Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON]- [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги позивача не визнали з підстав, викладених у наданих суду представником відповідача [PERSON]- [PERSON] відзивах, а по суті, запереченнях проти позову. Просять суд відмовити в задоволенні позову. Представники позивача ТзОВ «Вердикт Фінанс» - Домецький О.І. та Павлюк С.В., в судовому засіданні, позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1701/0907/64-021 від 19.09.2007 року в розмірі 43 370,62 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 16.04.2014 року становить 544 370,62 гривні та понесені позивачем судові витрати по справі. Суд, заслухавши пояснення представників позивача ТзОВ «Вердикт-Фінанс»- Домецького О.І. та Павлюк С.В., відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON]- [PERSON], дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: 19 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», та фізичною особою [PERSON], укладено кредитний договір № 1701/0907/64-021 (надалі договір), відповідно до якого відповідачу [PERSON]- Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» були надані грошові кошти у розмірі 29 102,00 долари США, на строк з 19.09.2007 року до 18.09.2014 року. 02 лютого 2012 року між ПАТ « Сведбанк» яке, відповідно до договору факторингу № 11, виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», укладено Договір факторингу № 11, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» право вимоги заборгованості по кредитним договорах від боржників, які зазначені в реєстрі заборгованості боржників від 02.02.2012 року. Відповідно до витягу з договору факторингу № 11 від 02 лютого 2012 року, завіреного печаткою і підписаного директором ТзОВ «Вердикт Фінанс» Бровко О.О., загальна сума права вимоги до відповідача [PERSON], що відступається становить 291 059,03 гривні. Статтею 517 ЦК України передбачено, що укладаючи правочин про заміну кредитора у зобов'язанні первісний кредитор у зобов'язанні, повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для її здійснення, якої позивач не надав суду. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, яких позивач не надав відповідачу. Відповідно до п. 2.5 Договору факторингу № 11 від 02 лютого 2012 року Банк зобов'язувався протягом 5-ти робочих днів, наступних за Розрахунковою датою та датою укладання правочину щодо відступлення права вимоги за договорами забезпечення, надіслати письмові повідомлення боржникам про відступлення банком Фактору прав вимоги заборгованості та відповідно прав вимоги за договорами забезпечення. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах , що існували на момент переходу цих прав , якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення вимог ч. 2 ст. 516 Цивільного Кодексу України відповідач не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов'язанні, а саме про передачу прав в зобов'язанні по кредитному договору № 1701/0907/64-021 від 19.09.2007 року від «ТАС-Комерцбанком» - ПАТ «Сведбанку» та про відступлення права вимоги за кредитним договором між ПАТ «Сведбанком» та ТзОВ « Вердикт- Фінанс». Заміна кредитора в зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, але з обов'язковим письмовим повідомленням про це боржника. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові, згідно з ч. 2 ст. 516 ЦК України, визнається належним виконанням. Крім обов'язкового повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, боржникові також мають бути надані докази прав нового кредитора у зобов'язанні, ними можуть бути, зокрема договір між первісним та новим кредитором про відступлення права вимоги). До надання визначених доказів боржник , згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України , вправі не виконувати свого обов'язку за зобов'язанням новому кредиторові, не ризикуючи при цьому прострочити виконання зобов'язання. Оскільки за таких обставин настає прострочення кредитора (адже затримка виконання у даному випадку виникає саме з його вини), а згідно з ч. 4 ст. 612 ЦК у разі коли затримка боржником виконання зумовлена простроченням кредитора, прострочення боржника не настає. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах , що існували на момент переходу цих прав , якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, в п. 3.9 Кредитного Договору № 1701/0907/64-021 від 19.09.2007 року зазначено, що при порушенні умов , визначених п.5.1.9 цього Договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених заставою, та/або якщо Позичальник порушує строки платежів, встановлені п. 3.1 цього Договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів , а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього Договору. Вимога про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користування ним направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 10 календарних днів. З моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору. Сторони досягли згоди, що датою з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку , вважається дата , зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення. Кредитним договором від 19 вересня 2007 року визначено кінцевий строк повернення кредиту 18 вересня 2014 року. Повідомлення про дострокове погашення кредиту позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» не було направлено. Крім зазначеного в договорі факторингу № 11, позивач не надав суду доказів того, що ПАТ « Сведбанк» є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та не надав жодних доказів , що ВАТ «Сведбанк» є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк». Судом не приймаються до уваги пояснення позивача про те, що відповідач був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні. Надані позивачем під час розгляду справи по суті документи, які на його думку підтверджують факт повідомлення боржника про відступлення права вимоги за кредитним договором новому кредитору є суперечливими та такими, що не підтверджують належного повідомлення боржника про відступлення прав вимоги. Доказами того, що позивач направляв відповідачу в п'ятиденний термін повідомлення про відступлення права вимоги, представник позивача надав суду копію списку № 039150813453 згрупованих рекомендованих відправлень, датований 08 лютого 2012 року, де відправником значиться ТзОВ «Франко Пак» а не позивач, та копію квитанції, завіреної печаткою для документів № 3 ТзОВ «Вердикт Фінанси» датованою 03.06.2013 року, згідно яких /списку та квитанції/, як пояснив в судовому засіданні представник позивача Домецький О.І, позивач відправляв повідомлення про відступлення права вимоги відповідачу. З чого слідує, що ніяких доказів відправлення, вручення та підтвердження про отримання позивачем повідомлення про відступлення права вимоги до відповідача ПАТ «Сведбанком» позивачу, позивач суду не надав, як і не надав позивач суду доказів того на підставі чого ВАТ «Сведбанк» є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», доказів відправлення повідомлень відповідачу про зазначене останнє, доказів погашення чи не погашення кредиту відповідачем, а також доказів заборгованості по кредиту відповідача перед позивачем, тому-що наданий суду розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем в загальній сумі 544 370,62 гривні, виконаний не бухгалтером, не підписаний бухгалтером і директором позивача, не завірений печаткою позивача, а виконаний представником позивача Пономаренко С.О. і завірений печаткою для документів, а тому такий розрахунок заборгованості не може бути доказом, який містить інформацію щодо предмета доказування і одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а тому відповідно до вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України є неналежним і не допустимим. Крім того за клопотанням відповідача, в порядку забезпечення доказів, позивач не надав суду оригінали договору факторингу № 11 від 02 лютого 2012 року, акту прийому-передачі реєстру заборгованості боржників по вище зазначеному договору факторингу та направлення повідомлень відповідачу [PERSON] про відступлення права вимоги, відповідно до вимог ст. 64 ЦПК України, а також позивач не надав суду додатку № 1 до кредитного договору, який відповідно до п. 3.1 кредитного договору є невід'ємною частиною кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, які в даній цивільній справі відсутні, чого позивачем не було доведено. З вищевикладеного слідує, що кредитний договір за №1701/0907/64-021 від 19.09.2007 року [PERSON] було укладено з Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк». Пунктом 3.1 та п. 3.3 зазначеного кредитного договору визначено умови погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом із зазначенням позичкових рахунків для внесення коштів на рахунок Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк». Будь-яких змін до кредитного договору №1701/0907/64-021 від 19.09.2007 року , щодо зміни позичкових рахунків не вносилось. Відповідач не був повідомлений і про реорганізацію Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», про відступлення права вимоги за кредитним договором від 19.09.2007 року та укладання договору факторингу № 11 від 02 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТзОВ « Вердикт Фінанс». За таких обставин позовні вимоги позивача є недоведеними, а тому до задоволення не підлягають, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed