Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явилася, заперечення проти позову або заяви про розгляд справи за її відсутності до судового розгляду справи від неї не надійшло. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці, площею 1570 км.метрів. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище будинку, який належав йому на підставі договору дарування від 04 липня 1997 року. Він, позивач, є спадкоємцем другої черги за законом після померлого брата, [PERSON] є донькою померлого і відповідно спадкоємцем першої черги, але вона відмовилася від прийняття спадщини після свого померлого батька на його, позивача, користь. Відповідач [PERSON] є дружиною померлого брата, але вона із заявою про прийняття спадщини не зверталася, і не зважаючи на реєстрацію у спадковому будинку, за місцем реєстрації вона не проживала і фактично спадщину не приймала. Відповідач з 2007 року не проживає за місцем реєстрації, спільне господарство з померлим не вела. Він, позивач, протягом встановленого строку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину з за законом після померлого брата йому було відмовлено, оскільки відповідач на момент смерті спадкодавця була зареєстрована разом із ним, і вважається такою, що фактично прийняла спадщину. В зв'язку з відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, він. позивач, як єдиний спадкоємець після померлого [PERSON] вимушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов по суті та за обставинами справи підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення про задоволення позову, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. по суті та за обставинами справи підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи від завідуючого контори надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, третіх осіб відповідно до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача., суд, з його згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: свідоцтво про смерть [PERSON], постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, копія паспорту позивача, копія паспорту [PERSON], довідка голови квартального комітету № 9 про факт реєстрації померлого [PERSON] на момент смерті в будинку по [ADDRESS], довідка про склад зареєстрованих осіб в будинку по [ADDRESS], висновок про вартість будинку, договір дарування будинку по [ADDRESS], свідоцтво про народження [PERSON] та [PERSON], акт № 484 від 15 жовтня 2013 року про непроживання відповідача в будинку по [ADDRESS] з 2007 року до моменту смерті [PERSON] і до дня складення акту; технічний паспорт на будинок 69, 1 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м., по [ADDRESS], розташований на земельній ділянці, площею 1570 км.м. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження ( а.с. 20). [INFO] [PERSON] помер ( а.с. 6-свідотцво про смерть), і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого в м. Дніпродзержинську по [ADDRESS], який належав померлому на підставі договору дарування житлового будинку від 04 липня 1997 року (а.с. 19). Протягом встановленого законом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця позивач звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець другої черги за законом . Інші спадкоємці [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталися і фактично спадщину не приймали. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований у житловому будинку по [ADDRESS], що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 9 Дніпровського району м. Дніпродзержинська від 11 вересня 2011 року ( а.с. 12). Разом з ним також були зареєстровані його донька [PERSON] та його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб ( а.с. 13). Але судом встановлено, що відповідач не проживала разом із спадкодавцем в будинку по [ADDRESS] з 2007 року, спільне господарство із [PERSON] не вела, і після смерті свого чоловіка до житлового будинку не повернулася, спадщину не приймала і не утримувала, що підтверджується актом № 414 від 15 жовтня 2013 року, затвердженим головою квартального комітету № 9 Дніпровського району м. Дніпродзержинська ( а.с. 21). Зазначене свідчить про невиконання відповідачем будь-яких дій, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини після свого померлого чоловіка [PERSON] Не зважаючи на те, що відповідач не подавала до нотаріальної заяву про прийняття спадщини і фактично спадщину не приймала, оскільки не проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті, а донька померлого [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого брата [PERSON], оскільки відповідач на момент відкриття спадщини формально залишалася зареєстрованою разом із спадкодавцем за однією адресою ( а.с. 7 - постанова нотаріуса від 23 листопада 2011 року). Зважаючи на надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що позивач, єдиний, прийняв спадщину після свого померлого брата [PERSON], не відмовлявся від спадщини, і отже вона належить йому з моменту відкриття спадщини, а тому визнання за позивачем право власності на спадковий житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого брата [PERSON] не суперечить закону та направлене на захист прав позивача, як спадкоємця другої черги за законом. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до частин 3 та 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved