Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 24.01.2014 р., 19.02.2014р., будучи належним чином сповіщена (за останнім відомим місцем мешкання та реєстрації), не являлася, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Згідно поштової відмітки на повернутому конверті за вказаною адресою [PERSON] не мешкає, оскільки перебуває в Італії. Представник третьої особи - Ренійської районної державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в Одеській області щодо пред'явлених вимог заперечень, додаткових заяв не мала, просила про розгляд справи у її відсутності. Представник позивачки, діючий від її імені та в її інтересах на підставі доручення, на задоволенні позову наполягав. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району від 15.12.2011р. про склад сім'ї на час смерті [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO]; копія державного акту серії ЯА № 090733 від 27.11.2003р. на право власності на земельну ділянку площею 2,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оформленого на ім'я [PERSON]; копія довідки банківської установи про наявність грошових вкладів на ім'я [PERSON]; копія свідоцтва серії ОД-ХХ № 03851 від 23.12.2002р. про право власності на майновий пай члена КСП «Анадол» с. Долинське Ренійського району; копія свідоцтва про шлюб позивачки із [PERSON]; копії витягів зі спадкового реєстру від 18.08.2011р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що вона є вдовою після смерті чоловіка [PERSON], відповідачка - [PERSON] є донькою. За життя чоловікові позивачки належало майно: земельна ділянка; право на майновий пай у КСП «Анадол» с.Долинське Ренійського району; банківські вклади. [INFO] чоловік позивачки - [PERSON] помер, за життя він не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкування здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. На час смерті [PERSON] разом із ним постійно мешкала позивачка, вона, як дружина, доглядала за ним, купувала необхідні ліки, а після смерті чоловіка - організувала проведення поминальних обрядів, понесла відповідні витрати. По теперішній час позивачка продовжує мешкати у родинному будинку. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, крім того вона подала до нотаріуса заяву про прийняття нею спадщини. Відповідачка [PERSON] (донька померлого) на момент смерті батька рахувалася зареєстрованою за адресою його мешкання ([ADDRESS]), але насправді там не мешкала, оскільки ще до смерті батька виїхала до Італії, де по теперішній час і перебуває. При зверненні позивачки до нотаріуса за оформленням прийняття нею спадщини (дата заведення спадкової справи - 06.07.2009р.) їй було роз'яснено, що вона може оформити своє спадкове право тільки на ? частину спадкового майна, оскільки формально право на іншу ? частину майна має відповідачка [PERSON], оскільки за документальними даними вона рахувалася зареєстрованою за адресою мешкання [PERSON] на час смерті батька. Для вирішення питання про встановлення факту неприйняття [PERSON] спадщини після смерті батька було рекомендовано звернутися до суду. Рішення суду про встановлення вищезгаданого факту позивачці необхідне для вирішення питання про прийняття нею спадщини за законом після смерті чоловіка. Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним…. право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Як було вказано вище, [PERSON] помер [INFO], відповідно до закону з цього часу і відкрилася спадщина на майно, що йому належало. За життя [PERSON] належним йому майном не розпорядився, заповіту не залишив, отже спадкування здійснюється за законом в порядку черговості. Згідно із ст. ст. 1225, 1226, 1228 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Право на вклад у банку входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на успадкування за законом мають діти померлого, дружина та батьки. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який мешкав постійно разом з спадкодавцем на мить відкриття спадщини, вважається прийнявшим її, якщо на протязі строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з вищенаведеного, сторони (вдова та донька померлого) у справі є спадкоємцями першої черги за законом. Позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України, крім того, вона ще подала і заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Відповідачка, хоча і рахується прописаною за адресою місця останнього мешкання та смерті [PERSON], там до смерті батька не мешкала, оскільки виїхала за межі України (до Італії), де до теперішнього часу і перебуває, заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не подавала. Отже, [PERSON] не може вважатися суб'єктом прийняття спадщини в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки за даними вимогами законодавства для прийняття спадщини необхідне «постійне мешкання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини», і реєстрації за місцем мешкання для прийняття спадщини в даному випадку недостатньо. Згідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Outcome: approved