Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Виклад позиції позивача. 22.07.1984 року сторони зареєстрували шлюб у Немирівському районному відділі РАГС, актовий запис за № 36. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що подружнє життя не склалося. Головною причиною розладу сімейних стосунків є цілковита психологічна несумісність характерів між сторонами. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, шлюб виявився невдалим у звязку із чим подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Останнім часом шлюб існує формально, оскільки сторони проживають окремо один від одного на протязі трьох років. На примирення з відповідачем вона не згодна. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 19.04.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Надав до суду заяву про неможливість прийняття у часті у справі у звязку з важким станом його здоровя. Просив позов задовольнити та ухвалити заочне рішення. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 19.04.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.05.2018 року. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, позивач відповідач належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, подали заяви про розгляд даного спору у їх відсутність, а тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.07.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АМ № 262147(а.с.5). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.2-3,21).Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з позовом, а тому оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved