Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

В грудні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Хмельницьке обласне управління звернулося із зазначеним позовом до суду, вказавши, що 22.11.2018 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено Договір у формі заяви про приєднання №148283/260916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (Договір). Відповідно до Договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] , який був змінений за ініціативою Банку з метою приведення його у відповідність міжнародним стандартам на [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та видав карту типу «Моя картка». Також, на вказаний рахунок Банком був наданий відповідачу кредит в сумі 35000 грн. (п.6.3 Договору). Крім того, цього ж дня відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК) та Таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. Проте, в порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, на його картковому рахунку відсутні належні суми для зарахування грошових коштів, у зв`язку з чим станом на 30.10.2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 16990,69 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору. Згідно з ухвалою судді від 23.11.2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву, з якої вбачається, що останній вимоги позову визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом об`єктивно встановлено, що 22.11.2018 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено Договір у формі заяви про приєднання №148283/260916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (Договір). Відповідно до Договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та видав карту типу «Моя картка». Вказаний рахунок був змінений за ініціативою Банку з метою приведення його у відповідність міжнародним стандартам на [NUMBER] . Шляхом підписання вказаного Договору відповідач підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Одночасно з підписанням означеного Договору, [PERSON] було підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Паспорт споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК) та Таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 22.11.2018 року. Пунктом 6.3 Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в бажаному розмірі кредиту 35000 гривень максимальним розміром кредиту 250000 грн. на 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Пунктом 6.6.1 Договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою, та складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між Клієнтом та Організацією або розірвання Договору зарплатного проекту, укладеного між Банком та Організацією, відрахування та/або закінчення навчання Клієнта у навчальному закладі. Згідно умов, вказаних у Паспорті споживчого кредиту до вказаного Договору, загальна річна процентна ставка складає 45,33% річних. Крім того, за прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит зазначається розмір платежу, база його розрахунку та умови його застосування. Також, сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% суми простроченного платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половину суми, одержаної споживачем за договором про споживчий кредит. Судом з`ясовано, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач всупереч умовам кредитного договору порушив строки повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30.10.2020 року становить 16990,69 грн., в тому числі: сума основного боргу - 15381,82 грн., комісія в сумі - 56,81 грн., нарахована пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 85,14 грн., нарахована пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 603 грн., нарахована пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -85,14грн, розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 787,10 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 16,38 грн., сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основної суми боргу-52,15грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 8,29 грн. Судом приймається до уваги вказаний розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки він підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Крім того, вирішуючи обґрунтованість наданого вказаного позивачем розміру заборгованості, судом враховується, що відповідно до п.3.1 Заяви про приєднання, клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка діє на день підписання цієї заяви на приєднання, розміщена на інтернет-сторінці Банку та укладено з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору. Відповідно до п.1.33 розділу «Загальні умови надання кредиту» Договору комплексного банківського обслуговування (в редакції, чинній на час укладення Договору), визначено, що клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по картковому рахунку та сплачувати за Кердитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Між сторонами також погоджено, що умови Кредитного договору, не зазначені в Заяві на становлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), в т.ч. порядок його зміни, містяться в Договорі. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховується судом і те, що згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс1 1). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, останнє зарахування сум коштів на картковий рахунок в погашення заборгованості за кредитним лімітом відбулось 27.06.2019 року, після чого зарахувань грошових коштів не надходило, внаслідок чого Банк не міг реалізувати своє право на договірне списання. Наведе свідчить, що відповідач ухиляється від сплати заборгованості за вищенаведеним договором. З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд враховує визнання позовних вимог в повному обсязі відповідачем [PERSON] , що вбачається з його письмової заяви, та приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за Договором у формі Заяви про приєднання №148283/260916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в сумі 16990 грн. 69 коп. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн., оскільки такі витрати є документально підтвердженими. На підставі викладеного та

Outcome: approved