Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

В вересні 2017 року АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 січня 2014 року уклав з [PERSON] договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки [NUMBER]. За умовами цього договору, АТ «Ощадбанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті за тарифним пакетом «Зарплатний», а також надав платіжну картку типу Mastercard Debit Standart 0 грн. Крім цього, 29 серпня 2014 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали додатковий договір №1 до договору [NUMBER] про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно з яким на поточний рахунок, відкритий [PERSON] в АТ «Ощадбанк», було встановлено кредит у розмірі 20000 гривень зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 24% річних, а також за несанкціонований овердрафт - 35% річних. АТ «Ощадбанк» виконав своє зобов'язання за кредитним договором. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов'язання за кредитним договором. Тому у неї виник борг по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісії у загальному розмірі 9191 гривень 57 копійок. Відповідач відмовляється добровільно повернути борг. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 9191 гривень 57 копійок. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився. Направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності. Крім цього, представник позивача вказав, що 15 січня 2018 року відповідачем була погашена поточна заборгованість за кредитом. Тому представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» лише витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Натомість надала до суду заяву, якою просила суд відмовити у задоволенні пред'явленого позову у зв'язку з повною сплатою боргу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2014 року АТ «Ощадбанк» уклав з [PERSON] договір [NUMBER] про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с.7-9). За умовами якого, АТ «Ощадбанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті за тарифним пакетом «Зарплатний» та видав платіжну картку типу «Mastercard Debit Standart 0 грн.». 29 серпня 2014 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали додатковий договір №1 до договору [NUMBER] про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно з яким АТ «Ощадбанк» зобов'язався встановити [PERSON] на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», кредитний ліміт у розмірі 20000 гривень зі строком дії кредиту, який відповідає строку дії платіжної картки. В свою чергу, [PERSON] зобов'язалась сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 24% річних, а у випадку несанкціонованого овердрафту - 35% річних. Крім цього, за умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги процентна ставка за користування кредитом складає 0,001% річних (а.с.10). АТ «Ощадбанк» виконав грошове зобов'язання та встановив [PERSON] кредит у розмірі 20000 гривень. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549, ч.2 ст.551 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен передати кредиторові пеню (грошові кошти) у розмірі, передбаченому в договорі. Встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов'язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту у розмірі 9191 гривень 57 копійок, що складається з простроченої основної заборгованості - 7968 гривень 74 копійок, прострочених процентів за користування кредитом - 1151 гривень 94 копійки, пені за прострочену заборгованість - 61 гривень 89 копійок, простроченої комісії за розрахунково-касове обслуговування - 9 гривень. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 31 березня 2017 року. Водночас, [PERSON] у повному обсязі сплатила заборгованість за кредитним договором у розмірі 9191 гривень 57 копійок, що підтверджується квитанцією від 15 січня 2018 року (а.с.36). Відповідно до ч.1 ст.598 та ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ч.1 ст.4 та ч.1 та ч.3 ст.12 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на ту обставину, що [PERSON] сплатила заборгованість за кредитним договором. Саме у такий спосіб було відновлено порушене право АТ «Ощадбанк». Тому суд вважає, що у задоволенні пред'явленого позову про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором у розмірі 9191 гривень 57 копійок, належить відмовити. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №426364354 від 04 квітня 2017 року (а.с.6) вбачається, що при пред'явленні позову АТ «Ощадбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1600 гривень Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог АТ «Ощадбанк» відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed