Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві він зазначив, що 30 травня 1992 року померла його тітка [PERSON], яка постійно проживала за адресою [INFO] разом із своєю сестрою [PERSON]. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2017 року встановлено факт належності [PERSON], [INFO], заповіту, складеного [PERSON] в користь [PERSON], посвідченого 03 травня 1992 року [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області та зареєстрованого в спадковому реєстрі за реєстровим №6. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд загальною площею 33,7 кв. м, що знаходяться за адресою вул. Шевченка, 32 в с. Косів Чортківського району Тернопільської області. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно за заповітом, в оформленні свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, а саме: ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд загальною площею 33,7 кв. м, що знаходяться за адресою вул. Шевченка,32 в с. Косів Чортківського району Тернопільської області їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину - документа на право власності, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 33,7 кв. м, що знаходяться за адресою вулиця Шевченка, 32 в с. Косів Чортківського району Тернопільської області , що залишилось після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього поступила заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, в суд від них надійшла заява, в якій просить справу слухати за відсутності представника, позовні вимоги визнають. Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, в якій просить справу слухати за її відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] народився 06 вересня 1952 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, де проживає і зараз, про що свідчать паспортні дані та копія свідоцтва про народження. 16 квітня 1992 року померла тітка позивачка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільською радою Чортківського районну Тернопільської області 16 квітня 1992 року серії ІІ-ИД №278485. 30 травня 1992 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області [PERSON] померла, про що [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області 01 червня 1992 року складено відповідний актовий запис №09 та видане свідоцтво про смерть. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області 03 травня 1992 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] все належне майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, ощадні книжки. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №22, і на даний час заповіт не змінено та не скасовано. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2017 року встановлено факт належності [PERSON], [INFO], заповіту, складеного [PERSON] в користь [PERSON], посвідченого 03 травня 1992 року [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області та зареєстрованого в спадковому реєстрі за реєстровим №6. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд загальною площею 33,7 кв. м, що знаходяться за адресою вул. Шевченка, 32 в с. Косів Чортківського району Тернопільської області. В усному порядку до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] подала документи представник [PERSON] [PERSON] для одержання на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Косів по вул. Шевченка, буд. 32, Чортківського району Тернопільської області, після смерті [PERSON], яка померла 30 травня 1992 року, Відповідно до даних Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, із заявами про прийняття, відмову чи про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто до нотаріуса не звертався. Відповідно до п.1 ст.549 Цивільного кодексу України (1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, не заявив про відмову від неї. Згідно довідки, виданої [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області 11 липня 2017 року за вихідним №922, [PERSON] проживала одна. Необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є подання спадкоємцем документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Згадане спадкове майно є спільною сумісною власністю, оскільки відповідно до свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння, виданого Чортківською районною Радою народних депутатів 01 березня 1990 року та зареєстрованого в Чортківському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №1 за реєстровим №77 згаданий житловий будинок належить колгоспному двору, що складається з 2 членів, головою якого була [PERSON]. У документі, що посвідчує власності на даний будинок не визначено частки кожного із співвласників, а також зазначено, хто являється співвласниками. [PERSON] померла 16 квітня 1992 року. Відповідно до даних Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, із заявами про прийняття, відмову чи про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто до нотаріуса не звертався. Інформація щодо наявності заповіту від імені [PERSON] відсутня. Згідно довідки, виданої [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області 11 липня 2017 року за вихідним №923, [PERSON] проживала з сестрою [PERSON]. Згідно довідки, виданої [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області 11 липня 2017 року за вихідним №925, в управління спадковим майном [PERSON] на протязі 6-ти місяців з часу відкриття спадщині вступила її сестра [PERSON]. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавця за заповітом, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Шевченка, 32 в с. Косів Чортківського району Тернопільської області та задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності на вказане майно.

Outcome: approved