Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

В грудні 2014 року позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа ТОВ «Мікос» про стягнення заборгованості за Договором про надання овердрафту. Свої вимоги мотивував тим, що 25 березня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Мікос» був укладений договір про надання овердрафту, за яким позичальник отримав кредит у сумі 50 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21%, строком до 25 березня 2014 року. Банк свої зобов'язання перед позичальником виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. Станом на 02.12.2014р. ТОВ «Мікос» має заборгованість 53884 грн. 81 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 39944 грн. 30 коп., заборгованість по відсотках - 7149 грн. 17 коп., пені за відсотками -435 грн. 73 коп., та пені за тілом кредиту - 6355,61 грн. У якості забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання або неналежне виконання боржником умов договору. В досудовому порядку позивачем 28.10.2014 р. направлялась вимога відповідачу про погашення заборгованості по договору про надання овердрафту, однак вимога останнім виконана не була. Позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 53884 грн. 81 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Шевчук О.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення, додатково суду пояснив, що дійсно є поручителем за даним кредитним договором. На даний час на підприємстві скрутне фінансове становище , однак намагаються погасити борг в повному обсязі. В судове засідання третя особа ТОВ «Мікос» свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи не подавали, заперечень не надходило, а тому суд здійснює розгляд справи в їх відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 25 березня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Мікос» укладено договір про надання овердрафту №015/311528/0126060. У п.1.1 - 1.10, 4.1 - 4.8 договору визначено, що максимальний ліміт за договором складає 50 000 грн., а строк користування до 25 березня 2014 року, зі сплатою відсотків у розмірі 21% річних, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, встановлені даним договором і виконати свої обов'язки за договором у повному обсязі. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За умовами кредитного договору ТОВ «Мікос» мало вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором порядку та строки. У п.10.2.1 кредитного договору передбачено, що за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу. 25.03. 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір поруки №12/115-0-2/074. За даним договором поручитель бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями ТОВ «Мікос», які виникають з умов договору про надання овердрафту від 25.03.2013р. П.1.2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/частково виконання забезпечених зобов'язань. З наданих суду письмових доказів та пояснень сторін, встановлено, що ТОВ «Мікос» порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідачу по справі 28.10.2014 р. направлено вимогу про погашення заборгованості, яка не виконана. Станом на 02.12.2014 р. заборгованість за кредитним договором позичальника ТОВ «Мікос» становить 53884 грн. 81 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 39944 грн. 30 коп., заборгованість по відсотках - 7149 грн. 17 коп., пені за відсотками -435 грн. 73 коп., та пені за тілом кредиту - 6355,61 грн. Вказана обставина підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.15-16). Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає, що оскільки позичальник та поручитель не виконали взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 53884,81 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи за №365241 від 10 грудня 2014 року про сплату судового збору у розмірі 538 грн. 85 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Отже, перелічені докази, що логічно поєднуються одне з одним, підтверджують характер правовідносин сторін, дають суду всі підстави , що позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved