Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити їй, [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її рідного брата [PERSON] померлого [INFO] року, терміном у 1 (один) місяць. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що [INFO] року у віці 60 років помер рідний брат позивачки [PERSON], що підтверджується актовим записом №18 від [INFO] року зробленим Виконавчим комітетом Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS]. 27 вересня 2018 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.27). Однак приватний нотаріус відкривши спадкову справу №103/2018, відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачкою був пропущений строк на прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 вересня 2018 року (а.с.46). Встановлено, що у позивачки були поважні причини, з яких вона пропустила строк, визначений ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, а саме: взимку 2012 року позивачка тяжко захворіла, що підтверджується Виписним епікризом №4192/532 від 21.02.2012 року (а.с.18). Таким чином, позивачка була об'єктивно позбавлена можливості своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини у встановлений ЦК України шестимісячний строк, через поважні причини. Вищевказане підтверджується тим, що позивач все ж таки звернулася до нотаріальної контори після спливу встановленого шестимісячного строку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачка фактично прийняла спадщину так як на момент смерті брата не заявляла про відмову від прийняття спадщини. У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення позивачці додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов'язані з об'єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити, призначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її рідного брата [PERSON], [INFO], померлого [INFO] року, терміном у 1 (один) місяць з дня набрання законної сили рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved