Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Виконуючий обов`язки головного лікаря КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» [PERSON]. звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричної лікарні, який 08 серпня 2019 року о 09 годині 15 хвилин був госпіталізований до КНП ЧОПЛ згідно направлення лікаря психіатра КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» з ознаками тяжкого психічного розладу. 2 квітня 2019 року був оглянутий комісією лікарів психіатрів, які підтвердив висновок про необхідність його госпіталізації. Представник заявника, лікар - психіатр КЗ ЧОПЛ [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що в хворого [PERSON] з 2006 року почали відбуватися розлади, з 2010 року почав проходити лікування. Агресивність посилилась в 2011 році, та були погрози вчинити суїцид. На лікування вперше поступив в 2011 році, він був емоційно неврівноважений, після лікування стан покращився. [PERSON] проходив лікування в 2011 році, 2016 та в 2017 роках. Постійно поступає в лікарню у збудженому стані. Перебуває постійно на обліку у лікаря-психіатра в Золотоніській районній лікарні. Зазначила також, що зважаючи на його стан та вчинення дій, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, просила заяву задовольнити. Прокурор заяву про госпіталізацію просив задовольнити. Допитаний в судовому засіданні хворий [PERSON] , зазначив, що він хворим себе не вважає. Грошей у батьків не вимагає, є професійним перекладачем та менеджером. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника, пояснення хворого, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Отже, для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність трьох складових: якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. [PERSON] був доставлений до комунального некомерційного підприємства ЧОПЛ 08 серпня 2019 року згідно направлення лікаря психіатра Золотоніської районної багатопрофільної лікарні [PERSON] з ознаками тяжкого психічного розладу. Згідно заключення комісії лікарів психіатрів психіатричного стаціонару «КНП ЧОПЛ ЧОР» від 08 серпня 2019 року №3029/02, а саме заступника головного лікаря [PERSON] , завідуючого відділення психіатра [PERSON] , лікаря-психіатра [PERSON] [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу, маніакального типу, афективно-маячний синдром з агресивною поведінкою, тому потребує стаціонарного лікування на підставі ст.. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» в примусовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хоча і не має групи інвалідності по психічним захворюванням, але перебуває на обліку у лікаря психіатра, госпіталізовується не вперше, виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, відтак являє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та потребує госпіталізації до психіатричного закладу. Отже, з врахуванням вищевказаного суд вважає, що заява виконуючого обов`язки головного лікаря КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради про примусову госпіталізацію [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved