Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернулась із позовом до ПАТ КБ «Даніель» про стягнення банківського вкладу та нарахованих відсотків, в обґрунтування якого вказала, що 25 липня 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір банківського вкладу на суму 9,0тис.грн. на строк до 23.10.2013р., зі сплатою відсотків 16,0% річних, та договір банківського вкладу на суму 2710,29грн. на строк до 24.10.2013р. за сплатою 16,0% річних. В подальшому 30.07.2013р. між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу на 3200 грн. на строк до 26.11.2013р. зі сплатою відсотків 19,5% річних. Також між позивачем та відповідачем укладено 15.08.2013р. договір банківського вкладу на суму 153,0тис.грн. на строк до 12.12.2013р. зі сплатою 19,5% річних., а 29.08.2013р. укладено договір вкладу на суму 4,0тис.грн. на строк до 26.12.2013р. зі сплатою 19,5 річних. Позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення вкладів строк дії яких закінчився та дострокове повернення вкладів та нарахованих відсотків, яка залишена відповідачем без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи з підстав неможливості направити представника в судове засідання. Вказана причина визнана судом неповажною. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15.08.2013р. між позивачем та ПАТ КБ «Даніель» укладено договір банківського вкладу № Т-4891-05, відповідно до умов якого, банк приймає 15.08.2013р., а вкладник передає в управління банку грошові кошти в сумі 153,0тис.грн. на строк зберігання з 15.08.2013р. по 12.12.2013р. Відповідно до п. 2.1. банк нараховує прості відсотки вкладнику на вклад з розрахунку 19,5% річних. По закінченню строку дії договору відповідач вклад не повернув. Сума нарахованих відсотків за період дії договору № Т-4891-05 від 15.08.2013р., а саме з 15.08.2013р. по 29.11.2013р. становить 8664,41грн. З врахуванням вищевикладеного з відповідача належить стягнути на користь позивача за умовами договору № Т-4891-05 від 15.08.2013р. 153,0тис.грн. неповернутого вкладу та 8664,41грн. нарахованих відсотків. 30.07.2013р. між позивачем та ПА КБ «Даніель» укладено договір банківського вкладу № Т-4815-05, відповідно до п.1.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 3200грн. на строк зберігання з 30.07.2013р. по 26.11.2013р. відповідно до п. 2.1. договору процентна ставка за користування внеском протягом строку внеску складала 19,5% річних. За період з 30.07.2013р. по 29.11.2013р. банк нарахував відсотки за депозитним договором № Т-4815-05 від 30.07.2013р. в сумі 203,72грн., та з відповідача належить стягнути вклад в сумі 3200грн. та нараховані відсотки в сумі 203,72грн. 29.08.2013р. між позивачем та ПАТ КБ «Даніель» укладено договір банківського вкладу № Т-4943-05, відповідно до умов якого, банк приймає 29.08.2013р., а вкладник передає в управління банку грошові кошти в сумі 4,0тис.грн. на строк зберігання з 29.08.2013р. по 26.12.2013р. Відповідно до п. 2.1. банк нараховує прості відсотки вкладнику на вклад з розрахунку 19,5% річних. По закінченню строку дії договору відповідач вклад не повернув. Сума нарахованих відсотків за період дії договору № Т-4891-05 від 29.08.2013р., а саме з 29.08.2013р. по 29.11.2013р. становить 196,60грн. З врахуванням вищевикладеного з відповідача належить стягнути на користь позивача за умовами договору № Т-4943-05 від 29.08.2013р. 4,0тис.грн. неповернутого вкладу та 196,60грн. нарахованих відсотків. Крім цього, 25.07.2013р. відповідно до умов договору банківського вкладу № Т-4787 позивач внесла вклад в сумі 9,0тис. на строк з 25.07.2013р. по 23.10.2013р. По закінченню терміну дії договору, відповідач добровільно вклад не повернув. Також, 25.07.2013р. позивачем був укладений договір банківського вкладу № Т-4792-05 на суму 2710,29грн. на строк з 25.07.2013р. по 24.10.2013р. По закінченню терміну дії договору, відповідач добровільно вклад не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 1060 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. За таких обставин з відповідача належить стягнути 171910,29грн. банківського вкладу. Позовні вимоги в частині стягнення нарахованих відсотків в сумі 10470,07грн. не підтверджено належним розрахунком, а тому підлягають задоволенню частково в сумі 9064,73грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судових збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1809,75грн.

Outcome: approved