Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Виконуючий обовязки керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області, звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 802 від 02.12.2008 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та надання у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельних ділянок площею 1,1900 га кожному для ведення особистого селянського господарства, та [PERSON] земельної ділянки площею 0,4461 га для ведення особистого селянського господарства; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки видані: [PERSON] серії ЯЖ № 876979 на земельну ділянку площею 1,1900 га з кадастровим номером 3220686600:02:003:0085; [PERSON] серії ЯЖ № 876988 на земельну ділянку площею 1,1900 га з кадастровим номером 3220686600:02:003:0094; [PERSON] серії ЯЖ № 876987 на земельну ділянку площею 1,1900 га з кадастровим номером 3220686600:02:003:0093; [PERSON] серії ЯЖ № 876982 на земельну ділянку площею 1,1900 га з кадастровим номером 3220686600:02:003:0088; [PERSON] серії ЯЖ № 876988 на земельну ділянку площею 0,4461 га з кадастровим номером 3220686600:02:003:0098 та скасувати їх державну реєстрацію. В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що оскаржуване розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації було прийняте на порушення вимог діючого на той час земельного законодавства та Лісового кодексу України і як наслідок відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] були надані у власність земельні ділянки за рахунок земель лісогосподарського призначення, незважаючи на те, що згідно документації із землеустрою відведення вказаних земельних ділянок передбачалось за рахунок земель, не наданих у користування та власність на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. Разом з тим встановлено, що спірні земельні ділянки, які були надані у власність відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], були переведені до «[PERSON] державного агролісництва «Спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс» у 2002 році, та надані у постійне користування згідно розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 357 від 12.11.2002 року. Згідно інформації відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі № 10-1018-99.8-183/2-16 від 22.03.2016, ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» № 93 від 22.03.2016, ВО «Укрдержліспроект» № 226 від 25.04.2016, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства № 04-36/845 від 26.04.2016 земельні ділянки, передані у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з кадастровими номерами 3220686600:02:003:0085, 3220686600:02:003:0094, 3220686600:02:003:0093, 3220686600:02:003:0088, 3220686600:02:003:0098 накладаються на земельну ділянку, яка перебуває в постійному користуванні [PERSON] агролісництва ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» у кварталі 1 виділах 13 та 14. Прокурор зазначає, що при розпорядженні вказаною земельною ділянкою [PERSON] райдержадміністрацією не дотримано вимоги ст. 27 Лісового Кодексу України, ст. ст. 20, 116, 118, 141, 149 Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України про землеустрій», оскільки перевіркою встановлено, що зміна цільового призначення спірних земельних ділянок не проводилась, будь-яких рішень щодо такої зміни не приймалось, земельні ділянки у встановленому законом порядку не вилучались, проекти відведення земельних ділянок не виготовлялись, що було порушенням діючого на той час законодавства. Тому, з огляду на наведені вище порушення вимог земельного та лісового законодавства, оспорюване розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 02.12.2008 № 802 підлягає визнанню недійсним на підставі ст. ст. 152, 155 Земельного кодексу України. Право відповідачів на спірні земельні ділянки виникло на підставі незаконних державних актів на право власності на земельні ділянки, що вказує на те, що до них перейшло право власності на спірні земельні ділянки від держави протиправно. Зважаючи на те, що спірні державні акти на право власності на земельні ділянки були зареєстровані у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення можливо лише шляхом визнання недійсними цих державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації. В судовому засіданні прокурор Бузинний В.С. позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази. Представник відповідача [PERSON] РДА [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і вважала вимоги прокурора обґрунтованими. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що вони як працівники соціальної сфери мали право на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та звернулися до відповідних державних органів з проханням надати їм у власність вільні земельні ділянки, які перебували на території Саварської сільської ради Богуславського району. Щодо порушень вимог земельного законодавства при наданні земельних ділянок, їм не було відомо про певні обмеження і вони розраховували, що [PERSON] районна державна адміністрація прийме законне рішення. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вимоги прокурора є обґрунтованими, оскільки спірні земельні ділянки знаходяться у законному користуванні державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, які були надані суду. Суд, заслухавши прокурора, представника відповідача, відповідачів, представника третьої особи та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов виконуючого обовязки керівника Кагарлицької місцевої прокуратури задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Київської області №802 від 02 грудня 2008 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності та надано у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельні ділянки площею 1,1900 га кожному для ведення особистого селянського господарства, та [PERSON] земельну ділянку площею 0,4461 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідачу [PERSON] 21.12.2009 року [PERSON] районною державною адміністрацією видано державний акт серії ЯЖ № 876979 на право власності на земельну ділянку площею 1,1900 га для ведення особистого селянського господарства на території Саварської сільської ради, Богуславського району, Київської області з кадастровим номером 3220686600:02:003:0085. Відповідачу [PERSON] 23.12.2009 року [PERSON] районною державною адміністрацією видано державний акт серії ЯЖ № 876988 на право власності на земельну ділянку площею 1,1900 га для ведення особистого селянського господарства на території Саварської сільської ради, Богуславського району, Київської області з кадастровим номером 3220686600:02:003:0094. Відповідачу [PERSON] 16.12.2009 року [PERSON] районною державною адміністрацією видано державний акт серії ЯЖ № 876987 на право власності на земельну ділянку площею 1,1900 га для ведення особистого селянського господарства на території Саварської сільської ради, Богуславського району, Київської області з кадастровим номером 3220686600:02:003:0093. Відповідачу [PERSON] 23.12.2009 року [PERSON] районною державною адміністрацією видано державний акт серії ЯЖ № 876982 на право власності на земельну ділянку площею 1,1900 га для ведення особистого селянського господарства на території Саварської сільської ради, Богуславського району, Київської області з кадастровим номером 3220686600:02:003:0088. Відповідачу [PERSON] 24.12.2009 року [PERSON] районною державною адміністрацією видано державний акт серії ЯЖ № 876993 на право власності на земельну ділянку площею 0,4461 га для ведення особистого селянського господарства на території Саварської сільської ради, Богуславського району, Київської області з кадастровим номером 3220686600:02:003:0098. Згідно інформації відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі № 10-1018-99.8-183/2-16 від 22.03.2016 року, ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» № 93 від 22.03.2016 року, ВО «Укрдержліспроект» № 226 від 25.04.2016 року, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства № 04-36/845 від 26.04.2016 року земельні ділянки, передані у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з кадастровими номерами 3220686600:02:003:0085, 3220686600:02:003:0094, 3220686600:02:003:0093, 3220686600:02:003:0088, 3220686600:02:003:0098 накладаються на земельну ділянку, яка перебуває в постійному користуванні [PERSON] агролісництва ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» у кварталі 1 виділах 13 та 14. Представник третьої особи надав суду планово-картографічні матеріали лісовпорядкування [PERSON] державного агролісництва Київської області, правонаступником якого є державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», згідно яких квартал 1, виділ 13, 14, що розташовані на території Саварської сільської ради, перебувають у користуванні третьої особи. Зазначені земельні ділянки були переведені до «[PERSON] державного агролісництва «Спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс» у 2002 році, та надані у постійне користування згідно розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 357 від 12.11.2002 року. Задовольняючи позов прокурора суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожен громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. За змістом ст. 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів, у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними грунтами, трав'яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов'язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. За змістом ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Згідно ч. 4 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Із оглянутої в судовому засіданні технічної документації щодо складання державних актів на право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, затвердженої розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації № 802 від 02.12.2008 року вбачається, що висновки органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства щодо погодження зміни цільового призначення спірних земельних ділянок не надавалось. Згідно з п. 5 ст. 27 Лісового Кодексу України, а також ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України передача у власність та надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності, та вилучення таких земельних ділянок з постійного користування відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України. Таким чином, передача спірної ділянки у власність відповідачам загальною площею 5,2061 га здійснена не уповноваженим органом виконавчої влади, так як вказана земля відноситься до земель лісогосподарського призначення, її площа складає понад 1,000 га. Згода землекористувача на вилучення не надавалась. Відповідний орган виконавчої влади з питань лісового господарства згоди на вилучення не надавав. Таким чином спірні земельні ділянки надано у власність відповідачам в порушення ст.ст. 20, 149 Земельного кодексу України та ст. 27 Лісового кодексу України без їх вилучення у державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» у порядку, передбаченому ст. ст. 141, 149, 151 ЗК України та без зміни цільового призначення. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Позивач надав суду планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, які підтверджують право постійного користування спірними земельними ділянками державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», а тому вимоги позивача в цій частині є доведеними. Згідно з правилами ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Як видно з матеріалів справи, відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка не відноситься до земель лісогосподарського призначення, є землею загального користування. Окрім того, [PERSON] районною державною адміністрацією було грубо порушено вимоги ст. 118 ЗК України, оскільки земельні ділянки відповідачам були передані у власність без виготовлення проектів відведення та на підставі технічної документації, яка не відповідала вимогам законодавства. Із оглянутої в судовому засіданні технічної документації на спірні земельні ділянки, вбачається, що клопотання відповідачів до [PERSON] РДА з проханням надати їм земельні ділянки та графічні матеріали не надходили, що є порушенням вимог чинної на той час редакції ч. 6 ст. 118 ЗК України. Відповідачі не надали суду докази, що такі клопотання та графічні матеріали ними подавались до [PERSON] РДА. Тобто, відповідачі при вирішенні питання надання їм у власність спірних земельних ділянок не керувались чинним на той час законодавством та вирішили питання без виготовлення проектів відведення земельних ділянок. Відповідно до порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №677, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення. Згідно пункту 1.12 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43 складання державного акта на право власності на земельну ділянку при передачі земельних ділянок громадянам проводиться після перенесення в натуру (на місцевості) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] вперше отримували у власність спірні земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка не була раніше в їх законному користуванні, що як наслідок тягнуло за собою обовязкове розроблення проекту відведення земельної ділянки, що не було виконано відповідачами. Таким чином, грубе порушення чинного законодавства, що було допущене [PERSON] районною державною адміністрацією при наданні відповідачам у власність земельних ділянок, привело до порушення права користування державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» земельною ділянкою в кварталі 1, виділи 13 та 14 на території Саварської сільської ради, Богуславського району, Київської області. Для відновлення становища, яке існувало до порушення, необхідно визнати незаконним розпорядження [PERSON] РДА про затвердження технічної документації та надання у власність відповідачам спірних земельних ділянок, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, скасувати їх державну реєстрацію. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved