Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Виконавчий комітет Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник Виконавчого комітету Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Лотоковська Н . В . позовні вимоги підтримала, просила позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей, вказала, що батько дітей взагалі не цікавиться, не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дітей. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та дату судового засідання неодноразово сповіщався належним чином, шляхом надіслання судової повістки на адресу місця його реєстрації, які повернути до суду з відміткою про повернення у зв`язку із «закінченням терміну зберігання». В судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, та пояснили. що вони є дідусем та бабусею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дітки проживають разом з ними. Також пояснили що відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться їх життям, не провідує їх. хоча проживає з ними в одному селі. Просили задовольнити позов, оскільки це відповідає інтересам дітей . Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, висновки, заслухавши сторони, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Мати дітей, [PERSON] , померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ). З дня смерті матері діти мешкають у бабусі - [PERSON] та дідуся [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і перебувають на повному їх утримані. Батько дітей, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку неповнолітніх доньок, не проявляє щодо них батьківської турботи та уваги, не надає матеріальної допомоги. Виконавчий комітет Шабівської сільської ради у 2014 та у 2015 році звертався до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовами про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Рішеннями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ( справа №495/8529/14-ц та 495/2171/15-ц) вказані позови були задоволені, [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні його неповнолітніх дітей. Рішеннями Апеляційного суду рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у вказаних справах були скасовані, у задоволенні позовів про позбавлення батьківських прав було відмовлено з тих підстав, що відповідачу чинились перешкоди у спілкуванні з дітьми. При цьому приймає до уваги той факт, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справах № №495/8529/14-ц та 495/2171/15-ц були скасовані з причин того, що відповідачу чинились перешкоди у спілкуванні з його дітьми. Однак, на час подання дійсного позову будь-яких доказів щодо не надання можливості або чинення перешкод відповідачу у спілкуванні з його дітьми матеріали справи не містять. Як вбачається з матеріалів справи, батько дітей, [PERSON] продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків. Про розгляд питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав на засіданні виконавчого комітету Шабівської сільської ради він сповіщався, однак, на засідання не з`явився, що також підтверджує факт самоусунення його від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до характеристики, наданої сільським головою Древаль В.В. , [PERSON] за період проживання на території Шабівської сільської ради зарекомендував себе посередньо. Не працює. Зловживає алкогольними напоями. Не значиться на обліку, як особа, як потрапила в складні життєві обставини. Згідно з актом обстеження, складеним начальником служби у справах дітей Шабівської сільської ради від 25.09.2018 року, неповнолітні діти мешкають з бабусею та дідусем, а в квартирі створені всі умови для проживання та виховання дітей. Відповідно до характеристики, наданої Шабівською ЗОШ І-ІІІ ступенів №1, [PERSON] із задоволенням відвідує школу, усвідомлює важливість і необхідність навчання, досить легко вступає в контакт, правильно сприймає ситуацію, розуміє її зміст, адекватно поводиться, поведінка дуже добра.Вихованням дівчинки займається дідусь та бабуся, вони беруть активну участь у житті дитини, радяться з учителем, реалізують поради у відносинах з дитиною. Згідно довідки № 19 від 17.10.2018 року, виданої ЗДШ «Теремок» Комунальної форми власності Шабівської сільської ради, [PERSON]. виховує та забезпечує умови здобуття дошкільної освіти [PERSON], а саме : вносить внески за харчування, придбала усі навчальні матеріали, особисто приводить та забирає з дошкільного закладу, приймає активну участь у роботі батьківського комітету. Батько дитини - [PERSON] не цікавиться, не приймає участі в житті своєї доньки, жодного разу не відвідав ЗДО «Теремок». На засіданні виконавчого комітету Шабіської сільської ради було винесено рішення №197/2018 від 26.10.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] до неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В якому встановлено, що батько дітей продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться дітьми, не приймає участі у їх у утриманні та вихованні. Враховуючи те, що батько тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, суд приходить до висновку що позбавлення батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Обв`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 Сімейного Кодексу України. Згідно ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є основою для позбавлення його судом батьківських прав. З аналізу норм сімейного законодавства слід зробити висновок, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для самої дитини (ст.166 СК України). В статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідач неодноразово викликався у судові засідання, однак, жодного разу у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи заперечень на позов не надав, що позбавило суд можливості вислухати думку відповідача з приводжу заявлених позовних вимог. Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, а саме той факт, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виконує свої батьківські обов`язки, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не турбується про них, не виявляє бажання спілкувати та бачитись з дітьми, участі у житті дітей не приймає, а також враховуючи характер поведінки відповідача,його відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд застосовує крайню міру, позбавивши відповідача батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси та права неповнолітніх дітей.

Outcome: approved