Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів за розпискою посилаючись на те, що 18.02.2015 року відповідачу було дано у борг грошові кошти у розмірі 20\~000,00 доларів США, що станом на момент пред`явлення позову еквівалентно 514\~400,00грн., за умови повернення позивачу зазначеної суми до першої вимоги та станом на момент подачі позову відповідач ухиляється від повернення суми боргу. Позивачка в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до вимог\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] отримав у [PERSON] 20\~000,00 доларів США із зобов`язанням повернути борг по першому витребуванню із відсотками, яка була підписана відповідачем особисто. Відповідач в свою чергу взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на момент подачі позову становить 20\~000,00 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на 16.05.2019 року складає 527 460,66 грн. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1. 2\~ст. 207ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини третьої статті 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Оскільки оригінал боргової розписки був наданий позивачем, підтверджується факт неповернення боргу [PERSON] , який не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до \~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою\~ст. 612ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.4\~ст.631 ЦК України, закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс 13, зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2\~ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу\~вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За\~ст. 1052 ЦК України\~у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому, якщо інше не встановлено договором Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 5 144грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

Outcome: approved