Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

В грудні 2013 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON], якій на праві власності належала кв. [ADDRESS]. 17.04.2013 р. [PERSON] склала заповіт на його ім»я, тому спадкування після її смерті повинно проводитися за заповітом. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру йому стало відомо про те, що приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу після смерті [PERSON], дані про особу, яка подала заяву про прийняття спадщини йому повідомлено не було. У встановлений ст. 1270 ЦК України строк він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Проте, свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не отримав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були вилучені з квартири спадкодавця кимось із її знайомих. З цих підстав він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2014 року до участі в цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору , залучений онук спадкодавця [PERSON] - [PERSON] ( в особі його повноважного представника [PERSON]) ( а.с. 51-52). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2014 року у цій справі замінено первісного відповідача - Запорізьку міську раду на належного - [PERSON] ( а.с. 70-71). Не погоджуючись з позовом, до початку розгляду справи по суті, відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], Запорізької міської ради про визнання недійсним заповіту, складеного від імені померлої [INFO] [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 17.04.2013 р. за реєстровим номером 1748, за яким [PERSON] все належне їй майно заповідала [PERSON] Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2014 року зустрічний позов [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON], Запорізької міської ради про визнання недійсним заповіту об»єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом ( а.с. 88-89). 31 березня 2014 р. [PERSON] звернувся до суду із уточненим зустрічним позовом, із якого вбачається, що позивач за зустрічним позовом, не змінюючи предмету та підстав позову, з кола осіб - учасників процесу виключив Запорізьку міську раду, якій раніше надавав статус співвідповідача по справі ( а.с. 119-121). В процесі розгляду справи представник позивача за зустрічним позовом - [PERSON] звернувся до суду із заявою про залишення зустрічного позову свого довірителя без розгляду ( т.2, а.с. 2). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2014 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, залишений без розгляду. Продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В суді представник позивача позовну вимогу підтримала, просила суд її задовольнити, додатково зазначивши, що під час свого життя померла [INFO] [PERSON] була членом ЖБК № 4 « Моторобудівного заводу» та отримала ордер на зайняття кооперативної квартири [ADDRESS], а отже вона була власницею зазначеного житла, яким під час свого життя розпорядилася шляхом оформлення заповіту на ім »я [PERSON] Представник відповідача в суді проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити з тих підстав, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що померла [PERSON] була законною та єдиною власницею квартири [ADDRESS]. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 квітня 2013 року від імені [PERSON], яка проживала та була постійно зареєстрована в [ADDRESS], було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером 1748, за яким [PERSON] все належне їй майно заповідала [PERSON], [INFO] ( а.с.42 (зв.)-43). [INFO] [PERSON] померла ( т.1, а.с. 37 (зв.) 17 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після померлої [PERSON] ( т.1, а.с.46). Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 02 грудня 2013 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене житло відмовлено у зв»язку із неподанням на нього правовстановлюючих документів ( т.1, а.с. 49). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1,2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов»язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов»язки, які можуть йому належати у майбутньому ; заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. В даному випадку, спадкодавець [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право. Позивач вважає, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], входить кв.[ADDRESS], в якій спадкодавець мешкала і була зареєстрована. Згідно інформаційної довідки № 15926082 від 10.01.2014 відомості щодо права власності на зазначене нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав відсутні ( т.1, а.с.25). Тобто, на день смерті [PERSON] право власності на кв.[ADDRESS] за нею у встановленому законом порядку зареєстровано не було. В суді представник позивача пояснила, що [PERSON] була членом ЖБК № 4 « Моторобудівного заводу» ; отримала ордер на зайняття двокімнатної кооперативної квартири [ADDRESS] ; пайові внески на спірну квартиру сплатила у повному обсязі . А тому, у відповідності до вимог ст. 15 Закону України « Про власність», ч.3 ст. 384 ЦК України набула права власності на спірне жиле приміщення. На підтвердження своїх доводів в якості доказів представник позивача надала суду наступні документи. Відповідно до ордеру № 1 на жиле приміщення, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів трудящих від 18.11.1974 р., квартира [ADDRESS] видавалася на родину [PERSON] з 3-х чоловік ( вона, чоловік та син) ( т.1, а.с. 226) Згідно довідки голови ЖБК-4 « Моторобудівного заводу» від 22.04.2014 р. « … на час заселення в квартиру за адресою : [ADDRESS] [PERSON] та її сина [PERSON] ( 1958 рік народження несплачена суда в розмірі 740 руб. 90 коп. ( від общої суми 3277 руб.83 коп.) на час заселення квітень 1974 рік була сплачена : сином [PERSON] разом з матір»ю [PERSON] у квітні 1980 року» ( т.1, а.с.133). Згідно довідки голови ЖБК-4 « Моторобудівного заводу» від 26.08.2014 р. « … залишок непогашеної ссуди на 01.04.1974 р., є 740 руб.90 коп. була виплачена [PERSON], а с 1976 р. і сином [PERSON]» ( а.с. 231). Згідно відповіді начальника Жовтневого РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області № 23.10-1234 від 05.09.2004 р. за адресою : [ADDRESS] з 23.02.2002 р. і по день підготовки відповіді зареєстровані [PERSON], 1936 р.н. та [PERSON], 1958 р.н. ( т.1, а.с.221). [PERSON] - син [PERSON] помер [INFO] Відповідно до ст. 15 Закону України « Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Випадки, коли пай було внесено цілком, слід вважати пов»язаними з фактичним набуттям права власності на житло, яке формально не закріплене право власності. Реєстрація свідоцтва і довідка з житлово - будівельного кооперативу про повну виплату пайового внеску є достатніми правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину або визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в судовому порядку. Відповідно до ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов»язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Згідно з ч.1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Під час розгляду цієї справи стороною позивача не надано тієї сукупності належних та допустимих доказів по справі, які б переконливо свідчили або про викуп одноособово [PERSON] спірної квартири або про повне внесення нею одноособово пайового внеску за спірну квартиру, що, в свою чергу, виключає можливість дійти висновку про наявність підстав для задоволення позову. Надані стороною позивача в якості доказів по справі довідки голови ЖБК -4 Моторобудівного заводу від 22.04.2014 р. та від 28.08.2014 р. за своїм змістом суперечать одна одній, не містять зрозумілої, конкретної інформації, а отже не можуть бути прийняті судом як допустимі докази по справі. Стороною позивача під час розгляду справи вказані протиріччя не усунені; будь-яких намагань їх усунути шляхом звернення до суду з відповідними клопотаннями, не вживалося. Відсутність факту набуття [PERSON] права власності на квартиру виключає можливість визнання права власності на це майно за [PERSON]

Outcome: dismissed