Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 30 жовтня 2013 року [PERSON] подав головному лікарю Бориспільської ЦРЛ [PERSON] заяву вх. №946 такого змісту: «Я, [PERSON], вот уже седьмой год страдаю от преследований своей фанатки [PERSON], которая проживает в [ADDRESS]. [PERSON] звонит мне, пишет многочисленные смс с угрозами, угрожает мне пистолетом, угрожает моим сотрудникам, минирует здания, в котором я работаю, мою машину, ложно вызывает по адресу моего проживания и моей работы пожарников, скорую, милицию, ритуальные службы. По всем фактам могу предоставить заявление из Печер-ского РОВД города Киева». 13 листопада 2013 року [PERSON] подала головному лікарю Бориспільської ЦРЛ [PERSON] заяву вх. №987 такого змісту: «Я, [PERSON], заявляю, что на протяжении нескольких месяцев гражданка [PERSON], [INFO], проживающая в Борисполе, систематически доставляет мне проблемы и беспокойство свои-ми звонками (в том числе в ночное время) с угрозами, неправдивой информацией и психо-логическим давлением. Также преследовала меня - приезжала к моему месту работы, дежурила возле моего дома, писала в социальных сетях и там же распространяла оскорбительную инфор-мацию обо мне и моем парне, [PERSON]. В том числе посреди ночи вызва-ла службу МЧС от моего имени по ложной причине пожара (к нам пытались вломиться пожарни-ки с милицией разбудив нас ночью и введя в состояние шока). Также постоянно звонит родите-лям. Прошу применить всевозможные меры, чтобы оградить ее от моей жизни и жизни моей семьи». Крім того, в той же день [PERSON] подав головному лікарю Бориспільської ЦРЛ [PERSON] заяву №988 такого змісту: «Я, [PERSON], заявляю, что с июля месяца 2013 г. гражданка [PERSON], [INFO], проживающая в г. Борисполь, систематически беспокоит меня и мою семью, а именно: частыми телефонными звонками на домашний номер: [NUMBER], представляясь сотрудником различных служб (налоговая инспекция, следователь прокуратуры, Печерский нарсуд, врач клиники «Борис»), предоставляя неправдивую информацию, оказывая моральное давление. К примеру, от имени сотрудницы клиники «Борис» сообщила, что моя дочь, [PERSON], записана на прием к врачу в связи с тя-желым состоянием, также сделала ложный вызов наряда милиции на наш домашний адрес, ссылаясь на драку в семье. В связи с тем, что данная особа постоянно нарушает покой членов на-шей семьи, прошу принять меры и оградить ее от нас». Інформація, викладена в заявах відповіда-чів, не відповідає дійсності та порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача. У зв'язку з її поширенням [PERSON] зазнала душевні переживання. У такий спосіб їй заподіяна моральна шкода. Для відновлення порушеного права позивач просить суд визнати недостовірною інфор-мацію, викладену в заявах відповідачів, та стягнути з кожного з них моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Відповідачі не з'явились у судове засідання. Вони надіслали заяви, в яких заперечують про-ти задоволення позову та просять суд розглядати цивільну справу в їх відсутності. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 30 жовтня 2013 року [PERSON] подав головному лікарю Бориспіль-ської ЦРЛ [PERSON] заяву вх. №946 (а.с.98) такого змісту: «Я, [PERSON], вот уже седьмой год страдаю от преследований своей фанатки [PERSON], которая проживает в [ADDRESS]. [PERSON] звонит мне, пишет многочисленные смс с угрозами, угрожает мне пистолетом, угрожает моим сотрудникам, мини-рует здания, в котором я работаю, мою машину, ложно вызывает по адресу моего проживания и моей работы пожарников, скорую, милицию, ритуальные службы. По всем фактам могу предо-ставить заявление из Печерского РОВД города Киева». 13 листопада 2013 року [PERSON] подала головному лікарю Бориспільської ЦРЛ [PERSON] заяву вх. №987 (а.с.99) такого змісту: «Я, [PERSON], заявляю, что на протяжении нескольких месяцев гражданка [PERSON], [INFO], проживающая в Борисполе, систематически доставляет мне проблемы и беспокойство своими звонками (в том числе в ночное время) с угрозами, неправдивой информацией и психологическим давлением. Также преследовала меня - приезжала к моему месту работы, дежурила возле моего дома, писала в социальных сетях и там же распространяла оскорбительную информацию обо мне и моем парне, [PERSON]. В том числе посреди ночи вызвала службу МЧС от моего имени по ложной причине пожара (к нам пытались вломиться пожарники с милицией разбудив нас ночью и введя в состояние шока). Также постоянно звонит родителям. Прошу применить все-возможные меры чтобы оградить ее от моей жизни и жизни моей семьи». В той же день [PERSON] подав головному лікарю Бориспільської ЦРЛ [PERSON] заяву №988 (а.с.100) такого змісту: «Я, [PERSON], заявляю, что с июля месяца 2013 г. гражданка [PERSON], [INFO], проживающая в г. Борисполь, систематически беспокоит меня и мою семью, а именно: частыми телефонными звонками на домашний номер: [NUMBER], представляясь сотрудником различных служб (налоговая инспекция, следователь прокуратуры, Печерский нарсуд, врач клиники «Борис»), предоставляя неправдивую информацию, оказывая моральное давление. К примеру, от имени сотрудницы клиники «Борис» сообщила, что моя дочь, [PERSON], записана на прием к врачу, в связи с тяжелым состоянием, также сделала ложный вызов наряда милиции на наш домашний адрес, ссылаясь на драку в семье. В связи с тем, что данная особа постоянно нарушает покой членов нашей семьи, прошу принять меры и оградить ее от нас». Відповідно до ч.3 ст.297 та ч.2 ст.299 ЦК України фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі, гідності та ділової репутації. Згідно з ч.1 ст.277 цього ж Кодексу фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15, п.16 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути під-ставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Однак всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Наявність у таких зверненнях завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, сво-боди чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Встановлено, що, звертаючись з заявами до головного лікаря Бориспільської ЦРЛ [PERSON], відповідачі мали намір захистити свої права в порядку, передбаченому ч.4 ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якої кожна особа може звернутися до лікаря-психіатра з заявою, яка містить відомості, що дають підстави для психіатричного огляду. Крім того, згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що, відповідачі мали намір порушити честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] З огляду на ці обставини в сукупності суд вважає, що звернення відповідачів з заявами до головного лікаря Бориспільської ЦРЛ [PERSON] не є поширенням інформації у розумінні ст.277 ЦК України. На цій підставі належить відмовити [PERSON] у задоволенні вимоги про визнання не-доствірною інформації, викладеної в заявах відповідачів. Крім того, відповідно до ч.1 ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Встановлено, що діями відповідачів, які полягають у подачі заяв головному лікарю Борис-пілької ЦРЛ [PERSON], не порушено право [PERSON] на її честь, гідність та ділову репута-цію. Тому суд вважає, що позивачу належить відмовити у задоволенні вимоги про відшкодуван-ня моральної шкоди.

Outcome: dismissed