Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Крім позивача, в даному будинку до 01 січня 2005 року проживав її син - [PERSON], але наприкінці 2004 року він виїхав з будинку, забравши всі свої речі. Його фактичне місцезнаходження їй невідомо, інколи вони спілкуються по телефону. В добровільному порядку він з місця реєстрації знятися не бажає, оскільки виїхав з села та не хоче повертатися. У зв'язку з реєстрацією відповідача за зазначеною адресою позивач фактично позбавлена права щодо отримання субсидії на оплату комунальних послуг, чим об'єктивно порушуються її права. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач та її представник [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглядати без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Представник Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння, виданим 30.02.2007 Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14036081 від 27.03.2007, та технічним паспортом на будинок. Згідно довідки Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області №49 від 04.01.2019, за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту від 26.12.2018, складеного депутатом Новопсковської селищної ради Чмиховою К.П., встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживає з 2005 року, про що засвідчують: сусіди [PERSON], [PERSON] Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом факти свідчать про те, що [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS], з 2005 року, не виконує обов'язки по утриманню будинку, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає доведеним, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації, що відповідно до ст. 405 ЦК України, є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житлом. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом тягне за собою і зняття цієї особи з реєстрації в даному помешканні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved