Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що вона є власником будинку №20 по вул.Висока в м.Красилові, а її онук [PERSON] з 24.01.2012 року лише зареєстрований у вказаному будинку, але з того часу не проживає у ньому, добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому, на підставі ст.ст.71, 72 ЖК УРСР та ч.2 ст.405 ЦК України просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним будинком. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Відповідач в судовому засіданні відносно позову заперечує посилаючись на положення п.2 ч.3 ст.71 ЖК УРСР. При цьому, в суді відповідач визнав, що 24.01.2012 року він лише зареєструвався в будинку позивача по вул.Висока, 20, в м.Красилові, не проживає у ньому з часу реєстрації і намірів проживати у цьому будинку не мав. Просить в позові відмовити, оскільки йому потрібна реєстрація. Заслухавши учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є власником будинку №20 по вул.Висока, в м.Красилові Хмельницької області. [PERSON] проживав у [INFO], та був зареєстрований за вказаною адресою до 19.01.2012 року. 24.01.2012 року [PERSON] зі згоди власника будинку зареєстровано за адресою [INFO]. З 01.09.2009 року по 01.07.2014 року [PERSON] навчався на денній формі навчання у Хмельницькому національному університеті. З 22.01.2014 року [PERSON] працює у м.Хмельницькому в комунальному підприємстві по будівництву, ремонту та експлуатації доріг на посаді механіка по світлофорних обєктах. [PERSON] проживає у [INFO]. З 24.01.2012 року [PERSON] у будинку №20 по вул.Висока, в м.Красилові Хмельницької області не проживає та не намагається вселитися. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: поясненнями позивача і відповідача; показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які вказали, що відповідач з 2012 року в будинку №20 по вул.Висока, в м.Красилові Хмельницької області не проживає, до будинку не навідується, особисті його речі у будинку відсутні; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.10.2009 року серії АВЕ №284789, згідно якого будинок №20 по вул.Висока, в м.Красилові Хмельницької області належить на праві приватної власності [PERSON]; домовою книгою будинку №20 по вул.Висока, в м.Красилові Хмельницької області, згідно якої [PERSON] зареєстрований у даному будинку з 24.01.2012 року; паспортом [PERSON] серії НВ 471640; довідкою відділу кадрів Хмельницького національного університету №3924 від 07.03.2017 року про період навчання [PERSON]; довідкою Комунальному підприємстві по будівництву, ремонту та експлуатації доріг №34 від 07.03.2017 року про працевлаштування [PERSON]. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до розяснень викладених в п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Частиною 2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги, що відповідач без поважних причин не проживає у [INFO] понад 1 рік, а тому згідно ч.2 ст.405 ЦК України, він втратив право на користування цим житлом, у звязку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню. В силу п.2 ч.3 ст.71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Посилання відповідача на вищевказані положення закону, як на підставу для відмови у задоволенні позову є необґрунтованими, оскільки сам відповідач в судовому засіданні визнав, що з часу його реєстрації у будинку по вул.Висока, 20, в м.Красилові Хмельницької області, цей будинок не був місцем його постійного проживання. Він у вказаному будинку не проживав, його речей у будинку немає, наміру проживати у ньому він також не мав, а йому необхідна лише реєстрація місця проживання. Надані відповідачем суду довідки про його навчання та роботу не вказують на поважність причин по яким він не проживає за місцем реєстрації, і не спростовують висновку суду, що він без поважних причин понад 1 рік не проживає в [INFO]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду, згідно квитанції №82 від 14.12.2016 року.

Outcome: approved