Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу в інтересах малолітньої [PERSON], 2003 року народження звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] та стягнути аліменти на її утримання. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що до служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради звернулась із заявою [PERSON], що є бабусею дитини, з питання підготовки висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] Мати дитини померла 05.05.2012 року. Посилається на те, що відповідач не займається вихованням дитини. Зловживає спиртними напоями, вживає наркотичні речовини, не працює, залишає дитину без нагляду. За висновками Комісії виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу від 11.05.2016 року батько [PERSON], належним чином не виконує батьківських обов'язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини. Не готує її до самостійного життя, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON]. 07.07.2016 року третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про призначення опікуна та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, третя особа Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу, яку в подальшому просила залишити без розгляду та ухвалою суду від 16.09.2016 року вищевказаний позов залишено без розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Представник Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді - [PERSON] вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами не погодився, вважає їх безпідставними, оскільки спритними напоями він не зловживає, дитину виховує сам, опікується її життям та здоров`ям, працює та матеріально її забезпечує самостійно, оскільки її матір , а його дружина померла, на обліках з приводу захворювання алкоголізмом у медичних закладах міста не перебуває. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вони з відповідачем по справі [PERSON] перебувають у цивільному шлюбі та мешкають разом, у майбутньому мають намір створити сім'ю. Донька відповідача періодично мешкає з бабусями, але її вихованням та матеріальним забезпеченням займається батько [PERSON] На її думку батько повною мірою приймає участь у житті дитини та підстави для позбавлення його батьківських прав відсутні. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з відповідачем по справі [PERSON] вони знайомі вже давно. Дитина завжди доглянута та має охайний вигляд, ніколи не залишається без нагляду. [PERSON] приділяє їй багато уваги у вільний від роботи час та матеріально забезпечує. Свідок [PERSON] пояснив, що з відповідачем по справі вони мають давні дружні відносини. Їх діти спільно проводять дозвілля. [PERSON] дуже гарний батько, займається вихованням дитини та виконує свої батьківські обов'язки належним чином, спиртним напоями не зловживає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що вони з відповідачем сусіди по вулиці, знайомі вже довгий час. Стосунки у батька з дитиною добрі, він займається її забезпеченням та вихованням. Малолітня дитина [PERSON] у судовому засіданні, у присутності класного керівника [PERSON] та соціального педагога [PERSON] , суду пояснила, що на теперішній час вона мешкає у бабусі. З батьком у них добрі стосунки, вони постійно спілкуються, разом проводять дозвілля. Батько купує їй речі, забезпечує грошима для харчування та розваг. Цивільну дружину батька [PERSON] вона вважає своєю матір'ю. Остання до неї дуже гарно відноситься. Бажає проживати разом з батьком та [PERSON] Зі своєю бабусею [PERSON] знаходиться у поганих стосунках та у майбутньому спілкуватися з нею не бажає. Переконливо просила суд не позбавляти батька батьківських прав , оскільки дуже його любить і бажає проживати лише з ним. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, малолітньої дитини [PERSON], проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Звернення виконкому Жовтневої районної у місті ради до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідає ст. 164 Сімейного кодексу України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 04 вересня 2003 року. З Висновку виконкому Жовтневої районної у місті ради від 11.05.2016 року (а.с. 30) вбачається, що виконком Жовтневої районної у місті ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування висновку зазначено, що батько дитини належним чином не виконує батьківських обов'язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини. Не готує її до самостійного життя, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Судом досліджена довідка за підписом головного лікаря ОКЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», з якої вбачається, що відповідач [PERSON] під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебував і не перебуває. Крім цього у судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 03 травня 2016 року відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Навіум-КР» по теперішній час на посаді майстра будівельних та монтажних робіт, займається підприємницькою діяльністю. У судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] відвідує Криворізьку загальноосвітню школу І-ІІІ ступеню №93. З характеристики (а.с. 25), наданої Криворізької загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №93 Криворізької міської ради Дніпропетровської області за підписом директора школи та класного керівника малолітньої дитини [PERSON], встановлено, що [PERSON] характеризується з позитивної сторони, належним чином виконує свої батьківські обов'язки. З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 30.03.2016 року вбачається (а.с.28), що відповідач разом з малолітньою дитиною проживає у не задовільних умовах, квартира потребує прибирання, відсутнє газо та водопостачання, умов для життя та розвитку дитини на час обстеження не створено. У подальшому при проведені повторного обстеження умов проживання (акт від 22.09.2016 року) встановлено, що для малолітньої дитини [PERSON] створені належні умови для життя та розвитку. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу та отримує пенсію в разі втрати годувальника на [PERSON], що підтверджується довідкою Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу від 04.04.2016 року №223/02/15 (а.с.16). Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків з виховання дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Звертаючись до суду з позовом виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу посилався на те, відповідач не створив належних умов для проживання та розвитку своєї малолітньої дитини, не піклується про її стан здоров'я, не створив належних умов для проживання дитини, однак в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України належних доказів на підтвердження своїх посилань, позивач суду не надав. Натомість доводи позивача спростовується матеріалами справи, а також пояснення свідків, покази яких узгоджуються з матеріалами справи. Суду не надано доказів щодо відповідач зловживає спиртними напоями, оскільки не надано підтвердження цьому факту медичним висновком. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України. Суд не погоджується з висновком від 11.05.2016 року, який міститься у матеріалах справи (а.с. 30), про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, доводи представника у судовому засіданні не знаходять свого підтвердження у суді та спростовуються матеріалами справи та поясненнями свідків. За приписами принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією Генеральної асамблеї Організації Об'єднаних Націй 1386 (XIV) 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку його особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Як убачається із матеріалів справи та підтверджується показами свідків, поясненнями відповідача, він всіляко піклується про свою доньку, в силу своїх можливостей забезпечує її фізичний та моральний розвиток, намагається створити належні умови для проживання та розвитку дитини, не веде аморальний спосіб життя, не зловживає спиртними напоями. Окрім того, відповідач не перебуває на обліку в ОКЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», як у лікаря нарколога так і психіатра, до відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки жодного разу не притягувався, що свідчить про те, що законних та обґрунтованих підстав, передбачених ст.. 164 Сімейного кодексу України для позбавлення його батьківських прав у суду не має. Також суд відхиляє акт обстеження матеріально - побутових умов проживання від 30.03.2016 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.28), оскільки він складений не за місцем проживання відповідача [PERSON] і не може слугувати підставою для підтвердження обставин не створення належних умов для проживання малолітньої дитини [PERSON] Суду не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, також не надано доказів щодо притягнення відповідача до відповідальності, а також щодо вживання до нього заходів реагування за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Таким чином суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги цілком є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, ґрунтуються на доказах, наданих позивачем та які не відповідають дійсності та обставинам справи і спростовуються поясненнями відповідача, свідків, малолітньої дитини та матеріалами справи в їх сукупності. За таких обставин суд, вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Судові витрати по платі судового збору компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed