Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

В грудні 2016 року звернулася з позовом до ПАТ « Укразвидобування» прохаючи суд визнати право власності, а саме визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], що складається з 1-ї кімнати житловою площею 17,8 кв.м., загальна площа 31,1 кв. м. в порядку набувальної давності. В порядку ст.. 31 ЦПК України, представник позивачки за довіреністю подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме просив суд: визнати за [PERSON] ([INFO]) право власності на квартиру [ADDRESS], що складається з 1-ї житлової кімнати площею 17,8 кв. м. , загальною площею 31,1 кв. м. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 01.02.1999 року на підставі ордеру № 61 Національною акціонерною компанією «Нафтогаз Україна» Дочірня компанія «Укразвидобування» Бурове управління «Укрбургаз» Полтавське відділення бурових робіт, [PERSON] та члени її сім»ї чоловік [PERSON] та донька [PERSON] вселилися в кімнату [ADDRESS]. На день звернення до суду в даній квартирі проживають [PERSON] та її донька [PERSON], що підтверджується довідкою ПАТ «Укргазвидобування» Філії Бурове управління «Укрбургаз» Полтавське відділення бурових робіт № 963 від 07.09.2015 року. З метою реалізації права на отримання у власність житла, позивачка звернулася з заявою до відповідача про надання дозволу на оформлення права власності на квартиру [ADDRESS], на яку отримала лист відмову від 02.06.2015 року № 032-01-4123-1 відповідно якого відмовлено у визнанні права власності на зазначену квартиру, що і послугувало зверненням до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з»явилися, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі вимоги позову підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, по невідомих суду причинах належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився по невідомим суду причинам, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не з'явилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197 ЦПК України, розглянув справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення. Ознайомившися та дослідивши матеріали справ суд дійшов до наступних висновків. 01.02.1999 року на підставі ордеру № 61 Національною акціонерною компанією «Нафтогаз Україна» Дочірня компанія «Укразвидобування» Бурове управління «Укрбургаз» Полтавське відділення бурових робіт, [PERSON] та члени її сім»ї чоловік [PERSON] та донька [PERSON] вселилися в кімнату [ADDRESS] ( а. с. 7 ). На день звернення до суду в даній квартирі проживають [PERSON] та її донька [PERSON], що підтверджується довідкою ПАТ «Укргазвидобування» Філії Бурове управління «Укрбургаз» Полтавське відділення бурових робіт № 963 від 07.09.2015 року ( а. с. 8 ). З метою реалізації права на отримання у власність житла, позивачка звернулася з заявою до відповідача про надання дозволу на оформлення права власності на квартиру [ADDRESS], на яку отримала лист відмову від 02.06.2015 року № 032-01-4123-1 відповідно якого відмовлено у визнанні права власності на зазначену квартиру з посиланням на ст. 7 ч. 6 ЗУ «Про трубопровідний транспорт» згідно якої, забороняється відчуження основних фондів підприємство до яких належить квартира, в якій зареєстрована позивачка ( а. с. 28 ). Вищевказаними доказами встановлено, що позивачка проживає та відкрито користуються квартирою [ADDRESS] Відповідно до листа виконавчого комітету управління майном комунальної власності міста повідомлено, шо приватизація державного житлового фонду здійснюється у порядку визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартири ( будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 р. № 396 зі змінами. Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами у повному господарському відданні або оперативному правлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Управління майном комунальної власності міста є органом приватизації житла, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади міста та знаходиться на балансі комунального підприємства «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради. Інформація щодо передачі житлового будинку по вул. Залізна 54 до комунальної власності міста та на баланс КП «ЖЕО-2» Полтавської міської ради в управління відсутня. ( а. с. 125 ). Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, ст.3 ЦПК України надано кожній особі право на звернення до суду за захистом своїх прав. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до ст. 16 ЦК України, - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності. Суд, враховуючи вищевикладене прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідач не надав суду жодних доказів у підтвердження заперечень щодо позовних вимог, не зазначив з яких підстав відповідач не визнає позовні вимоги, а тому, з урахуванням доказів, що надані позивачами суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved