Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь 13207,40 грн матеріальної шкоди та 10000 грн моральної шкоди. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що вона, [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . 02 жовтня 2017 з вини відповідача було залито її квартиру. В результаті залиття їй була завдана матеріальна шкода в сумі 12451,40 грн. Крім того, вартість проведення експертного дослідження складала 756 грн. Також, їй була завдана і моральна шкода, яка полягала щоденних спогадах про подію, тривозі, переживаннях фізичних незручностей та психологічного дискомфорту В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Вказав, що підстав для відшкодування шкоди не має, оскільки залиття сталось не з вини власників квартири [ADDRESS] . На його думку, акт обстеження не може бути прийнятий за основу при визнанні відповідача, [PERSON] , винною, оскільки він складений через 2 місяці після події. Обстеження в квартирі відповідача не проводилось. З актом обстеження квартири [ADDRESS] відповідач також не був ознайомлений, її не повідомляли про проведення обстеження даної квартири. Через те, що загальнобудинкові стояки холодного і гарячого водопостачання були фактично в аварійному стані, у будинку постійно виникали залиття. В результаті цього мешканці будинку з 1 по 4 поверх в лютому 2018 року за власні кошти здійснили заміну труб. Вважає, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою їй шкодою. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Позивач, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинським О.Ю., копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48353002 від 10.07.2017 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №91596483 від 10.07.2017. Відповідач, [PERSON] , є власником та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , що не заперечувалось учасниками процесу та підтверджується довідкою Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та копією технічного паспорту. 03 жовтня 2017 року та 13 грудня 2017 року комісією у складі працівників ТОВ «Житлорембудсервіс» та ТОВ « ДП Житлорембудсервіс» були складені акти-обстеження. Так, відповідно до акту-обстеження від 03.10.2017 зазначено, що згідно даних аварійно-диспетчерської служби ТОВ «Житлорембудсервіс» аварійна ситуація в квартирі [ADDRESS] виникла 02.10.2017 внаслідок несправного сантехнічного обладнання в санвузлі, що знаходиться в межах відповідальності мешканця квартири [ADDRESS] . На час обстеження аварійна ситуація в квартирі [ADDRESS] не усунена. В акті-обстеження від 13.12.2017 зазначено, що згідно даних аварійно-диспетчерської служби ТОВ «Житлорембудсервіс» аварійна ситуація в квартирі [ADDRESS] виникла 02.10.2017 внаслідок несправного сантехнічного обладнання в санвузлі, що знаходиться в межах відповідальності мешканця квартири [ADDRESS] . На час обстеження аварійна ситуація в квартирі [ADDRESS] усунена мешканцями квартири. Протікань не виявлено. 10 січня 2018 року судовим експертом Щобак О.Г. складено висновок експертного будівельно-технічного дослідження №П-4, відповідно до якого вартість матеріального збитку після залиття квартири [ADDRESS] , внаслідок несправності сантехнічного обладнання в межах вище розташованої квартири 47, на момент проведення експертизи, складає 12451,40 грн. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховують стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. ОЦІНКА СУДУ Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. На підтвердження факту спричинення шкоди та її розміру позивачем були надані суду копії актів-обстеження квартири [ADDRESS] та копія висновку експертного будівельно-технічного дослідження. Так, суд відзначає, що актом-обстеження від 03.10.2017 підтверджено факт залиття квартири, власником якої є позивач. Суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що наявні в матеріалах справи акти-обстеження не відповідають формі акту, затвердженої в додатку №4 до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Однак, на переконання суду, наведена в додатку №4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій форма акту використовується у випадку залиття/аварії, що трапилась на системі централізованого опалення, гарячого або холодного водопостачання. В даному ж випадку, в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтверджували, що залиття квартири позивача 02.10.2017 сталось через аварію на системі централізованого холодного водопостачання. На переконання суду, надані відповідачем документи, зокрема копія договору про надання телекомунікаційних послуг №771327 від 20.03.2017, копія повідомлення про оплату рахунка та копія відповіді на запит із зазначенням відомостей про вихідні дзвінки з абонентського номера відповідача за період з жовтня 2017 по листопад 2017 року, не є належними доказами, оскільки не спростовують факту залиття квартири позивача 02.10.2017 у зв`язку із тим, що телефонні дзвінки були здійснені 20.10.2017, 22.10.2017 та 14.11.2017. Суд приймає до уваги, що під час визначення розміру шкоди, експертом було враховано акт-обстеження квартири від 13.12.2017, підставою для складання якого слугував повторний виклик мешканцями квартири [ADDRESS] представників ТОВ «Житлорембудсервіс» з посиланням на те, що під час попереднього обстеження сліди залиття не проявились, але згодом стали помітні. Також, у вказаному висновку експертом враховано вартість робіт з відновлення шпалер в тому числі в коридорі «1», хоча при обстеженні квартири позивача комісією ТОВ «Житлорембудсервіс» слідів залиття в коридорі виявлено не було. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами реальний розмір заподіяної матеріальної шкоди. Щодо встановлення факту протиправності дій відповідача і його вини у заподіянні шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, на підтвердження наявності вини відповідача у спричиненні шкоди позивачем надано суду два акти-обстеження. Суд враховує, що вказані акти не містять достеменних відомостей про те, що залиття квартири позивача сталось з вини відповідача. Фактично з їх змісту можливо встановити, що причина залиття вказана зі слів мешканців квартири [ADDRESS] , які скаржились на неодноразові випадки залиття їх квартири. Відомостей про те, що працівниками ТОВ «Житлорембудсервіс» було проведено огляд квартири [ADDRESS] акти-обстеження не містять. Факт огляду квартири категорично заперечується відповідачем. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що вищенаведені акти-обстеження не є беззаперечними доказами вини відповідача у залитті квартири позивача. Суд також приймає до уваги те, що допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що в їх будинку постійно відбувалися прориви труб, у зв`язку із чим мешканці будинку були вимушені здійснити заміну труб холодного та гарячого водопостачання до 4 поверху включно. Факт проведення ремонтних робіт по заміні труб в лютому 2018 року також підтвердив свідок [PERSON] .. Суд критично оцінює пояснення свідка [PERSON] , про те, що 30 вересня 2017 року та 01 жовтня 2017 року в будинку буд . [ADDRESS] було відключено водопостачання, оскільки вказані показання суперечать відповіді ТОВ «Житлорембудсервіс» в якій вказано, що підприємством не припинялось водопостачання. Тобто, вказані докази є взаємовиключними і не можуть бути прийняті судом для встановлення фактичних обставин справи. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що факт спричинення позивачу матеріальних збитків знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. Разом із тим, суд вважає, що позивачем не було надано і матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт вчинення відповідачем протиправних дій або бездіяльності, а також наявність причинного зв`язку між такими діями/бездіяльністю і наслідками у виді залиття квартири позивача. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди є недоведеними, у зв`язку із чим не підлягають задоволенню. Суд також враховує, що вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення матеріальної шкоди, у зв`язку із чим також не підлягають задоволенню. Відтак , позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed