Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В вересні 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № CSU0RX13670036 від 26 січня 2011 року укладеним між позивачем та [PERSON] у письмовій формі, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3051.17 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку щомісяця в період сплати . Позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом , яка складається із заборгованості за кредитом , за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно умов. Станом на 14.08.2015 року позичальник [PERSON] має заборгованість в сумі 19005,49 грн.. Оскільки відповідач добровільно не виконує взяті на себе зобовязання, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість в розмірі 19005,49 грн. за кредитним договором № CSU0RX13670036 від 26 січня 2011 року в примусовому порядку та покласти на відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно поданої на адресу суду письмової заяви, просить справу розглядати у відсутність представника, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву в якій вказав, що просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає. Беручи до уваги процесуальну позицію позивача та відповідача по справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] , 26 січня 2011 року уклав договір № CSU0RX13670036 з ПАТ КБ „ ПриватБанк„ ( юридична адреса : м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50), за яким отримав кредит у розмірі 3051.17 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.. Відповідно до умов договору, кредитний договір складається з заяви позичальника [PERSON] , умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] взяв на себе за кредитним договором зобовязання та у встановлені терміни добровільно не виконав і кошти позичальнику не повернув. Станом на 14.08.2015 року позичальник [PERSON] має заборгованість по сплаті кредиту в сумі 19005,49 грн., яка складається з наступного : 771,08 грн. заборгованість за кредитом; 0,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 533,95 грн. заборгованість за комісією; 16318,96 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором ; 500 грн. - штраф( фіксована частина) ; 881,21 грн. штраф ( процентна складова) . Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязуються надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71(позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що відповідач не повертає кредитодавцю позику у порядку і у строки, відповідно до укладеного між ними кредитного договору , позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати ( а.с.- 1). Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved