Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що вона є співвласницею квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будин-ку, розташованої по [ADDRESS] Однак в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна містяться записи про арешти квартири та земель-ної ділянки, внесені на підставі постанов державних виконавців ВДВС Бориспільського МРУЮ. Виконавчі провадження, в яких [PERSON] приймала участь в якості борж-ника, були закінчені у зв'язку з повним виконанням рішень судів. Продовження дії ареш-тів квартири та земельної ділянки перешкоджає позивачу розпоряджатись цими об'єкта-ми нерухомого майна. Тому [PERSON] просить суд зняти арешти з квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуго-вування жилого будинку, розташованої по [ADDRESS] У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник відповідача Пироженко В.Р. при вирішенні спору покладається на роз-суд суду. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є співвласницею квартири [ADDRESS]. Ця обставина підтверджується копією договору дарування (а.с.11-12) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №688 16265 від 23 вересня 2016 року (а.с.13). Крім того, позивач є власником земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуго-вування жилого будинку, розташованої по [ADDRESS] Ця обстави-на підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 14 травня 2008 року (а.с.14). З інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №82477072 від 15 березня 2017 року (а.с.47) вбачається, що в цьому реєстрі міститься запис №8628081 від 9 квітня 2009 року про арешт земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої по [ADDRESS] Арешт на цей об'єкт нерухомого майна був накладений на підставі постанови держав-ного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 7 квітня 2009 року. З іншої інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого май-на №82475465 від 15 березня 2017 року (а.с.48) вбачається, що в цьому реєстрі міститься також запис №10730895 від 19 січня 2011 року про арешт квартири [ADDRESS]. Арешт на цей об'єкт нерухомого майна був накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 17 січня 2009 року. Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» в редак-ції, що була чинною до 5 жовтня 2016 року, виконавче провадження підлягало закінчен-ню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим докумен-том. Згідно з ч.2 ст.50 цього ж Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні держав-ним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначав про зняття арешту, накладено-го на майно боржника. Як вбачається з ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час розгляду цивільної справи, безпідставно не знятий арешт може бути при-пинений за рішенням суду. Встановлено, що у ВДВС Бориспільського МРУЮ відносно позивача перебували два виконавчі провадження: - виконавче провадження №19779734 з виконання виконавчого листа №2-2315, ви-даного 17 вересня 2009 року Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ Банк «Траст» боргу за кредитним договором в розмірі 24631 гривні 59 копійок; - виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3572, виданого Борис-пільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Дер-жавний ощадний банк України» боргу за кредитним договором в розмірі 11876 гривень 97 копійок. 7 квітня 2009 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ виніс по-станову про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуго-вування жилого будинку, розташовану по [ADDRESS] (а.с.47). 17 січня 2011 року старший державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ виніс постанову про накладення арешту на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS] (а.с.6, 36). У зв'язку з тим, що квартира була об'єктом спільної сумісної власності, а частка [PERSON] в цьому нерухому майні не була визначена, то в Єди-ний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна був внесений запис про арешт всієї квартири. З копії прибуткового касового ордера від 28 травня 2009 року (а.с.50) вбачається, що борг [PERSON] перед ВАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором в розмірі 11876 гривень 97 копійок був погашений в повному обсязі. Крім того, з копії заяви ПАТ Банк «Траст» від 1 червня 2011 року (а.с.9) вбачається, що борг [PERSON] за іншим кредитним договором в розмірі 24631 гривні 59 копійок був по-гашений також. 29 червня 2011 року головний державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №19779734 (а.с.38-39). Однак він не вирішив питання про скасування арешту, накладеного на майно [PERSON] Безпідставне продовження дії арешту перешкоджає позивачу розпоряджатись його майном. З огляду на це суд вважає, що з метою припинення такої перешкоди належить зняти арешти з квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої по [ADDRESS].

Outcome: approved