Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

В грудні 2020 року Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що 22 грудня 2018 року з відповідачкою було укладено кредитний договір № 2387/18. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачці кредитні кошти у сумі 5 500,00 грн. строком на 18 місяців, починаючи з 22 грудня 2018 року до 21 червня 2020 року. Відповідно до умов кредитного договору № 2387/18 від 22 грудня 2018 року відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «16» по «30» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідачка не сплачувала заборгованість по кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 13 833, 53 грн., з яких залишок по кредиту - 5 500,00 грн., проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 8 333,53 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом оголошення на сайті. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 22 грудня 2018 рокуміж позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 2387/18, згідно умов якого отримав кредитні кошти у сумі 5500,00 грн. строком на 18 місяців, що підтверджується копією кредитного договору. Строк дії Кредитного договору № 2387/18 від 22 грудня 2018 року закінчився 21 червня 2020 року, але сума кредиту не погашена. Заборгованість становить 13 833,53 грн., з яких залишок по кредиту - 5 500,00 грн., проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 8 333,53 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов`язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 102 гривні 00 копійок.

Outcome: approved