Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за отримані послуги з теплопостачання. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позивач мотивує позов тим, що Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, яке надає наймачам, власникам та членам їх сімей, що фактично проживають у квартирах або приватних будинках, послуги з теплопостачання за рахунок власних та залучених коштів. 11.11.2016 року між [PERSON] та КП «Теплокомуненерго» було укладено договір про постачання теплової енергії для централізованого опалення та гарячого водопостачання. До укладення вказаного договору діяв усний договір, про що свідчить відкритий на ім`я відповідача особовий рахунок № [NUMBER] . Квартира в якій проживає відповідач, відноситься до приватного житлового фонду і опалюється КП «Теплокомуненерго» з моменту прийняття багатоквартирного будинку в експлуатацію. Відповідач є власником вказаної квартири та споживачем послуг з теплопостачання, користується вказаними послугами, але за них не розраховується протягом тривалого часу. Між підприємством та боржником 11 листопада було укладено договір реструктуризації боргу на суму 10928,92 грн., однак [PERSON] не дотримався умов даного договору. Станом на 19.09.2019 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 29437,13 грн. Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку, за прострочення виконання грошового зобов`язання КП «Теплокомуненерго» нарахувало відповідачу 3 % річних - 906 грн. 63 коп. та індекс інфляції - 2239 грн. 63 коп., які просить стягнути з останнього. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1936 грн. 00 коп. Представник комунального підприємства «Теплокомуненерго» надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.02.2020 року відкрито спрощене провадження у справі. 31.03.2020 року Олександрійським міськрайонним судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.06.2018 року, КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, один з видів діяльності якого - послуги теплопостачання, які надаються наймачам, власникам та членам їх сімей, що фактично проживають у квартирах або приватних будинках, за рахунок власних та залучених коштів підприємства Як встановлено судом, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] за договором купівлі-продажу квартири від 15.11.2003 року, при цьому вартість отриманої теплової енергії у встановлені строки тривалий час не сплачував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 29437 грн. 13 коп. 11.11.2016 року між [PERSON] та КП «Теплокомуненерго» був підписаний договір про постачання теплової енергії для централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується копією вказаного договору, долученою до позовної заяви. До укладення вказаного договору діяв усний договір, про що свідчить відкритий на ім`я відповідача особовий рахунок № [NUMBER] . ОЦІНКА СУДУ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, так як наданий позивачем розрахунок відповідач не оспорював та доказів щодо вчасної спати останнім по отриманю послуг суду не надано. НОРМИ ПРАВА Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 - ІV від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2, 3 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Плата за теплову енергію стягується у відповідності до тарифів і в порядку, передбаченому п. 18 Постанови КМ України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищезазначених послуг», де зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. В п. 20 даної Постанови вказано, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми. Суд погоджується з обґрунтованим розрахунком розміру інфляційних нарахувань та 3 % річних, що доданий позивачем до позовної заяви. Відповідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки, жодна із сторін не звернулась до суду з відповідною заявою - позовна давність судом при вирішення зазначеного спору не застосовується. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню у повному обсязі, загальна сума боргу станом на 19.09.2019 року становить 29437 грн. 13 коп., з яких: 29437,13 грн. - заборгованість за отриману теплову енергію, 906,63 грн. - 3 % річних, 2239,63 грн. - індекс інфляції. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1921 гривня. Отже ставка судового збору установлена законом на 2019 рік становить 1921 грн., а тому саме така сума повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. на користь позивача.

Outcome: partial