Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 11.03.2014 р., 31.03.2014р., будучи належним чином сповіщена, не являлася, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO]; копія звіту оцінювача про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку [ADDRESS]; копія технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS], оформленого на ім'я [PERSON]; копія витягу про державну реєстрацію прав на нерухомість за [PERSON]; копії Інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 27.03.2013р. у зв'язку із спадщиною [PERSON]; копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON]; копія рішення Ренійського районного суду від 06.05.2011р.; копія робочого проекту на газопостачання до житлового будинку; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO]; копія висновку слідчого Ренійського РВ ГУМВС про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності; відповідь нотаріуса на запит суду; копія спадкової справи № 341/08 до майна померлого [PERSON] (копія заяви законного представника неповнолітньої [PERSON] про прийняття спадщини; копія свідоцтва про народження [PERSON] - [INFO]; копії витягів зі спадкового реєстру; копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] підтримував фактичні шлюбні відносини із [PERSON], від яких народилася донька [PERSON], [INFO] За життя [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS]. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] - помер. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є його неповнолітня донька - [PERSON] та його батько - [PERSON]. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини батько померлого та законний представник неповнолітньої доньки померлого звернулися до нотаріальної контори із заявами про її прийняття. Однак, у зв'язку із тим, що між спадкоємцями виник спір про поділ спадкового майна, свідоцтва про право власності на спадщину за законом ними так і не були отримані. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] - позивачкою у справі. За життя йому на підставі рішення Ренійського районного суду від 06.05.2011р. на праві власності належав житловий будинок із господарсько-побутовими спорудами, розташований по [ADDRESS]. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] - помер. Після його смерті спадкоємцями першої черги є його неповнолітня онука - [PERSON] - донька померлого [PERSON] (за правом представлення) та його дружина - [PERSON] У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини ні дружина померлого, ані законний представник неповнолітньої онуки померлого не звернулися до нотаріальної контори із заявами про її прийняття. Однак, на час смерті [PERSON] разом із ним постійно мешкала його дружина - позивачка у справі, яка про відмову від спадщини не заявляла, отже прийняла спадщину на майно чоловіка в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Таким чином, на теперішній час об'єм спадкового майна після померлих [PERSON] та [PERSON] складає 2 об'єкти нерухомості: квартира [ADDRESS] та житловий будинок із господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS]. На даний час між сторонами існує спір про частки спадку у загальному спадковому обсязі, спроби домовитися про поділ спадкового майна між спадкоємцями у договірному порядку позитивних результатів не надали, між сторонами склалася конфліктна ситуація, у зв'язку із чим позивачка була вимушена звернутися із позовом до суду. Позивачка просить визнати в порядку поділу спадкового майна за законом за нею право власності на житловий будинок, за неповнолітньою [PERSON] - право власності на квартиру. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом на належне йому майно є його малолітня донька [PERSON] та був його батько - [PERSON] Спадкоємці у передбачений законом строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, отже вважаються такими, що її прийняли. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцями першої черги стали: позивачка (як дружина) та онука [PERSON] за правом представлення (в порядку ст. 1266 ЦК України). Позивачка після смерті померлого чоловіка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і від спадщини не відмовилася. Що стосується малолітньої [PERSON], то вона є онукою, неповнолітньою особою і спадкує частку у майні, що належало її діду за правом представлення. До теперішнього часу сторони не оформили своє право на спадщину після померлих [PERSON] та [PERSON] та не отримали відповідні свідоцтва, оскільки між ними існує спір про поділ спадкового майна, який у договірному порядку також неможливо вирішити, у зв'язку із чим позивачка звернулася із позовом до суду. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Як було встановлено під час розгляду справи, сторони - спадкоємці не досягли згоди між собою про поділ спадкового майна. Відповідачка - законний представник неповнолітньої [PERSON], не визнавши позовних вимог позивача, по суті будь-яких заперечень щодо позовних вимог суду, додаткових доказів не надала, у подальшому, на неодноразові виклики до суду - в судові засідання не являлася. Згідно із ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання в порядку поділу спадкового майна за нею - права власності на житловий будинок із надвірними спорудами, що належав [PERSON], за [PERSON] - право власності на квартиру, що належала [PERSON]

Outcome: approved