Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем уклала шлюб 09.09.2017 р. Від подружніх стосунків мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , котрий мешкає зі нею та знаходиться на її утриманні. З листопада 2019 року не підтримують стосунків. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дружини. Позивач знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Ізюмської міської ради. Досягнути угоди з відповідачем в питаннях утримання не можливо. Осіб, котрі б перебували на утриманні відповідача не має. Відповідач офіційно працює фрезерувальником в цеху № 13 на Ізюмському приладобудівному заводі. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання на час знаходження у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як знаходиться у працездатному віці та працює. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, вона не має. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на її утримання, до досягнення дитини - [PERSON] , [INFO] трьох років. 15.01.2020 року відповідач надав відзив, в якому вказує, що дійсно 09.09.2017 року уклав шлюб з позивачкою. Від даних стосунків мають сина [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалася з листопада 2019 р. по ініціативі позивачки. Також на своєму утриманні має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що свідчить судовий наказ від 19.11.2019 р. по справі № 623/4507/19, а також виплачує аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , по справі № 623/4901/19 у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), щомісячно. Вважає, що позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Його доходи мають мінімальний характер. При розгляді справи просив врахувати його доводи, позовні вимоги визнав в повному обсязі. До судового засідання позивач не з`явилася, її представник надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах позивача наполягає в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнав частково, підтримав свій відзив. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2017 року. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . (а.с.9). Син мешкає з позивачкою. (а.с.7). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області від 22.11.2019 року № 02-04/9454, [PERSON] перебуває на обліку та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.12.2017 р. по 31.12.2020 р. призначена допомога при народженні дитини. (а.с.10). Судом встановлено, що судовий наказом від 19.11.2019 р. по справі № 623/4507/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 листопада 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом від 19.12.2019 р. по справі № 623/4901/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку платника аліментів, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Але даний судовий наказ був скасований на підставі ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26.02.2020 року, яка набрала чинності 12.03.2020 року. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є має працездатний вік, працює, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-80 ЦПК України. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, позов визнав частково, вказує, що його доходи мають мінімальний характер, але підтверджуючих доказів не надав, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на її утримання до досягнення їх дитиною трирічного віку. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 12.12.2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved