Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

В жовтні 2018 року заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити юридичний факт, що 61/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], які належать на праві спільної сумісної власності - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.02.1999 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням від 24 лютого 1999 року за № 765-99, та 39/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], які належать [PERSON], на підставі договору дарування від 22.08.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4-5203 - складають одну ізольовану квартиру, загальною площею 64 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м., на другому поверсі будинку [ADDRESS] В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що вона є співвласником 61/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.02.1999 року. Співвласниками цього майна (61/100 частин) є її родина. Також, вона є одноособовим власником 39/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 22.08.2007 року. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване, у встановленому законом порядку, в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. Взагалі то, 61/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS] та 39/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS] - складають одну ізольовану квартиру, загальною площею 64 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м. Зазначена квартира була комунальною трикімнатною квартирою, в якій: дві кімнати були видані для проживання заявнику і її сім'ї, а ще одна кімната була надана сім'ї [PERSON], яку (кімнату) останній успадкував в 2007 році, та в подальшому подарував їй. Оскільки у вказаної комунальної квартири були два власники, та вона, не зрозуміло чому, була приватизована на два різних номери, кожному із власників був відкритий окремий особовий рахунок для сплати комунальних послуг. На теперішній час єдиним власником вищевказаної трикімнатної квартири, в якій кімнати приватизовані за різними номерами, є - заявник. Два окремих особових рахунка у вказаній квартирі, на теперішній час, є необґрунтованим, безпідставним та створює їй чимало незручностей з оплатою комунальних послуг, а також виникає плутанина в оплаті самих комунальних послуг. Тому, вона неодноразово зверталася до заінтересованих осіб для об'єднання особових рахунків, але їй відмовляли, оскільки кожен з них зазначив, що не займається такими питаннями. Таким чином, вона не має можливості вирішити даний спір позасудовим шляхом, оскільки всі вищевказані організації самі не знають до чиїх повноважень відносяться питання щодо об'єднання особових рахунків, у зв'язку з чим нею було вирішено звернутися до суду з вимогою щодо об'єднання особових рахунків на її квартиру, але, оскільки правовстановлюючі документи видані їй на різні квартири, не дивлячись на лист Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 06.05.2008 року за № 5472, суд відмовляється об'єднувати мені особові рахунки, мотивуючи це тим, що не встановлений той факт, що вказані у правовстановлюючих документах квартири, складають одну ізольовану квартиру. На підставі вищевказаного, після неодноразових судових засідань, після розмови з суддею, нею був залишений без розгляду її позов за для того, щоб спочатку встановити вищевказаний факт, а вже після об'єднувати рахунки. У зв'язку з вищевказаним, вона була змушена звернутися до суду для встановлення того факту, що вказані квартири складають одну ізольовану квартиру. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала дану заяву і просила задовольнити її в повному обсязі з підстав, що в ній зазначені. Представник Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Дніпровської міської ради [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог заявник і просила відмовити їй в повному обсязі. Представник Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу реєстрації майнових прав Управління реєстраційної служби в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше надали суду заяви, в яких вказали, що вони ознайомлені з заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення і не заперечують проти її задоволення. Справу просили розглянути без їхньої участі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] належить на праві власності 61/100 частин квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.02.1999 року, виданого мені Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням від 24 лютого 1999 року за № 765-99 (а.с.10). Також судом встановлено, що [PERSON] належить 39/100 частин квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 22.08.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4-5203 (а.с.11). Право власності за вказаними особами на вищевказане нерухоме майно зареєстроване, у встановленому законом порядку, в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про що маються відповідні відмітки на свідоцтві та на договорі відповідно. Заявник стверджує, що 61/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS] та 39/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS] - складають одну ізольовану квартиру, загальною площею 64 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У зв'язку з вищевказаним, заявник звернулася до суду і просила суд встановити такий юридичний факт. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради було надано суду належним чином завірену копію об'єднаної інвентарної справи № 40181+30051 на квартири [ADDRESS] з матеріалів якої підтверджується вищевказаний факт, про який заявлено [PERSON]. Зокрема з наявного у вказаній інвентарній справі листа Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 06.05.2008 року за № 5472 випливає, що на теперішній час з'ясовано, що комунальна квартира, яка знаходиться на другому поверсі, житловою площею 40,3 кв.м., загальною 64,0 кв.м. приватизована під різними номерами: за [NUMBER] та [NUMBER]. Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» було видане свідоцтво про право власності на житло від 13.03.1995 року на 39/100 частини комунальної квартири [NUMBER] та свідоцтво про право власності на житло від 24.02.1999 року на 61/100 частини цієї комунальної квартири тільки на [NUMBER]. Більш того, й іншими наявними в цій інвентарній справі матеріалами підтверджується, що вказані квартири складають одну ізольовану квартиру, а саме технічні документи як на квартиру [NUMBER], так і на [NUMBER] мають однакові описи, передбачають одні й ті ж самі приміщення загального користування, про що маються позначки, що підтверджує твердження позивача про те, що квартира була комунальною, у зв'язку з чим вказані документи передбачають кімнати, що були у користуванні первинних власників з виділенням місць загального користування. Так само вказаний факт підтверджується актом інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 20.07.2018 року, згідно якого квартири [NUMBER] і [NUMBER] в будинку [ADDRESS] складають одну ізольовану квартиру, яка складається з: 1, 5, 7 - житлові; 2 - кухня; 3 - ванна: 4 - туалет; 6 - коридор; І - балкон; ІІ - веранда; ІІІ - лоджія (а.с.28). Таким чином, з усього вищевказаного в сукупності випливає, що квартири [NUMBER] і [NUMBER] в будинку [ADDRESS] дійсно складають одну ізольовану квартиру. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права і інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту і які не залучені до участі у дану справу, у зв'язку з чим, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити юридичний факт, що 61/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], які належать на праві спільної сумісної власності - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.02.1999 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням від 24 лютого 1999 року за № 765-99, та 39/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], які належать [PERSON], на підставі договору дарування від 22.08.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4-5203 - складають одну ізольовану квартиру на другому поверсі будинку [ADDRESS] В той же час, щодо встановлення того факту, що ця ізольована квартира складає загальну площу 64 кв.м. і житлову площу 40,3 кв.м., суд вважає необхідним відмовити заявникові в цій частині, оскільки з усіх наданих суду документів випливає, що загальна площа квартири різниться. При цьому, згідно з актом інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 20.07.2018 року, у вказаній квартирі відбулися певні перебудови за рахунок демонтажу кладової без порушення несучих конструкцій та засклення тераси, що не є самочинним. У зв'язку з зазначеними обставинами, заявнику слід звернутися до відповідних органів для вирішення питання щодо визначення площі квартири та приведення документації га квартиру у відповідність з законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial