартирі влаштувала антисанітарні умови та постійно порушує правила користування житловим приміщенням. За комунальні послуги не сплачує. Оскільки вона є людиною похилого віку та потребує постійного спокою такі умови проживання для неї нестерпні. На прохання добровільно залишити її житло [PERSON] реагує агресивно. Відповідачка має на праві власності своє відокремлене житло - двокімнатну квартиру [ADDRESS], де вона зареєстрована, однак там не проживає. В зв'язку з чим виникла потреба звернення до суду та просить примусово виселити [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS]; зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкод в користуванні її квартирою [ADDRESS] та стягнути на її користь понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час і місце його проведення повідомлялась в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані позивачкою письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належать на праві власності позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4156 від 16.11.1994 року та договору про поділ спадкового майна серії ВРД № 707294 від 28.01.2011 року. З грудня 2004 р. у вказаній квартирі без реєстрації проживає [PERSON]. Вказана особа будь-яких договорів оренди (найму) з власником квартири [PERSON] не укладала, правових підстав на користування квартирою вказана особа не має, користується квартирою без згоди власника та не бажає звільнити вказану квартиру на вимогу [PERSON] Своїми протиправними діями, відповідачка здійснює перешкоди у здійсненні позивачкою прав, як власника даного нерухомого майна, зокрема права на користування та розпорядження належною на праві приватної власності квартирою [ADDRESS]. Вказані перешкоди необхідно усунути шляхом примусового виселення відповідачки з квартири, оскільки проживання у вказаній квартирі відповідачки унеможливлює використання позивачкою свого помешкання у власних цілях. При вирішенні даного спору суд керується нормами ст.41 Конституції України, як нормою прямої дії, яка передбачає, що право приватної власності є непорушним, та нормами книги третьої ЦК України, зокрема ст. 319 ЦК України, якою передбачено, що здійснення права власності особою передбачає можливість володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Статті 321, 391 ЦК України передбачають, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні і що власник майна має право на усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження та користування своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Суд вважає, що позивачкою надано докази в обґрунтування своїх позовних вимог, а відповідачкою не надано в розпорядження суду доказів правомірності проживання, користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved