Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON], [PERSON] пред'явили позов до Старокостянтинівської міської ради про скасування рішень, визнання недійсними та скасування Державних актів на право власності на земельні ділянки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачок - управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони являються співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Так, для [PERSON] рішенням виконавчої міської ради Старокостянтинівської міської ради від 06 серпня 1997 року за № 73 п. 1 передано в приватну власність дану земельну ділянку площею 0,085 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та ведення особистого підсобного господарства і 30 січня 2004 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 060414. Для [PERSON] рішенням Старокостянтинівської міської ради від 07 вересня 2004 року за № 20 п. 3 передано у власність дану земельну ділянку площею 722 м. кв. для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель і видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 107253, де двом земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери ділянка [NUMBER] кадастровий номер 681080000:04:010:0003, ділянка [NUMBER] кадастровий номер 6810800000:04:010:4003. Домоволодіння належить їм на праві спільної часткової власності, тому і земельна ділянка повинна належати їм на праві спільної часткової власності. При проведенні обміру земельної ділянки встановлено, що фактичний розмір земельних ділянок не відповідає планам, що вказані в Державних актах. Земельна ділянка площею 0,0850 га, об'єднує дві земельних ділянки [PERSON], при цьому друга земельна ділянка є спільною сумісною власністю, спільно ними використовується. Кадастрові номери присвоєно земельним ділянкам [PERSON], тобто частині земельної ділянки, що унеможливлює присвоєння кадастрового номера земельній ділянці [PERSON] Така фактична і юридична неузгодженість перешкоджає їм належним чином користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] підтримали обставини, викладені в позовній заяві, та просила задовольнити заявлені позовні вимоги. Представник відповідача, який про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду невідомі. Протокольною ухвалою від 28 січня 2014 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, підтримав позовні вимоги, вказавши, що такі фактичні розбіжності щодо розміру земельних ділянок та юридичні протиріччя, як то різне визначення форми власності будинку та земельної ділянки, а також присвоєння кадастрового номері частині земельної ділянки, в позасудовому порядку виправити неможливо. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється власником ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд і будівель по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 18 вересня 1982 року за р. №1889. Позивачка [PERSON] також є власником ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд і будівель по [ADDRESS] Хмельницької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 26 грудня 2000 року за р. [NUMBER]-3007. Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 06 серпня 1997 року № 73 п. 1 передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0850 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] На підставі даного рішення 30 січня 2004 року для [PERSON] Старокостянтинівською міською радою видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №060414 на земельну ділянку площею 0,0850 га. у межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS]. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №367. Земельна ділянка [NUMBER] опис меж: від А до Б вул. [ADDRESS]; від Б до В [PERSON]; від В до Г спільна власність [PERSON], [PERSON]; від Г до Д землі міської Ради; від Д до А Савов. Земельна ділянка [NUMBER] - спільна власність [PERSON] та [PERSON] Опис меж: від А до Б [PERSON]; від Б до В вул. [ADDRESS]; від В до Г [PERSON]; від Г до Д [PERSON]; від Д до Е р. Случ; від Е до А [PERSON] Рішенням 16 сесії Старокостянтинівської міської ради від 07 вересня 2004 року № 20 п. 3 передано безкоштовно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 722 м. кв. по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, в тому числі: під забудовою 126 м. кв., рілля 411 м. кв., сади 55 м. кв., інші угіддя 130 м. кв. На підставі даного рішення 29 січня 2004 року для [PERSON] Старокостянтинівською міською радою видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №107253 на земельну ділянку площею 722 м. кв. у межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель по [ADDRESS]. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010474706812. Земельна ділянка [NUMBER] за кадастровим номером 6810800000:04:010:0003. Земельна ділянка [NUMBER] за кадастровим номером 6810800000:04:010:4003. Опис меж від А до Б вул. [ADDRESS] (діл. [NUMBER]), [PERSON] (діл. [NUMBER]); від Б до В землі міської ради (діл. [NUMBER]), від Б до А землі міської ради (діл [NUMBER]); від В до А [PERSON] (діл. [NUMBER]). Управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі [PERSON] відмовило в реєстрації вищевказаної земельної ділянки в зв'язку з невідповідністю документації та державного акта. В своїй інформаційній довідці від 20 листопада 2013 року за № 2-1-7/1751 управління зазначило, що при перевірці технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виявлено невідповідність із даними в Державному акті на право власності серії ХМ № 060414. У державному акті ділянка [NUMBER] [PERSON] та ділянка [NUMBER] спільна власність [PERSON] та [PERSON] включає в себе загальну площу 0,0850 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Технічна документація розроблена на одну земельну ділянку площею 0,0850 га., яка об'єднує дві земельні ділянки власника [PERSON] та спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] Дані обставини визнаються учасниками цивільного процесу і ними не оспорюються. Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Положеннями статті 30 Земельного Кодексу України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється у порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання, земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Згідно Порядку присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за № 168 від 15 лютого 2010 року кадастрові номери присвоюються усім земельним ділянкам незалежно від форми власності. Кадастровий номер привласнюється земельній ділянці на підставі її меж, а також залежно від місця розташування земельної ділянки - по кадастровому плану земельної ділянки. Згідно норм ст. 132 Земельного кодексу України всі угоди про перехід права власності на земельні ділянки (які укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються) повинні містити кадастровий номер земельної ділянки. Відповідно до положень ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його права на землю, навіть, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Положеннями ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України). Оскільки форма власності домоволодіння (спільна часткова власність) не відповідає юридично і фактично формі власності земельної ділянки, на якій воно розташовано (спільна сумісна власність); юридично зафіксований розмір земельної ділянки не відповідає її фактичному розміру; кадастрові номери присвоєні тільки частині земельних ділянок, що юридично унеможливлює присвоєння кадастрових номерів іншій частині земельних ділянок, - все це порушує права позивачів користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм частини житлового будинку з відповідними частинами господарських споруд та будівель. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved