Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення права користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою, проте не проживає в будинку тривалий час, фактично мешкає в іншій місцевості. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає, чим перешкоджає позивачу у реалізації права на отримання державної субсидії на оплату комунальних послуг. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15.01.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 13.03.2020 року судове засідання відкладено до 13.05.2020 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право приватної власності від 10.07.2001 року, виданим Виконавчим комітетом Осинівської сільської ради та зареєстрованим 08.08.2001 року Новопсковським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №5 за реєстром №276. З довідки №1654 від 20.12.2019 року, виданою виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, вбачається, що [PERSON] мешканець [ADDRESS] має такий склад сім`ї: дружина - [PERSON] , 1940 р.н., дочка - [PERSON] , 1969 р.н., онук - [PERSON] , 1988 р.н., дочка - [PERSON] , 1974 р.н. - не проживає. Актом №1655, складеним 20.12.2019 року депутатом Новопсковської селищної ради Птушко В.М., встановлено, що [PERSON] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2000 року за даною адресою. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав. Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Як закріплено частиною четвертою статті 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина друга статті 405 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2000 року, отже є такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням, що тягне за собою зняття цієї особи з реєстрації в даному помешканні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збіру розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved