Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,9580 га, що розташовані на території Стальнівської сільської ради Новоселицького району та посвідчуються державним актом на право власності серії ЧВ № 047786, виданий 18 лютого 2004 року. Як спадкоємці 1 черги за законом, вони спадщину прийняли своєчасно. Однак, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельні ділянки спадкодавцем був втрачений, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просили визнати за ними право власності по 1/2 частині на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позов і просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 24 січня 2005 року. Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,9503 га, що розташовані на території Стальнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області та посвідчуються державним актом на право власності серії ЧВ № 047786, виданого 18 лютого 2004 року на ім'я спадкодавця на підставі розпорядження Новоселицької райдержадміністрації від 16 лютого 2004 року за № 76-р. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11 червня 1982 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON]. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 серпня 1983 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був батьком позивача [PERSON]. Позивачі як спадкоємці за законом 1 черги, спадщину після смерті [PERSON] прийняли своєчасно, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Стальнівської сільської ради Новоселицького району № 541 від 16 липня 2014 року. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавця та втратою оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки, нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом 1 черги, спадщину прийняли своєчасно, інших спадкоємців не має та відповідач позов визнав, то право власності на земельні ділянки слід визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця по 1/2 частині за кожним. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1223, 1225, 1261, 1267, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved