Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Виконком Інгулецької районної у місті ради як орган опіки та піклування звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батько дитини помер. Мати не має впливу на дитину, не є для нього авторитетом, не може контролювати його місцезнаходження. Денис має схильність до бродяжництва, неодноразово був розшуканий співробітниками поліції та повернутий додому, не бажає проживати з матір`ю. 22.01.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради було розглянуто питання про покладення на відповідача відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. У письмовому поясненні відповідач зазначила, що просить направити сина до дитячого закладу. 28.01.2021 [PERSON] скоїв спробу суїциду, погрожував вистрибнути з вікна. Хлопець госпіталізований до дитячого відділення КП «Криворізька багатопрофільна лікарня психіатричної допомоги» ДОР», де перебуває і в цей час. Зазначене свідчить про неспроможність матері виховувати сина, дитина самовільно залишає місце проживання, створюючи безпосередню загрозу своєму життю та здоров`ю. 01.02.2021 прийнято рішення про негайне відібрання дитини у відповідача. Просить відібрати у відповідача [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, передати дитину для влаштування до сімейних форм виховання або дитячого навчально-виховного закладу та стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходів). Представник Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради як органу опіки та піклування Совенко С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона свою вину не визнає, зазначила, що робила все можливе задля нормалізації поведінки та відносин з сином, зокрема завжди зверталась до спеціалізованих служб, здійснювала всі можливі заходи, якій їй доступні. Позовні вимоги не визнає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона вчитель у Криворізькій гімназії №99 та класний керівник [PERSON] . Зазначила, що Денис в 7 класі був активний, брав участь в олімпіадах, конкурсах, виставках, нагороджувався поїздкою до Верховної Ради. Мати завжди перебувала на зв`язку з нею щодо дитини. Проблеми почалися у 8 класі у лютому, [PERSON] перестав ходити до школи, з`явився у 9 класі - вересень-жовтень школу відвідував. Мати відповідач, перебувала на зв`язку з цього приводу, з її слів син не хотів відвідувати школу. Зазначила, що [PERSON] був дитиною хворобливою, часто хворів, з дітьми проводилися бесіди на тему «Спілкування з однолітками», знала про те, що [PERSON] не ночує вдома. Мати намагалася на нього вплинути, телефонувала до школи щодня, цікавилася сином. Свідок [PERSON] пояснила, що вона інспектор ювенальної превенції. Зазначила, що роки 4 тому назад до них зверталася мати з тим питанням, що її син не слухається. Спочатку він до них потрапив в 12 років з алкогольним отруєнням, був складений протокол на маму, через деякий час знову були звернення, проводились профілактичні бесід, спочатку був прогрес і син почав гарно вчитися. Роки два назад він перестав контролювати свій емоційний стан, почав завдавати собі поранення, мати часто викликала поліцію, збирався вистрибнути з вікна, викликалися МНС. Бігав по вулиці з сокирою, був затриманий співробітниками поліції. Переказував гроші з картки матері на свою. Мама на це впливу ніякого не мала. Кожного разу, коли його забирали з центру додому, то він на наступний день тікав, постійно обманює. В січні він був у бабусі, зачинився в квартирі, збирався вистрибнути з вікна, його стримав товариш, кричав що мама винувата в усьому, він був неадекватним, додому він вже не хоче повертатись, маму навіть додому не пускав, пояснював що не хоче жити з мамою, з ним працював психолог. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працівник Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Зазначила, що сім`я [PERSON] перебувє у них на обліку, як така що потрапила у складні життєві обставини. З відповідачем проводяться профілактичні індивідуальні бесіди. Денису надається психологічна допомога, хопець дуже емоційний, була спроба суїциду, з 14.05.2021 лікується в психіатричній лікарні. Свідок, [PERSON] пояснила, що вона головний спеціаліст служби у справах дітей Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради. Зазначила, що до жовтня 2020 до них не було тривалий час систематичних звернень щодо родини [PERSON] , проте в жовтні 2020 через почали надходити клопотання та звернення від відповідача, органів поліції та адміністрації школи щодо [PERSON] , в яких зазначалось, що останній постійно прогулює навчання, тікає з дому на тривалий час. В результаті розгляду вказаних звернень [PERSON] був поставлений на облік як особа що потрапила у складні життєві обставини. Дитина систематично залишала місце проживання, бродяжничала, мати не мала впливу на дитину, поліція неодноразово розшукувала [PERSON] та повертала додому. Мати постійно була на зв`язку не ігнорувала проблему, з сім`єю проводилися бесіди, здійснювалась робота психолога. Вважає, що мати не може контролювати поведінку сина. Дитина, [PERSON] , у судовому засіданні пояснив, що на даний час бажає проживати з матір`ю, просить не залишати його в лікарні, пообіцяв зробити висновки з своєї поведінки, розповів що зв`язався з поганою компанією друзів, обіцяє виправитись. Вислухавши відповідача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, а також заслухавши думку дитини [PERSON] суд вважає встановленими такі обставини. Відповідач, [PERSON] [INFO] , є матір`ю двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8,11) Батько дітей - [PERSON] , помер [INFO] . (а.с. 12) [PERSON] разом з дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13,28). Відповідно до наказу служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради від 05.10.2020 № 32, неповнолітнього [PERSON] , взято на облік дітей, які перебувають у сладних життєвих обставинах, на підставі систематичного самовільного залишення ним свого місця проживання. (а.с. 25) 20.01.2021 до чергової частини Інгулецького ВП ГУНП в Дніпропетровській області по лінії «102» надійшо повідомлення від матері [PERSON] про те, що неповнолітній [PERSON] тривалий час відсутній вдома. В той же день [PERSON] був розшуканий співробітниками поліції, та влаштований ними до КНП « Криворізька міська дитяча лікарня №1» КМР, але на наступний день він самовільно залишив лікарню. (а.с. 20) 22.01.2021 [PERSON] знову був розшуканий співробітниками поліції та повернутий матері. 22.01.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради в присутності матері дитини, було розглянуто питаня про покладення на [PERSON] відповідальності , встановленої законом за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. В своєму письмовому поясненні [PERSON] зазначила, що не бажає залишати сина [PERSON] в своїй сім`ї і просить направити його до дитячого закладу. (а.с. 21) 26.01.2021 [PERSON] знову звернулась до Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про чергове зникнення сина, але розшукові заходи не дали результату. 28.01.2021 неповнолітній [PERSON] скоїв спробу суїциду, після чого був госпіталізований до дитячого відділення КП «Криворізька багатопрофільна лікарня психіатричної допомоги» ДОР», де перебуває в цей час. (а.с. 25) Рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради від 01.02.2021 № 37 вирішено негайно відібрати від матері [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] відповідно до ч.2 ст. 170 СК України. (а.с. 6а) Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.02.2021 умови проживання дітей з відповідачем за адресою: [ADDRESS] є задовільними, для проживання дітей виділена окрема кімната, в наявності спальні місця, місце для навчання, шафа для зберігання речей. (а.с. 15) Відповідно до характеристики дитини з Криворізької гімназії №99, [PERSON] за характером неврівноважений, імпульсивний, любить бути у центрі уваги, товаришів серед однокласників має небагато, може спровокувати конфлікт. (а.с. 23) Відповідно до виробничої характеристики відповідача з АТ «ПГЗК», [PERSON] характеризується позитивно, порушень трудової та виробничої дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, а також охорони праці не має. (а.с. 64) Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються ст. 170, 180-183 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ч.2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Системне тлумачення зазначених норм законодавства дозволяє дійти висновку, що джерелом небезпеки для дитини (її здоров`я, морального виховання) має бути протиправна поведінка (бездіяльність) батьків. Таким чином, підставами для відібрання дитини від батьків є ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоке поводження з дитиною; хронічний алкоголізм або наркоманія батьків; здійснення будь-яких видів експлуатації дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва; а також небезпека для життя дитини, її здоров`я і морального виховання. Судом не встановлено виключних обставин, які б виправдовували відібрання дитини від матері. Разом з тим суд враховує факти викладені у рішенні виконкому Інгулецької районної у місті ради від 01.02.2021 № 37 про негайне відібрання дитини, яке видане посилаючись на ч.2 ст. 170 СК України. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що наведені органом опіки та піклування доводи, про доцільність відібрання від відповідача дитини, наведені у позові та рішенні про негайне відібрання дитини недостатньо обґрунтованим з огляду на таке. В принципі №6 Декларації прав дитини, яка прийнята резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати з батьками. Представником позивача не наведено будь-яких виключних обставин, які б викликали крайню необхідність розлучення дитини з матір`ю. Суд враховує, що відібрання дитини позбавить дитину батьківської турботи та допомоги і може призвести до погіршення її становища. Також представником позивача не конкретизовано дії та не наведено достатніх аргументів про здійснення соціального супроводу сім`ї, що відповідно до ч.2 ст. 170 СК України судом має бути враховано під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав. Крім цього, позивачем не зазначено точного переліку дій направлених на допомогу та соціальний супровід сім`ї [PERSON] задля нормалізації ситуації що виникла, натомість працівники органу опіки та піклування зосередилися на тому, щоб відібрати дитину. Судом встановлено, що на момент розгляду справи стосунки між відповідачем та сином є доброзичливі, син бажає жити з матір`ю, відповідач звертається за допомогою до соціальних служб, не ігнорує проблему поведінки сина, стан житла задовільний. Органом опіки та піклування не доведено, що дії матері містять безпосередню загрозу здоров`ю та життю дитини. У рішенні по справі Савіни проти України від 16 лютого 2012 року Європейський Суд підкреслив, що національні органи не спробували поліпшити умови проживання дітей, надавши фінансову допомогу, а зосередилися на тому, щоб відібрати дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відібрання дитини від батьків необхідно розглядати як винятковий захід, застосування якого дозволяється лише з метою захисту інтересів дитини. В інтересах дитини є збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною. Судом не встановлено фактів того, що сім`я відповідача є особливо непридатною та неблагополучною. З огляду на викладене позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed