Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]; призначити [PERSON] піклувальником неповнолітнього [PERSON], [INFO] року; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що донька позивачки - [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Разом з тим, починаючи з моменту народження дитини та по цей час відповідач не бере участі у вихованні [PERSON], не піклується про його фізичний і духовний розвиток, та взагалі матеріально його не підтримує. За вказаних обставин та посилаючись на положення ст. 164 СК України, позивачка вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав, адже він, в порушення вимог ст.150 СК України, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та фактично самоусунувся від виховання та утримання своїх дітей. Крім того, в обґрунтування позовних вимог в частині встановлення піклування над дитиною, позивачка вказує, що після того, як [INFO] року мати [PERSON] - [PERSON] померла, дитина постійно проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS], яке є його рідною бабусею. При цьому, позивачка не тільки забезпечує дитину матеріально, а ще і піклується про її духовний та фізичний розвиток, проявляє всю необхідну батьківську увагу та турботу. Ухвалою від 14.12.2017 року позовну заяву було залишено без руху через несплату позивачкою судового збору у повному обсязі за подання до суду двох самостійних вимог немайнового характеру. На виконання вимог вищенаведеної ухвали, 09.01.2018 року позивачкою через канцелярію суду було подано для приєднання до матеріалів справи оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 640,00 грн. Ухвалою від 14.02.2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за даним позовом, розгляд якої вирішено проводити в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого судового засідання на 22.05.2018 року. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, подавши при цьому до суду заяву, згідно якої просила: провести підготовче засідання без її участі; призначити справу до судового розгляду по суті на 22.05.2018 року; розгляд справи по суті проводити за її відсутністю; позов задовольнити в повному обсязі. Також, у вказаній заяві позивачка зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Ухвалою від 22.05.2018 року закрито підготовче засідання за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з тим, 30.04.2018 року на адресу суду надійшов лист від третьої особи, згідно якої остання просила позов задовольнити в повному обсязі та долучити до матеріалів справи свої Висновки щодо доцільності позбавлення відповідача баткьівських прав відносно сина [PERSON], а також можливості призначенння [PERSON] піклувальником над [PERSON], у разі позбавлення батька дитини батьківських прав. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачка щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданого 17.01.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м.Києва. Згідно з вказаним Свідоцтвом про народження матір'ю [PERSON] є [PERSON], а батьком - [PERSON]. Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивачка, в якості обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина зазначає, що починаючи з самого народження дитини і по цей час відповідач не бере участі у вихованні [PERSON], не піклується про його фізичний і духовний розвиток та взагалі матеріально його не підтримує, що, в свою чергу, свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками та самоусунення від виховання та утримання своїх дітей. При цьому, як на підставу для задоволення позову в частині вимог про встановлення піклування, позивачка посилається на те, що після смерті [PERSON], вона, як рідна бабуся, піклується про дитину, дбає про її фізичний та духовний розвиток, забезпечує її харчування, одягом, лікуванням тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла матір [PERSON] - [PERSON], про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого 19.09.2017 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві. При цьому, як вбачається зі змісту висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.04.2018 року №108-5467 щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], Комісією з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації було з'ясовано, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із бабою та дідом за адресою: [ADDRESS], де, в свою чергу, створені умови для навчання, відпочинку та розвитку дитини. Також Комісією з'ясовано, що згідно з характеристикою, наданою 20.03.2018 року спеціалізованою школою №173 м.Києва, яку відвідує [PERSON] з 2003 року, до вересня 2017 року, коли померла його матір, [PERSON] проживав разом із матір'ю, бабою та дідом, які дбали про нього, забезпечували всіх необхідним для життя та навчання. Батьківські збори відвідувалися матір'ю або бабою, у 8-9 класах відвідувала батьківські збори та спілкувалаь з класним керівником переважно баба, [PERSON] Батько [PERSON] жодного разу не відвідав школу і не спілкувався з класним керівником чи шкільною адміністрацією. Натомість, 11.11.2017 року [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву, де зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] При цьому, під час бесіди зі співробітниками служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації 28.03.2018 року [PERSON] повідомив, що не заперечує щодо позбавлення батьківських прав його батька та призначення [PERSON] його піклувальником. Враховуючи інтереси дитини, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] Крім того, згідно Висновку органу опіки та піклування Солом'янської державної адміністрації від 12.04.2018 року за №108-5564, орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] може виконувати обов'язки піклувальника над неповнолітнім онуком - [PERSON], у разі позбавлення батька хлопчика - [PERSON] батьківських прав. Вимогами ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, як роз'яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по належному вихованню та утриманню своєї дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації, в частині вимог про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню. В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 167 Сімейного Кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. При цьому, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. З огляду на наведені положення законодавства, а також враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та Висновок органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про можливість призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім [PERSON], суд приходить до висновку, що вимоги позивачки у вказаній частині також підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved