overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

В вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі ПАТ КБ «Приват Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України.\~Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку»,\~\~які\~\~викладені\~\~\~ на\~\~ банківському\~\~\~\~\~\~сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором № б/н від\~06.02.2013 року [PERSON]\~станом на 31.07.2017 року має заборгованість\~40469,42 грн., яка складається з наступного: 1428,22 грн. - заборгованість за кредитом; 32568,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4069,80 - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1903,31 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з\~ [PERSON]\~заборгованість у розмірі 40469,42 грн. за кредитним договором № б/н від 06.02.2013 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача не зявився до відкритого судового засідання, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, у звязку з чим суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

В вересні 2017 року року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи своє звернення до суду наступним. 09 жовтня 2010 року був укладений шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського РУЮ. Від даного шлюбу народилась дитина, [PERSON], 23.09.2013 року. Шлюб виявився невдалим, тому вони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. На неодноразові прохання надати матеріальну допомогу є безрезультатними. Тому, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дочки. В судове засідання позивач не зявилась, на адресу суду направила заяву, просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в розмірі 800 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в розмірі 800 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ТП № 197898, батьком [PERSON] є відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки комунального підприємства «Коростишівська комунальна служба» № 1237 від 08.08.2017 року, [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON], за адресою м. Коростишів, вул.. Київська, 108 А, кв. 47. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згдіно ч.1 ст. 184 Сімейного кодуксу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 800 грн. Також, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. відповідно до положень ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

В вересні 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 09 липня 1983р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м. Києва, про що було зроблено актовий запис № 198. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів. Спільне господарство сторонами не ведеться. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги вона підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити. Позивачка наголошувала, що примирення між сторонами не можливе. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у свою відсутність, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 1983р. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачки «[PERSON]», відповідача «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

В вересні 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 21 лютого 2009р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що було зроблено актовий запис № 331. В шлюбі у сторін народилася [INFO]. донька - [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів. Спільне господарство сторонами не ведеться. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання позивачкою було подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у свою відсутність, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2009р. [INFO]. у сторін народилась донька - [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачки «[PERSON]», відповідача «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

В вересні 2018 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.03.2008 р.,їй та відповідачу на праві власності належить кожному по ? частині квартири [ADDRESS],право власності зареєстровано в ОП ЗМБТІ 16.04.2008 р. Спірна квартира загальною площею 64,67 кв.м.складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 37,7 кв.м.,а саме:кімната площею 11,3 кв.м.,кімната площею 8,0 кв.м.,кімната площею 17,9 кв.м. Сторони як співвласники фактично визначили між собою порядок користування спірною квартирою,згідно якого у користуванні позивача знаходяться : кімната площею 11,3 кв.м.,кімната площею 8,0 кв.м.з лоджією. В користуванні відповідача знаходиться кімната площею 17,9 кв.м.з балконом. Підсобні приміщення-кухня,вбиральня,ванна кімната,коридор та комора знаходяться в спільному користуванні сторін. В обґрунтування позову позивач посилалась на те,що відповідач не приймає участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг,що обумовлює виникнення конфліктів з цього питання,вона як співвласник має право вимагати виділити їй у користування ізольоване житлове приміщення у квартирі,яка є спільною частковою власністю з відповідачем,позивач з підстав,передбачених ст.16,358,383,391 ЦК України просить суд визначити порядок користування квартирою № 48 в будинку № 5 по вул.Центральній в м.Запоріжжі, виділити їй у користування кімнату площею 11,3 кв.м.,кімнату площею 8,0 кв.м.з лоджією,в користування відповідача виділити кімнату площею 17,9 кв.м.з балконом,підсобні приміщення залишити у спільному користуванні сторін. В підготовче судове засідання позивач надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачем [PERSON]була надана письмова заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи визнання позову відповідачами,суд відповідно до ст.200 ч.3,206 ч.4 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову,оскільки визнання позову відповідачем закону не протирічить,прав ,свобод чи інтересів інших осіб не порушує. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі»,у разі визнання відповідачем позову,яке не суперечить закону,не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. На підставі ст.16,317,321,358,383 ЦК України,ст.12,13,76,81, 200,223,258,259,263,265,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

В вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 квітня 2017 року, актовий запис № 156, Фортечного районного у м. Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~В вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком по вул. Ломоносова, 11, в смт.Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що являється власником вказаного житлового будинку. Відповідач, який є його сином зареєстрований у належному йому будинку, однак з 2000 року по даний час без поважних причин у ньому не проживає, фактично проживає у м. Києві і добровільно змінювати адресу реєстрації не бажає. \~ \~ \~ \~Позивач, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] до 2000 року проживав у належному [PERSON] на праві власності житловому будинку №11 по вул. Ломоносова, в смт.Ярмолинці Хмельницької області, як член сім'ї позивача. У 2000 році відповідач змінив постійне місце проживання. \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються: витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №136601003 від 05.09.2018 (а.с. 5); довідкою Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області №2775 від 13.09.2018 про склад сімї [PERSON] (а.с. 6); довідкою Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області №2964 від 24.09.2018 (а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутній без поважних причин у житловому будинку №11 по вул. Ломоносова в смт.Ярмолинці Хмельницької області, який належить на праві власності [PERSON], з 2000 року, тобто понад 18 років, а тому він втратив право на користування вказаним житлом. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

В вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 07.10.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їх шлюб виявився невдалим, поняття та сімейних відносин між ними немає. Вони з відповідачем не в змозі порозумітись та знайти спільну мову. З квітня 2015 року вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Відповідач переїхала до м.Хмельницького та отримала довідку переміщеної особи. За час окремого проживання він переконався, що поновлення їх сімейних стосунків неможливе. Він та відповідач побудували інші сімї, тому щоб побудувати сімю з іншою жінкою, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу, суду пояснила, що сімейне життя не склалось, вони разом не проживають з 2015 року, вона народила дитину від іншого чоловіка та має намір створити іншу сім'ю, тому примирення між ними не можливе. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №520. В шлюбі у них народились діти: [PERSON], 05.05.2007р.н.; [PERSON], 31.03.2009р.н.; [PERSON], 04.08.2017р.н.. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-НО №061761; свідоцтвами про народження дітей серія 1-НО №778074, серія 1-НО №120982, серія 1-БВ № 303022. Спільне життя між сторонами не склалось, разом не проживають. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнала, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сімї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

В вересні 2018 року \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 19.06.2011 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, від якого в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинено протягом року і відповідач проживає окремо за місцем реєстрації. Спільне життя у них не склалось через різні погляди на життя та надмірні ревнощі, внаслідок чого час від часу виникають сварки та конфлікти, подальше спільне проживання та збереження сімї на його думку є не можливим. Тому позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, позивач суду пояснив, що сімейне життя в них не склалось, вони разом не проживають і примирення між ними не можливе. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що вони не проживають разом, шлюбні стосунки не склались так як в них різні характери, примирення не можливе. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19.06.2011 року Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №45. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №179939, свідоцтвом про народження серії 1-БВ №161506. Спільне життя між сторонами не склалось, сторони разом не проживають. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечила проти розірвання шлюбу, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сімї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved