Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що в червні 2017 року сторони домовилися про майбутнє укладення договору купівлі продажу належного відповідачам житлового будинку № 10 по вул. Квітковій в с. Новосілка Вознесенського району Миколаївської області. На підтвердження такої домовленості позивач в якості авансу передав відповідачу [PERSON] кошти в загальному розмірі 750 доларів США, що в еквівалентні на національну валюту становить 19 500 грн. 00 коп. Проте договір купівлі продажу не було укладено в передбаченому законом порядку та жодна з сторін не має на даний час такого наміру. Разом з тим отримані в якості авансу кошти відповідачі не бажають повертати. В зв'язку з цим позивач просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь аванс в розмірі 19 500 грн. 00 коп., що становить еквівалент 750 доларів США, та понесені нею судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] не визнав, вказуючи на відсутність підстав для покладення на останнього солідарного обовязку щодо повернення отриманих відповідачем [PERSON] коштів. При цьому розмір отриманих [PERSON] в якості авансу коштів підлягає зменшенню на розмір збитків, що зазначала відповідачка в звязку з підготовкою документів для оформлення договору купівлі продажу житлового будинку. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з пояснень представників сторін, розписки, в рахунок купівлі продажу житлового будинку, розташованого в с. Новосілка Вознесенського району Миколаївської області, позивач 23.06.2017 року передала відповідачу [PERSON] кошти в розмірі 750 доларів США. Зазначені обставини, в тому числі щодо розміру коштів, які були передані позивачем відповідачу [PERSON], їх призначення, було визнано представником відповідачів у судовому засіданні (ч.1 ст. 82 ЦПК України). Також, в судовому засіданні встановлено, що оформлення договору купівлі продажу в передбаченому законом порядку не відбулося та жодна з сторін цього не бажає. Зі свого боку [PERSON] не повернула отримані нею кошти. Вказані правовідносини регулюються нормами відповідної частини ст.570 ЦК України, при цьому передані кошти в залежності від обставин справи можуть підпадати під поняття «завдаток» або «аванс». Зокрема, згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ч.ч.1-2ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, в тому числі з договорів та інших правочинів, зокрема договору купівлі-продажу. Так, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу житлового будинку та іншого нерухомого майна укладається обовязково в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 657 ЦК). В разі недодержання цих вимог договір вважається нікчемним (ч. 1ст. 220 ЦК України). Тобто, правовідносини при здійсненні оплатної передачі нерухомого майна його власником за грошові кошти іншій особі, а також відповідні наслідки цих правовідносин виникають лише після укладення в письмовій формі договору купівлі-продажу, його нотаріального посвідчення. Тому й поняття «завдаток» та його наслідки виникають лише в тому випадку, якщо між особами було укладено договір відповідно до вимог чинного законодавства, але він не виконується з вини якоїсь із сторін або в разі, якщо сторонами укладено окремий договір про завдаток в тій же формі, в якій повинен укладатися основний договір. У разі, коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили та не уклали в належній формі окремий договір про завдаток, сплачені в рахунок виконання договору платежі, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались. За таких обставин передані позивачем відповідачу [PERSON] кошти вважаються авансом та підлягають поверненню в тому розмірі, в якому вони надавались. Вказане узгоджується з\~ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Обумовлені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події і стосуються також вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню\~\~кошти в національній валюті в розмірі 19\~500 грн. 00 коп., виходячи з співвідношення курсу національної валюти до доларів США (в межах заявлених позовних вимог). При цьому, за відсутності розгляду в порядку визначеному цивільним процесуальним законодавством спору з приводу зазначених представником відповідачів коштів, посилання останнього щодо зменшення суми, належної до стягнення з відповідача [PERSON], не може бути прийнято судом до уваги. Крім того, оскільки в судовому засіданні не доведено обставин щодо отримання спірної суми авансу відповідачем [PERSON], вимоги до цього відповідача є безпідставними та задоволенню не підлягають.\~\~\~ Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: dismissed