overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Посухівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що будинковолодіння по вул. Ковпака, 16, в с. Посухів Бережанського району Тернопільської області належало її батькам [PERSON] та [PERSON], кожен з них був власником 1/2 частки будинковолодіння. 21 березня 2015 року в селі Посухів Бережанського району Тернопільської області помер [PERSON], який у відповідності із заповітом посвідченим 16 січня 1996 року секретарем Посухівської сільської ради Бережанського району за реєстровим номером 5, заповів їй [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в с. Посухів. Спадщину після смерті батька вона прийняла, однак оформити спадщину на будинковолодіння виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння на імя спадкодавця. Отримати такий документи після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримує просить визнати за нею [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину будинковолодіння в с. Посухів по вул. Ковпака, 16, що належало [PERSON], який помер 21 березня 2015 року в селі Посухів Бережанського району Тернопільської області. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі до 2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження І-ФП №108073, видане 13.11.2009 року а.с. 5). Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 09 грудня 2015 року. (а.с.6) Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій вказала, що з 16 серпня 2014 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Позивачка не працює, а державної допомоги, яку вона отримує на дитину не достатньо для їх проживання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років щомісячно у розмірі 700 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких причин. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження І-ФП №229024, виданого 03 липня 2015 року а.с.6). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сімї, що видана квартальним комітетом (а.с.8). Позивачка [PERSON] не працює, не перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дружини. При вирішенні питання про можливість стягнення утримання з чоловіка на утримання його дружини, необхідно враховувати його майновий стан, наявність працездатності, інших утриманців тощо. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити в частці від доходу відповідача. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд діє в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною Кирилом трьох років. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави стягується судовий збір на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 25.09.2010 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. У судове засідання позивач не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що проти задоволення позову не заперечує та просить залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 25 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1327, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-КЕ №074168, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 листопада 2011 року, Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 4). Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на свою користь з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сина [PERSON], [INFO] 3-х річного віку. Позивач посилається на те, що з відповідачем вони одружилися 22.02.2013 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записано відповідача. Усі обов'язки по вихованню сина несе позивач та перебуває на обліку в Хмільницькому районному управлінні праці та соціального захисту населення та отримує допомогу по догляду за дитиною до трьох років. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач надав заяву, в якій погоджується сплачувати аліменти на утримання своєї дружини в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення сином 3-х річного віку. Оскільки в судове засідання сторони по справі не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 22.02.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.02.2013 року.(а.с.2) За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO].(а.с.3) Відповідно до довідки Шуро-Купіївської сільської ради Тульчинського району № 799 від 02.12.2015 року [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS].(а.с.4) У відповідності до ст. 84 ч. 2 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст.ст. 75, 77, 80, 84, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що 29.08.2001 року, з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу 21.03.2002 року,\~ у них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом із позивачем. Протягом чотирьох років сторони разом не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обовязків по її вихованню не виконує. Інших дітей у відповідача не має. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, про що надав заяву. Оскільки в судове засідання сторони по справі не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 29.08.2001 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 126060 від 02.04.2013 року. (а.с.3) Від шлюбу, 21.03.2002 року, народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 161990 від 10.04.2002 року. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження записано відповідача. (а.с.4) На день звернення до суду дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідно до довідки Соколівської сільської ради № 397 від 30.11.2015 року.(а.с.5) У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що\~ відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік з 1 січня 2015 року\~ прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 1032 грн., від 6 до 18 років складає 1286 грн. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме, що дитина має нормальний стан здоровя, являється матеріально незабезпеченою, а відповідач являючись батьком дитини, маючи задовільний стан здоровя, оскільки іншого не доведено в судовому засіданні, має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача\~ в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 31 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 118. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляла. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 31 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 118, серія [NUMBER]. Від спільного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 08.06.2010 року, актовий запис № 2677. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки більше, ніж чотири роки не підтримують, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 832. Позивач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, причини неявки суду невідомі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомляла. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 27 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 832, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, Серія [NUMBER]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки більше, ніж чотири роки не підтримують, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 серпня 2013 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 363. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2013 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 363, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 09 серпня 2013 року. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved