Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Представник позивача Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради Липко Д.В. повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. 17 листопада 2017 року надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Судом встановлено, що Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради з 01.05.2014 року по 16.09.2016 року відповідачу [PERSON] була призначена допомога по догляду за дитиною до трьох років непрацюючим жінкам, на підставі заяви [PERSON] від 21.05.2014 року. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції від 02.02.2014 року) право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. 21 вересня 2015 року до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшов лист з Рівненського міського центру зайнятості №04-17/2748 від 21.09.2015 року, яким було повідомлено, що відповідач перебуває на обліку як безробітна з 14 вересня 2015 року, виявила бажання працювати і звернулася до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Виплата допомоги по безробіттю призначена з 21 вересня 2015 року наказом №НТ 150921 від 21.09.2015 року. Згідно п. 23 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27 грудня 2001 року № 1715 (в редакції від 07.03.2014 року) виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку припиняється у разі, коли особа, що отримує в органі праці та соціального захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку звернулася до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні - з дня призначення їй допомоги по безробіттю чи матеріальної допомоги по безробіттю. Відповідно до ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції від 08.06.2016 року), одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідачу [PERSON] було роз'яснено обов'язок повідомити Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної компенсації, що стверджується її підписом на заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги/ компенсації, субсидій та пільг від 21.05.2014 року. Згідно п. 46 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року № 1751 (в редакції від 14.12.2016 року) особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захист) населення. Враховуючи те, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за жовтень місяць відповідачу вже була нарахована в повному обсязі, як вказано у позовній заяві, то це призвело до надміру виплаченої суми допомоги за період з 01.10.2015-31.10.2015 року в розмірі 130 гривень 00 копійок. Як вбачається з позовної заяви, листом №08-3924 від 13.05.2016 року відповідачу було запропоновано у місячний термін з дня одержання листа, повернути надміру виплачені кошти у вигляді допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на рахунок управління. Однак кошти на рахунок управління на даний час не повернуті. Згідно з п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року № 1751 (в редакції від 14.12.2016 року) суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідно до ст.177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи. Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими і доведеними, відповідач в судове засідання не з'явилася, у добровільному порядку надміру отримані кошти не повернула, заперечень та доказів на спростування доводів позивача не надала, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суму надміру виплачених (у вигляді допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) коштів у розмірі 130,00 грн. підлягають до задоволенняу повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі, по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved