Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2006 року, який було розірвано рішенням Чортківського районного суду від 08.05.2013 року. Від шлюбу в них народився дочка, [PERSON], [INFO], яка проживає спільно з нею та перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач проживає окремо з літа 2010 року, ухиляється від обов'язку утримувати дитину, коштів на утримання дитини не дає, добровільно сплачувати аліменти на утримання дочки не бажає. Позивачка [PERSON] вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на утримання дочки до досягнення нею повноліття. Подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явився. Належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи в суді відповідно до положень ст.74 ЦПК України судовою повісткою рекомендованим поштовим повідомленням з врученням її 13.10.2014 року. Про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходило заяв про перенесення засідання, а тому судом при не запереченні позивача, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Від громадянина [PERSON], батька відповідача, на адресу суду 20.10.2014 року поступило письмове повідомлення, в якому вказується, що відповідач перебуває за кордоном, матеріально не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 2000 гривень на дитину, оскільки він не має стабільного доходу, перебуває у пошуках роботи, перебивається тимчасовими заробітками, не має власного житла чи іншого цінного майна. Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2006 року, який було розірвано рішенням суду від 08 травня 2013 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], яка за рішенням суду від 08 травня 2013 року визначена у проживання спільно з матір'ю. Позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною, їй призначено державну соціальну допомогу при народженні дитини від другого шлюбу. Відповідач не має постійного місця праці на Україні, а відтак його доход встановити є неможливим. Він не є інвалідом, не має зобов'язань по сплаті аліментів на інших дітей, непрацездатну дружину, непрацездатних батьків. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, матеріальне становище позивачки та дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення шляхом визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на дитину, враховуючи, що такий розмір буде відповідати матеріальному становищу відповідача, та буде близьким та не буде перевищувати розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яка перебуває на утриманні позивачки, яка не працює.

Outcome: partial