Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

В жовтні 2014р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в якому, з урахуванням уточненої редакції (а.с. 23-24), просив суд: визнати відмову відповідача в поверненні суми вкладу такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства України та порушує права позивача як споживача; стягнути з відповідача на користь позивача суму залишку вкладу у розмірі 10175,0 дол. США, суму процентів, передбаченому п. 1.5 договору, за період з 25 вересня 2014р. по 21 жовтня 2014р. в розмірі 93,94 дол. США, з 22 жовтня 2014р. по 20 листопада 2014р. в розмірі 101,0 дол. США. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 червня 2014р. між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності - максимум доходу ЕПС» №813531/2014 (далі по тексту - договір), за яким позивач розмістив у відповідача вклад у розмірі 10550,0 дол. США 24 вересня 2014р. позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про закриття депозитного рахунку та отримання суми вкладу. Разом з тим, стороною відповідача було повідомлено, що позивач може отримувати лише по 100 дол. США на добу у зв'язку із відсутністю готівки. Оскільки, на думку позивача, відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання за договором, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав. До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги останній підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечував. Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судові засідання свого представника не направив, про поважність причин неявки суду не повідомляв та не просив розглядати справу у відсутність свого представника. Оскільки, представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 24 червня 2014р. між сторонами було укладено договір, предметом якого, відповідно до п. 1.1. є розміщення позивачем у відповідача строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності_Максимум Доходу ЕПС» в доларах США на строк 13 місяців з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів. Для обліку вкладу відповідач відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок №[NUMBER] (п. 1.1. договору) та вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER] (п. 1.2 договору). Відповідно до п.1.3. договору сума початкового вкладу складає 10550,0 дол. США. Сторони погодили у п. 1.5 договору, що стандартна ставка за вкладом становить 12,5% річних та діє з першого по третій місяць дії вкладу. З четвертого по тринадцятий місяць дії вкладу стандартна ставка за вкладом становить 2% річних. При достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються/перераховуються у повному обсязі згідно договору за кожні повні три місяці дії вкладу, за кожний неповний тримісячний строк дії вкладу - за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідним розрахунковим періодом, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет-сайті банку - www.vab.ua. Умови дострокового повернення вкладу зазначені в Правилах, окрім випадків звернення клієнта до банку в усній формі в перший день після закінчення кожного тримісячного періоду дії вкладу. При достроковому закритті вкладу за ініціативою клієнта, останній погоджується зі сплатою комісії банку згідно тарифів, що діють на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідним розрахунковим періодом, відповідною сумою вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет-сайті банку - www.vab.ua (п. 1.6 договору). Судом встановлено, що позивачем було виконано умови договору та внесено 24 червня 2014р. суму вкладу у розмірі 10550,0 дол. США на вкладний рахунок, що підтверджується квитанцією №1065508 (а.с. 6). 24 вересня 2014р. позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про закриття депозитного рахунку та отримання суми вкладу. Згідно п. 1.2 договору на вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» відповідач перераховує нараховані проценти за збереження Вкладу та може бути перерахований Вклад по закінченні строку його дії. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору банківського вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER] від 24 червня 2014р. (далі по тексту - договору банківського вкладу на вимогу), грошові кошти, що обліковуються на рахунку на вимогу, є вкладом на вимогу «Для виплат» (п. 1.2 договору банківського вкладу на вимогу); виплата процентів, нарахованих на вклад на вимогу за ставкою 0,1 процентів річних, здійснюється згідно з умовами договору та правил (п. 1.4 договору банківського вкладу на вимогу). У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 цієї статті передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Враховуючи факт дострокового закриття вкладу з ініціативи позивача та факт часткової видачі тіла депозиту, а також виплати відсотків за період дії вкладу, а саме за три місяці, суд приходить до висновку про закінчення дії договору до строку визначеному у п. 1.1, 1.7 договору. При цьому, у відповідності до п. 1.2 договору, по закінченні дії вкладу сума вкладу та нараховані, але не отримані вчасно вкладником, проценти перераховуються на відкритий вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У відповідності з ч. 1, 2 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч. 2 ст. 1060 ЦК України). Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, закон не забороняє використання іноземної валюти на території України, і регламентує порядок її використання, в тому числі і фінансовими установами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про визнання дій відповідача щодо неповернення суми вкладу неправомірними та про стягнення з відповідача на користь позивача суми залишку вкладу у розмірі 10175,0 дол. США, так як під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт повернення даної суми вкладу позивачу. Водночас, суд не знаходить підстав у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення суми процентів по вкладу, передбаченому п. 1.5 договору, тобто 12,5 процентів річних від суми вкладу, за час користування відповідачем належними позивачу коштами, а саме з 25 вересня 2014р. по 20 листопада 2014р., оскільки дія договору банківського вкладу закінчилась на підставі дострокового закриття вкладу з ініціативи позивача 24 вересня 2014р. При цьому, враховуючи факт акумулювання грошових коштів належних позивачу на рахунку вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER], та виходячи із положень п. 1.4 договору банківського вкладу на вимогу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за час користування грошовими коштами, належними позивачу у сумі 10175,0 дол. США, а саме період з 25 вересня 2014р. по 20 листопада 2014р. за ставкою 0,1 процентів річних. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме слід визнати дії відповідача щодо неповернення позивачу суми вкладу за договором неправомірними та стягнути з відповідача на користь позивача суму залишку вкладу у розмірі 10175,0 дол. США та суму процентів, передбачених п. 1.4 договору банківського вкладу на вимогу за період з 25 вересня 2014р. по 20 листопада 2014р. в розмірі 1,6 дол. США (10175,0 дол. США*0.1/365/100*57 днів прострочки). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1852,52 грн.

Outcome: partial