Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні без його участі. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія рішення суду від 31.05.2017 р.; копія свідоцтва про народження сина [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO].; копія паспорту позивачки та ІПН; копія посвідчення позивачки; копія паспорту відповідача та ІПН; копії квитанцій. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO]. та сина [PERSON] [INFO] з відповідача [PERSON], який є батьком дітей, та з яким до 12.06.2017 р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах, зазначивши, що вже тривалий час сторони будь-яких стосунків не підтримують, на теперішній час мешкають окремо. Відповідач матеріально дітей не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов'язаний це робити. В даний час діти знаходиться на утриманні позивачки, мешкають разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина та доньки не надає, тим самим обмежуючи можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дітей, розвитку їх обдарувань. Таким чином, неповнолітні діти потребують матеріальної допомоги від відповідача, яку позивачка і просить стягнути на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]., стягнувши аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2017 року до [INFO], тобто до досягнення сином [PERSON] повноліття, а потім стягувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до [INFO], тобто до досягнення донькою [PERSON] повноліття. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи надання утримання на дітей між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітніх дітей, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі, з урахуванням того, що відповідачем добровільно сплачено аліменти на користь позивачки на утримання сумісних дітей за червень, липень та серпень 2017 р.

Outcome: approved