Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

В Жовківський районний суд Львівської області звернулась [PERSON] з позовом до Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області , третя особа Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності як члена бувшого колгоспного двору. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], спадщину за законом після якої отримала [PERSON] , їй належало на праві приватної власності ? частина житлового будинку по [ADDRESS]. Даний будинок в [ADDRESS] належав до колгоспного двору. Згідно довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 30.06.1990 р. членами колгоспного двору були: [PERSON], 1928 р. н. та [PERSON], 1955 р.н. [PERSON] проживала та була зареєстрована із [PERSON] , до дня її смерті [INFO] в [ADDRESS] та вели спільне господарство. Постановою Жовківської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгаданий житловий будинок у зв'язку із ненаданням необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку із цим, позивач звернулась до суду з позовом про захист свого порушеного права. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок в [ADDRESS]. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з»явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала в повному обсязі, просить задоволити. Представник відповідача Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з»явився, хоча про дату, час та місце розгляду такого був повідомлений належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відношення до позову не висловив. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позову, фактично визнав такий, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 07.05.2018 року №782 , [PERSON] проживала та була зареєстрована разом із [PERSON], мамою, до дня її смерті [INFO] в [ADDRESS] та вели спільне господарство. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], шляхом вступу в управління спадковим майном, тобто відповідно до статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається такою що прийняла спадщину . Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 21 листопада 1979 року розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 132. Після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON]» . З матеріалів справи вбачається, що станом на 30.06.1990 року відповідно до довідки Липницької сільської ради від 07.05.2018 року № 782,членами колгоспного двору в [ADDRESS] були : [PERSON], 1928 р.н. та [PERSON], 1955 р.н. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України № 13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав ,а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Відповідно до вимог п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, передбачено захист порушеного права шляхом подання позовної заяв. Таким чином суд дійшов до висновку, що позивач, як член бувшого колгоспного типу двору має право на частку в майні двору, а тому його позовні вимоги слід задоволити. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved