Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

В грудні 2017р. позивач ПАТ «КБ «Експобанк» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: - стягнути з відповідачки на свою користь основну заборгованість за договорами оренди та по комунальним платежам - 24783,41 грн.; пеню за несвоєчасну сплачену орендну плату у розмірі 2174,59 грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2018р. зазначена цивільна справа була передана за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2018р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 листопада 2016р., 31 березня 2017р. між сторонами були укладені договори оренди нежилих приміщень (далі по тексту - договір 1, договір 2), відповідно до яких позивач передав в користування на оплатній основі належне йому нежитлове приміщення по [ADDRESS], загальною площею 24,7 кв.м. відповідачці, яка прийняла в оренду об'єкт оренди, і зобов'язувалася здійснювати щомісяця сплату орендної плати, а також вартість спожитих комунальних послуг і послуг технічного обслуговування інженерного обладнання. Зазначене приміщення було передано за актами прийому - передачі від 09 листопада 2016р., 01 квітня 2017р. Оскільки, відповідачка з часу дії договорів не сплачувала орендної плати та відповідних комунальних послуг, а також було проігноровано досудову вимогу про сплату заборгованості за договорами 1, 2, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом, для захисту свого порушеного права. До судового засідання представником позивача було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час та місце розгляду справи була повідомлена за місцем своєї реєстрації, в судове засідання не з'явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка відзив на позов не подавала. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 280, 282 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України). За змістом ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 09 листопада 2016р., 31 березня 2017р. між сторонами були укладені договори 1, 2, відповідно до яких позивач передав, а відповідачка, згідно актів прийому - передачі від 09 листопада 2016р., 01 квітня 2017р. прийняла в користування на оплатній основі належне йому нежитлове приміщення по [ADDRESS], загальною площею 24,7 кв.м., і зобов'язувалася здійснювати щомісяця сплату орендної плати, а також вартість спожитих комунальних послуг і послуг технічного обслуговування інженерного обладнання (п. 3.4 договору 1, п. 4.8 договору 2). Строк дії договору 1 з 09 листопада 2016р. по 31 березня 2017р., договору 2 - з 01 квітня 2017р. по 30 березня 2018р. Зазначене приміщення було передано за актом прийому - передачі від 09 листопада 2016р., 01 квітня 2017р. (а.с. 7-20). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч. 2 ст. 612 ЦК України). За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно п. 8.2. договору 2, у випадку несвоєчасної сплати платежів відповідно до умов цього договору, орендар зобов'язаний сплатити за користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення за весь період заборгованості до моменту її погашення. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 12 грудня 2017р. (а.с. 6), за договором 1 відповідачка має заборгованість за комунальні та експлуатаційні послуги в розмірі 2128,91 грн.; за договором 2: 4830,98 грн. - сума заборгованості за комунальні та експлуатаційні послуги з квітня по вересень 2017р.; 17823,52 грн. - сума заборгованості з орендної плати за квітень, серпень-листопад 2017р., а також пеня у розмірі 2196, 96 грн. за договором 1 і 2. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором 1, 2, яка складається з комунальних та експлуатаційних послуг і орендної плати у розмірі 24783,41 грн., а також з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 1883,22 грн., при цьому судом враховано, що умовами договору 1, не було визначено розмір пені, як це було передбачено сторонами в п. 8.2 договору 2. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,0 грн.

Outcome: partial