Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь до досягнення їхньою малолітньою дитиною: [PERSON], [INFO], трирічного віку, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейні відносини між ними припинені і вони проживають окремо. Після припинення між ними сімейних відносин дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні та вихованні. При цьому, позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач не утримує позивача і матеріально їй не допомагає. При цьому, відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивачі і просив відмовити їй в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який проживає з матірю, позивачем у даній справі, і знаходиться на її утриманні. При цьому, судом встановлено, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, добровільно допомоги на утримання позивача відповідач не надає, що не заперечувалося й стороною відповідача. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно же з положеннями ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Тобто, утримання відповідачем своєї дружини до досягнення їхньою дитиною трирічного віку є не його правом, а його обовязком, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу, а судом не було встановлено обставин/умов за яких би відповідач не міг утримувати (сплачувати аліменти) позивачу, у звязку з чим з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просила суд визначити розмір аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно же з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою не надано і не зазначено належних, допустимих доказів того, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Разом з тим, під час розгляду даної справи, судом не було встановлено умов, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, який (розмір) буде достатнім для утримання позивача, з якою проживає на теперішній час їхня спільна малолітня дитина. В той же час, позовні вимоги позивача щодо встановлення розміру аліментів в розмірі не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму задоволенню не підлягають, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, зокрема ці норми стосуються аліментів на утримання дітей, а не дружини чи чоловіка. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 182 СК України, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим встановити розмір аліментів на утримання дружини відповідача в частині від заробітку останнього і стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його дружини - [PERSON] до досягнення їхньою малолітньою дитиною: [PERSON], [INFO], трирічного віку, в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 10 грудня 2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 05 квітня 2020 року включно. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання дружини відповідача в межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 704 грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial