Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], матірю якого є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 січня 2012 року збільшено розмір стягуваних згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 березня 2010 року аліментів з відповідача на її користь на утримання спільної дитини щомісячно з 300 грн. до 400 грн., але у звязку із тим, що на даний час такий розмір аліментів не покриває затрат на утримання сина, зміною матеріального становища її сімї та хворобою дитини дитячим церебральним паралічем, що вимагає додаткових витрат на лікування, харчування та спеціальне взуття для такої дитини, звернулася в суд із позовом про зміну розміру аліментів шляхом стягнення їх у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнення з відповідача щомісячно 500 грн. участі у додаткових витратах на лікування дитини, а також стягнення з відповідача фактично понесених додаткових витрат на лікування та спеціальне взуття для дитини у сумі 7400 грн. У судове засідання позивачка не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому за згодою позивачки проводиться заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка з відповідачем перебували у шлюбі з 14 жовтня 2004 року, який розірвано згідно рішення Черкаського районного суду від 11 березня 2010 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 002637 від 09 березня 2005 року. Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 січня 2012 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, збільшено розмір стягуваних згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], з 300 грн. до 400 грн., щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів у сумі 400 грн. не покриває затрат на утримання дитини, оскільки є значно меншим в силу значного зростання споживчих цін з 2012 року. Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням \~суду \~або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за \~рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного \~стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 лютого 2014 року, справа № 143 цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд приходить до висновку, що позивачкою доведено необхідність зміни способу стягнення аліментів. \~ Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків,\~з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого\~вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). \~ Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично\~або постійно. Позивачка вказала, що її матеріальний стан погіршився через народження в неї ще двох дітей, син [PERSON] продовжує хворіти, необхідним є постійне лікування, ортопедичне взуття, харчування, витрати на хвору дитину збільшилися. Також ця дитина має вади зору, що потребує корекції, систематичних обстежень і придбання окулярів. Вказане підтверджується доданими позивачкою квитанціями та чеками про додаткові витрати, медичними виписками та довідками про захворювання дитини. З огляду на ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач має приймати фінансову участь у лікуванні, реабілітації та адаптації власного сина способом їх фінансування наперед, а також покриттям фактично вже понесених позивачкою витрат. Як вбачається із наданих квитанцій позивачкою на теперішній час фактично понесено витрат на суму 14800 грн. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, тому суд вважає, що відповідач має відшкодувати 50 % додаткових витрат, фактично понесених позивачкою на лікування сина, а також суд визначає розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину щомісячно у 500 грн. При подачі позовної заяви до суду, позивачка була звільнена від сплати судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., тому у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави Оскільки відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved