Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, вимогами якого просила встановити факт володіння за життя [PERSON] на праві власності 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Також просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району від 30 серпня 2012 року №38 щодо визнання права власності на 1/3 частини зазначеного будинку за [PERSON] Просила визнати за нею право власності на 1/3 частини спірного будинку з надвірними будівлями (у вигляді ? частини сараю літ. «Б»), яка складається з сіней 2-1, площею 4,7 м2, кладової 2-2, площею 4,2 м2 та кухні-кімнати 2-3 площею 11,3 м2, а всього площею 20,2 м2, загальною вартістю 21 744 грн. в порядку спадкування. Зазначила, що після смерті [INFO] року її тітки [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке складається з 1/3 частики житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Згідно з заповітом останньої, все своє майно вона заповідала [PERSON] Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може через відмову нотаріуса в його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Вважає, що такими правовстановлюючими документами є по господарські книги Любовицької сільської ради Малинського району, згідно з записами в яких [PERSON] вступила в спадщину після смерті своєї матері, продовжуючи проживати у спірному будинку, була в ньому постійно зареєстрованою і господарство було перереєстровано на її ім'я. Крім того, окремо від [PERSON] спадкодавець [PERSON] мала особовий рахунок та окремо вела господарство. Рішення Любовицької сільської ради від 30 серпня 2012 року №38 щодо визнання права власності на ? частини спірного житлового будинку за відповідачем [PERSON] є незаконним, оскільки порушує її права як спадкоємця, що прийняла спадщину, та суперечить записам в по господарських книгах сільської ради. В судовому засіданні її представник [PERSON] підтримав позов з підстав, викладених в ньому, просив задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] заперечила щодо позову, показавши, що її батько [PERSON], якому в 1955 році була виділена земельна ділянка для будівництва, здійснював його самостійно. При цьому, старий будинок, в якому проживала його мати та сестра, відносився до колгоспного двору [PERSON]. Після завершення будівництва нового будинку її батько забрав до себе матір та сестру, виділивши їм кімнату для проживання. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] також вважав позов безпідставним, оскільки [PERSON] не надала будь-яких підтверджень про права та обов'язки спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначивши, разом з матір'ю [PERSON], сестрою [PERSON] та своєю сім'єю проживали в старій хаті, поки йому колгосп не виділив поруч з хатою земельну ділянку, на якій він здійснював будівництво будинку. Після його завершення забрав мати та сестру до себе, оскільки їх умови проживання були неприйнятними. Вважає, що його сестра за життя не набула прав на будинок, а тому в позові слід відмовити. Голова Любовицької сільської ради Малинського району Мельник В.Г. в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про не визнання позову, та в якій зазначав, що будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] будував [PERSON] (мати та сестра за станом здоров'я не могли приймати участь у будівництві), а матері і сестрі виділив кімнату для проживання, це можуть підтвердити жителі с. Ялцівка. Вхід та димохід в будинку один. Відповідно до свідчень жителів села Ялцівка, [PERSON] завжди заготовляв дрова для опалення будинку. По мірі можливості допомагав матері та сестрі, жили у злагоді. Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на усі права та обов'язки, що належали їй за життя. Згідно з заповітом від 24 лютого 2010 року все своє майно [PERSON] заповіла [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори від 12 жовтня 2012 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] оформив [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10 червня 1997 року №119. Згідно з договором дарування від 18 вересня 1997 року [PERSON] подарував частину вищевказаного будинку з надвірними будівлями [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області від 30 серпня 2012 року №38 визнано за [PERSON] право власності на ? частини житлового будинку по [ADDRESS]. Рішенням першої сесії 22-го скликання Любовицької сільської ради народних депутатів від 04.08.1994 року [PERSON] передано у приватну власність 0,60 га у с. Ялцівка Малинського району. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше пере дане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти ; Згідно ст. 121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» в редакції від 25 травня 1998 року роз'яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. При цьому, з'ясуванню підлягають питання, коли було побудовано спірний будинок, хто приймав участь у будівництві, склад відсутніх членів колгоспного двору (при наявності таких), які мали б право на частку в його майні та вартість спірного майна. Із наявних в справі копій погосподарських книг (оригінали яких оглянуті в судовому засіданні 17 жовтня 2014 року) Любовицької сільської ради Малинського району по с. Ялцівка за 1955 -1957 роки вбачається, що в п. 21 «відмітка про членів сім'ї, які зовсім вибули зі складу господарства (вказати місяць, рік та причини вибуття)» навпроти прізвищ [PERSON], [PERSON], їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] міститься запис - вибули в господарство 767. Це узгоджується з обставиною отримання в 1955 році [PERSON] присадибної ділянки в 0,30 га (т.2 а.с. 10,11) та будівництвом житлового будинку [ADDRESS] Новостворений двір в погосподарській книзі зареєстрований під № 767 як колгоспний двір. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР частка члена колгоспного двору в майні двору визначається при: 1) виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); 3) зверненні стягнення по особистих зобов'язаннях члена двору. Так, згідно чинного на той час законодавства, зокрема Земельного Кодексу УРСР, передбачалось, що поділи та виділи в колгоспних дворах здійснювались або в добровільному порядку або в судовому. При цьому, в разі добровільного розподілу складався роздільний запис (акт), в якому повинно було бути викладено: коли та між якими членами двору виникла згода на поділ/виділ; яке майно передається та яким чином розподіляється; строк та порядок розділу; інші умови, що не суперечать закону, якщо учасники угоди визнають необхідним їх встановити. Роздільний запис (акт) повинен бути підписаний всіма дієздатними членами двору та переданий до сільської ради для реєстрації. Розділи дворів, не зареєстровані в визначеному порядку в сільській раді не мають законної сили. Колгоспні двори, що не зареєстрували роздільний запис (акт) в сільській раді, продовжують вважатися в усіх відносинах єдиними. В погосподарських книгах відсутні відмітки про реєстрацію будь-яких роздільних актів між [PERSON] та [PERSON], як голів дворів. Наведене, на думку суду, є свідченням утворення нового колгоспного двору [PERSON] без прив'язки до майна двору його матері, оскільки земельна ділянка площею 0,30 га відповідачу надавалась з присадибного фонду колгоспу, а не виділялась з ділянки двору, головою якого була [PERSON], та яка згідно записів в погосподарських книгах незмінно користувалась земельною ділянкою площею 0,50 га. При цьому, в судовому засіданні позивачем не доведено, а судом не здобуто доказів розподілу колгоспного двору [PERSON] на два двори. З показань свідків [PERSON], [PERSON], та допитаного в якості свідка [PERSON] вбачається, що будівництво нового будинку здійснювалось [PERSON] на виділеній йому колгоспом земельній ділянці. При цьому, участі в будівництві ні матір відповідача, ні сестра [PERSON] не брали. Свідок [PERSON], який в 1968-1973 роках був головою Любовицької сільської ради Малинського району, зазначав, що при внесенні записів допущені помилки, оскільки похатній облік проводили не фахівці, які вносили відомості поверхнево. Згідно положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і погодженої Верховним Судом Української РСР 15.01.1966 року, яка діяла до 13 грудня 1995 року, а також вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13.04.1979 р. за №112/5, що міститься у пункті 40, право власності фізичної особи на жилий будинок може підтверджуватися записом у погосподарській книзі сільської ради. Саме на підставі цього запису виконком місцевої ради приймає рішення про оформлення права власності на будинок з видачею власнику відповідного свідоцтва. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинку, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинку, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову, тощо. Судом не встановлено обставини, що частина будинку (1/2, 1/3) [ADDRESS] належала [PERSON] та про те, що вона була головою двору. Крім того, будучи членом колгоспного двору [PERSON] вона не набула права на частку в майні колгоспного двору свого брата [PERSON] Аналізуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість пред'явлених вимог [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування на 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Вимога про встановлення факту володіння за життя [PERSON] на праві власності 1/3 частиною житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] не підлягає задоволенню через недоведеність позивачем вимог заяви. Крім того, відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03. 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що факт володіння громадянином на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. Є похідною, та такою, що не підлягає задоволенню вимога про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Любовицької сільської ради Малинського району №38 від 30 серпня 2012 року, яким визнано за [PERSON] право власності на ? частини житлового будинку по [ADDRESS].

Outcome: dismissed