Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 5 статті 8 Закону України від 19.06.1992 року № 2482 ХІІ Про приватизацію державного житлового фонду ( далі Закон № 2482 ХІІ ), п. п. 16, 26 Положення про порядок передачі квартир ( будинків ) у власність громадян, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 15.09.1992 року № 56, згідно із свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 2000 року № [NUMBER] , яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 7 17374, слідує, що [PERSON] , згідно розпорядження Управління житлово комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів № 157189 від 14 грудня 2000 року передано у приватну власність квартиру загальною площею 36,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В паспорті громадянина України Серії [NUMBER] виданого Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 31 жовтня 2009 року його прізвище, ім`я, по батькові українською мовою зазначено [PERSON] , а не як зазначено у розпорядженні органу приватизації № 157189 від 14 грудня 2000 року та свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] « [PERSON] ». Російською мовою в паспорті зазначено « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~На прізвище [PERSON] виданий також податковою інспекцією ідентифікаційний номер. \~ \~ \~ \~Заявника по батькові, які зазначені у вказаному свідоцтві про право власності на житло від 14 грудня 2000 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради та Розпорядженні органу приватизації № 157189 від 14 грудня 2000 року не збігається з його по батькові, що зазначені в паспорті громадянки України, а саме: - замість правильного по батькові [PERSON] зазначено невірно: [PERSON] , а в технічному паспорті на квартиру зазначено російською мовою його прізвище, ім`я та по батькові « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Вказані розбіжності у написанні по батькові у паспорті « [PERSON] » та у свідоцтві і розпорядженні « [PERSON] » є наслідком довільного перекладу по батькові з російської мови на українську мову під час оформлення правовстановлюючого документа на зазначену квартиру. \~ \~ \~ \~Як заявнику повідомили в КП «Міське агенство з приватизації житла», що неможливо внести зміни до правовстановлюючих документів, оскільки приватизація зазначеної квартири була проведена згідно заяви на приватизацію житла, довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири, які були оформлені належним чином та підписані керівником по обслуговуванню житла і паспортистом, з боку органу приватизації жодних помилок допущено не було. \~ \~ \~ \~Встановлення факту належності заявнику Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14 грудня 2000 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради та Розпорядження органу приватизації № 157189 від 14 грудня 2000 року про приватизацію квартири загальною площею 36,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , необхідно для оформлення особистих майнових прав, що випливають із цього факту. Заявник [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа представник Комунального підприємства «Міське агенство з приватизації житла» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. Встановити факт належності [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , правовстановлюючих документів на квартиру яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: Розпорядження органу приватизації № 157189 від 14 грудня 2000 року та Свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 2000 року виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради з Розпорядженням органу приватизації від 14 грудня 2000 року№ 157189, зареєстроване та записано у реєстрову книгу за № 7 17374, виданих [PERSON] , які посвідчують те, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] . Даний факт підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 - 5 ), копією Свідоцтва про право власності на житло ( а.с. 7 ), копією Технічного паспорту на квартиру ( а.с. 8 12 ). Відповідно до роз`яснень ПВСУ у\~Постанові №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають\~суспільні відносини поділяються\~на\~юридично значимі та юридично байдужі, з якими право не зв`язує будь-яких\~юридичних наслідків . Таким чином, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі чи в силу будь-яких особливих властивостей, а в результаті визнання їх такими державою та закріплення у законі. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved