Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Ленінської у м. Полтаві ради, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Реєстраційна служба Полтавського МУЮ про виділ майна, що є у спільній частковій власності в окрему одиницю. Ухвалою суду від 12.01.2015 року замінено відповідачку [PERSON] на правонаступників спадкоємців [PERSON], [PERSON]. Згідно ухвали суду від 02 лютого 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальну громаду м. Полтави в особі Полтавської міської ради. Ухвалою суду від 13 лютого 2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача по справі Державного реєстратора Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції та виключено з числа третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальну громаду м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Ленінської районної ради у м. Полтави та залучено їх до участі у справі в якості співвідповідачів. Згідно ухвали суду від 03 березня 2015 року змінено процесуальний статус Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради з третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на співвідповідача по справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Поряд з цим, у липні 2015 року відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Полтавської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Ленінської районної у м. Полтави ради, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Реєстраційна служба Полтавського МУЮ про виділ в натурі частини домоволодіння та земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності, визнання права власності на виділену частину як на окремий обєкт права власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалою суду від 25 листопада 2015 року призначено у справі судову будівельно технічну та земельно технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Згідно ухвали суду від 18.03.2016 року відновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Скасовано ухвалу від 25.11.2015 року про призначення у даній справі судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи. Ухвалою суду від 06 травня 2016 року призначено у справі судову будівельно технічну та земельно технічну експертизу. 26 липня 2016 року відновлено провадження, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2016 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Полтавської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтави ради, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Реєстраційна служба Полтавського МУЮ про виділ у натурі частини домоволодіння та земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності, визнання права власності на виділену частину, як на окремий обєкт права власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою залишено без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивачки. В судове засідання зявилась позивачка [PERSON] та її представник за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON], які позовні вимоги пітримали та наполягали на їх задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Відповідачка [PERSON] та її представник за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлена про день та час слухання справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. В судове засідання представник співвідповідача по справі Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника. Представники співвідповідачів та треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради, Державного реєстратора Реєстраційної служби Полтавського МУЮ, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не зявились, але надали на адресу суду заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представників. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, за первісним позовом, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, вважає позов . таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 19 липня 2014 року, [PERSON] є власником 1/8 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько побутових будівель і споруд, що знаходиться у м. Полтава по вул. Річкова,10 ( а.с.14). Судом встановлено, що дане майно [PERSON] успадкувала на підставі заповіту після смерті своєї матері [PERSON]. Поряд з цим, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що власником 2/5 частин домоволодіння, що у м. Полтава по Річкова, 10 була [PERSON], власником 19/40 частин зазначеного домоволодіння є [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 193788 від 17 серпня 2011 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, відповідачка [PERSON] померла 16 серпня 2011 року, про що здійснено актовий запис № 1928 ( т.1 а.с.29). Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 червня 2013 року, виданого Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], спадкоємцями за заповітом після померлої [PERSON], є її дочка [PERSON] та син [PERSON], на 1/2 частку спадкового майна кожен ( т. 1 а.с.26-27). Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2010 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Полтава, вул. Річкова, 10, згідно варіанту №2 висновку судової будівельно технічної експертизи № 199 Полтавського відділення Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса від 12.07.2010 року: -Виділено у користування [PERSON] земельну ділянку площею 742 кв.м., як показано на схемі жовтим кольором. -Виділено у користування [PERSON] земельну ділянку площею 888,5 кв.м., як показано на схемі червоним кольором. -Виділено у користування [PERSON] земельну ділянку площею 244,5 кв.м., як зазначено на схемі синім кольором. Земельну ділянку площею 82 кв.м., залишено в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON], як показано на схемі заштрихованим червоним кольором. Земельну ділянку площею 1 кв.м., залишено в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON], як зазначено на схемі зеленим кольором ( т.1 а.с.15-16). Судом встановлено, що дане рішення суду від 10 грудня 2010 року є таким, що набрало законної сили, та у встановленому законом порядку не оскаржено. При цьому, в ході судового розгляду справи сторонами не ставились під сумнів факти та обставини встановлені даним рішенням суду. Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Суду №2 від 19.03.2010 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю чи споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК і статті 120 ЗК України в редакції Закону України від 5.11.2009 року. В судовому засіданні стороною позивачки [PERSON] вказувалось про те, що фактично на даний час у її користуванні знаходиться частина домоволодіння, що складає: в будинку літ. «А-1»: кімната 3-1 площею 15,2 кв.м., тамбур ІV площею 4,7 кв.м., сарай літ. «Ж»; навіс літ. «ж-1», вбиральні літ.»Е», хвіртка №2, хвіртка №3, сарай літ. «Ж» є самочинно збудованим. Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 244,5 кв.м., згідно встановленого рішенням Ленінського районного суду м. Полтави порядку користування земельною ділянкою під домоволодінням. Інші частини домоволодіння знаходяться у власності [PERSON] та [PERSON]. При цьому, позивачкою в обґрунтування позовних вимог вказувалось про те, що вона неодноразово зверталась до відповідачів з проханням укласти, відповідно до ч.3 ст. 367 ЦК України, нотаріально посвідчений договір про поділ майна, що є спільною частково власністю, але відповідачі відмовляються укладати такий договір, з огляду на вказані вище обставини , позивачка вказувала про те, що вона не має можливості у повному обсязі розпоряджатися належною їй частиною спірного нерухомого майна та виділити її в окрему одиницю, тому зважаючи на вказані обставини, була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідно до ст. 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності припиняється. Положенням пункту 1 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З зазначених вище обставин вбачається, що положення ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «[PERSON] Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховували позивачі, відповідачем порушені. Згідно висновку № 40-16 від 08.07.2016 року, судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи, визначено, що частина житлового будинку літ. «А-1», що знаходиться у користуванні [PERSON] відповідає вимогам п.п.2.13, 2.14, 2.26 ДБН.В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основне положення» в частині обємно планувального рішення. Частина житлового будинку має окремий хід та необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання комунальних послуг. Майно, що перебуває у спільній частковій власності, з технічної точки зору можливо поділити між співвласниками даного майна без втрати цільового призначення з одночасно припиненням права спільної часткової власності на нього для [PERSON]. 1/8 частини житлового будинку із надвірними будівлями, що розташовані по вул. Річкова, 10 у м. Полтаві та належить [PERSON] до складу якої входить: -Частина житлового будинку літ. «А-1», що складається із наступних приміщень: кімната 3-1 площею 15,2 кв.м., тамбур IV площею 4,7 кв.м., загальною площею 19,9 кв.м. (15,2+4,7), житловою площею 15,2 кв.м. можливо виділити в самостійний обєкт нерухомого майна без втрати цільового призначення. Хвіртка №2 та №3 розташовані за межами земельної ділянки площею 245 кв.м, що виділена в користування, тому дослідженню не підлягали. Частки співвласників житлового будинку із надвірними будівлями, що розташовані у м. Полтава по вул. Річкова, 10 у м. Полтаві після виділу [PERSON] в самостійний обєкт зміняються і будуть складати: [PERSON] 16/35; [PERSON] 19/35. При цьому, даним висновок встановлено, що земельна ділянка, яка розташована по вул. Річкова, 10 у м. Полтаві у м. Полтаві згідно кадастрового плану виконавчого ФОП [PERSON] описується наступними межами: з боку земельної ділянки міської ради ( вул. Річкова) довжина межової лінії складає 7,65м, 21.83м, 4.17м, 4.54м, 6,14м; з боку земельної ділянки міської ради (проїзд) довжина межової лінії складає 3,49м, 8,94м, 12,53м, 16,14м, 1.33м, 2.06м, 0,95 м, 2.61м, 2.89м; з боку земельної ділянки по вул. Річкова,12 довжина межової лінії складає: 7.65м, 21.8м, 4.17 м., 4.54м, 6.14м, з боку земельної ділянки міської ради (проїзд) довжина межової лінії складає: 3,49м, 8.94м, 12.53м, 16.14м, 1.33м, 2.06м, 0.95м, 2.61м, 2.89м; з боку земельної ділянки по вул.. Річкова, 12 довжина межової лінії складає: 24.78м; з боку земельної ділянки міської ради довжина межової лінії складає: 19.96м, 6.19м, 8.09м, 12.61м. Площа земельної ділянки складає 2274 кв.м.. Розмір земельної ділянки, що знадиться у фактичному користуванні співвласників домоволодіння по вул. Річкова, 10 у м. Полтаві не відповідає розміру земельної ділянки, що виділена на підставі рішення міської ради депутатів трудящих №396 від 07.06.1954 р.. Фактична площа земельної ділянки збільшена на 316 кв.м. (2254-1958). Збільшення площі земельної ділянки збільшена на 316 кв.м. (2274-1958). Збільшення площі земельної ділянки сталося за рахунок земель міської ради. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 24469330 від 19.07.2014 року нерухоме майно, яке розташоване по вул. Річчкова, 10 у м. Полтаві описується наступними обєктами: один одноповерховий житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 136,3 кв.м., житловою площею 76,8 кв.м., господарсько побутові будівлі і споруди: погріб вхідний В, сарай Д, вбиральня Е, сарай Ж, навіс ж1, гараж И, вбиральня Л, вбиральня М, навіс Н, навіс О, навіс П, навіс У, огорожа №1, хвіртка №2, хвіртка №3, огорожа №4, хвіртка №5, огорожа №6, хвіртка №7. Даним висновком встановлено, що обєктом самовільного будівництва є гараж літ. «К», який розташований частково на земельній ділянці, що по рішенню Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2010 року виділено в користування [PERSON] і частково на земельній ділянці міської ради ( т.2 а.с.147-153). При цьому, в ході судового розгляду справи судовим експертом [PERSON] в судовому засіданні було уточнено частки співвласників житлового будинку із надвірними будівлями, що розташовані у м. Полтаві по вул. Річкова, 10 після виділу [PERSON] в самостійний обєкт змінені та складають : [PERSON] 16/70, [PERSON] 16/70, [PERSON] 19/35. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається, на підставах, визначених законом. Відповідно до п. 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу, та розрахунок часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 18.06.2007 року №55, поділ на самостійні обєкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинним законодавством. При цьому, в ході судового розгляду справи стороною відповідача не було надано належним та допустимих доказів на спростування тверджень сторони позивача щодо належності даного майна та законного права [PERSON], як власника належного майна реалізовувати право власника у відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, за таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині виділення частини нерухомого майна в окремий обєкт є законними і обґрунтованими. При цьому, вимоги [PERSON], щодо реєстрації у Державного реєстратора нерухомого майна є по своїй природі передчасними, оскільки право позивачки Державним реєстратором не порушувалось, так як остання не зверталась з питанням реєстрації права на нерухоме майно і відповідно може заявлятись після порушення такого права, що відповідно порушує інститут права звернення до суду за захистом порушеного, невизнаного права чи інтересів. На підставі викладеного та

Outcome: partial