Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що [INFO] року померла [PERSON], якій належав житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 5,5519 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рогозівської сільської ради. За час свого життя спадкодавиця склала заповіт, яким вона заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON], кожному в рівних частках, право на земельну частку (пай). Інше спадкове нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS] не було охоплено вказаним заповітом, а тому успадковувалось [PERSON] та [PERSON] за законом. Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавиці вони подали заяви нотаріусу про прийняття спадщини. У такий спосіб [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавиці, та кожний, в рівних частках, набули право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами. [INFO] року померла [PERSON], якій належала 1/2 частка в домоволодінні по [ADDRESS]. Позивач є сином спадкодавиці та спадкоємцем за законом після її смерті. У встановлений законом строк він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У такий спосіб [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], та набув право власності на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний об'єкт нерухомого майна. Ця обставина перешкоджає позивачу здійснити спадкові права. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Крім того, він просить здійснити тлумачення заповіту, складеного [PERSON] 2 березня 2007 року, посвідченого секретарем Рогозівської сільської ради [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №131. За цим заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON], кожному в рівних долях, «належне їй право на земельну частку (пай), що підтверджує державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий Бориспільським районним відділом земельних ресурсів 02.02.2007 року». Натомість, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 2 лютого 2007 року Бориспільським районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010732300009, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5,5519 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рогозівської сільської ради, а не право на земельну частку (пай). Ці обставини свідчать про те, що односторонній правочин за своїм змістом має неточність щодо об'єкту спадкування, внаслідок чого позивач позбавлений можливості здійснити свої спадкові права. У судове засідання [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились та подали заяви, в яких вони позов підтримують, просять суд його задовольнити та проводити розгляд цивільної справи у їх відсутність. Представник Рогозівської сільської ради також не з'явився у судове засідання та надіслав заяви, в якій він просить розглядати цивільну справу у його відсутності та при винесенні рішення покладається на розсуд суду. [PERSON] також не з'явився у судове засідання. Він завчасно та у встановленому порядку повідомлявся про розгляд цивільної справи. Ця обставина підтверджується поштовою кореспонденцією. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] Ця обставина підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 березня 2014 року (а.с.11, 79 зворот, 111). З копії облікової картки об»єкта погосподарського обліку на 2011 - 2015 роки вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. За час свого життя, а саме 2 березня 2007 року, спадкодавиця склала заповіт (а.с.16, 90, 115), яким вона заповіла [PERSON] та [PERSON], кожному в рівних частках, право на земельну частку (пай), що підтверджує державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий Бориспільським районним відділом земельних ресурсів 02.02.2007 року. Разом з тим, житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS] не є об'єктом спадкування за цим заповітом. Ця обставина свідчить про те, що цей об'єкт нерухомого майна успадковувався за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження від 23 січня 1950 року та серії [NUMBER] від 18 грудня 1952 року (а.с.79, 89, 100 зворот), а також копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16 травня 1969 року (а.с.80) та копією свідоцтва про зміну прізвища з «Овсюхно» на «Трінченко» серії [NUMBER] від 23 червня 1983 року (а.с.100). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має по-дати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для вико-нання цієї дії встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 25 червня 2014 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття нею спадщини (а.с.110). Крім того, 18 липня 2014 року [PERSON] також подав заяву нотаріусу про прийняття ним спадщини (а.с.122). Аналіз цих обставин свідчить про те, що обидва спадкоємці своєчасно у встановленому порядку прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті їх матері [PERSON] З огляду на це суд вважає, що [PERSON] набула право власності на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. 25 березня 2015 року померла [PERSON] Ця обставина підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 березня 2015 року (а.с.12, 51), якій належала 1/2 частка в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №40575036 від 4 червня 2015 року (а.с.54-64) вбачається, що за час свого життя [PERSON] не склала заповіт. Тому після її смерті спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є її син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 1 червня 1972 року (а.с.10, 67). Інші спадкоємці першої черги за законом відмовились від належної їм частки у спадщині, яка відкрилась після смерті [PERSON] 2 червня 2015 року [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття ним спадщини (а.с.17, 50). Аналіз цієї обставини свідчить про те, що він своєчасно у встановленому порядку прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] З огляду на це суд вважає, що [PERSON] набув право власності на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою осо-бою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що 16 листопада 2015 року державний нотаріус Бориспільської міської державної нотаріальної контори Бровченко С.О. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний об'єкт нерухомого майна. Ця обставина підтверджується копіями листа №1455/02-31 від 16 листопада 2015 року (а.с.23, 76) та свідчить про те, що за [PERSON] не визнається право власності на частку у вказаному домоволодінні. Тому позивач позбавлений можливості здійснити свої спадкові права. З огляду на це суд вважає, що за [PERSON] належить визнати право власності на 1/2 частку у житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 цього Кодексу. Згідно з ч.2 та ч.3 ст.213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочинк зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Судом встановлено, що 2 березня 2007 року [PERSON] склала заповіт, що посвідчений секретарем Рогозівської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №131 (а.с.16, 84, 115). За цим заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON], кожному в рівних долях, «належне їй право на земельну частку (пай), що підтверджує державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий Бориспільським районним відділом земельних ресурсів 02.02.2007 року». Натомість, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 2 лютого 2007 року Бориспільським районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010732300009 (а.с.18, 128), [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5,5519 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рогозівської сільської ради, а не право на земельну частку (пай). Ця обставина також підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3203362192014 від 26 вересня 2014 року (а.с.129-131). Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що односторонній правочин за своїм змістом має неточність щодо об'єкту спадкування, внаслідок чого позивач позбавлений можливості здійснити свої спадкові права. З огляду на це, суд вважає, що належить здійснити тлумачення спірного заповіту таким чином: [PERSON], [INFO] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях земельну ділянку, право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 2 лютого 2007 року Бориспільським районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010732300009.

Outcome: approved