Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

В вересні 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з даним позовом, посилаючись на те, що 19.10.2014 року померла мати позивача [PERSON]. Згідно заповіту від 24.09.2014 р. все своє майно померла заповіла [PERSON]. Позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, проте не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок , так як мати позивачки за життя не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього. Тому просила визнати за [PERSON], право власності на будинок № 57, житловою площею 39,2 кв.м., загальною площею 58,5 кв.м., гараж (Б), погріб (В), сарай (Г), навіс (Д,Ж), вбиральня (Е), огорожа (№1-4), що знаходиться в с. Мироцьке, Києво-Святошинського району Київської області по вул. Калініна № 57, і належала [PERSON] у порядку спадкування за заповітом, після померлої 19.10.2014 року, [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилась, представник позивача направив до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання свого представника не правила, звернулася до суду із заявою, в якій просила слухати справу за її відсутності, проти позову не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10. 2014 року померла [PERSON]. Згідно заповіту від 24.09.2014 р., посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON], все своє майно померла заповіла [PERSON]. Позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, проте не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок , так як мати позивачки за життя не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій за вих.. № 1176/02-31 від 30 липня 2015 р., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв»язку з тим, що вищевказаний будинок не зареєстровано. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved