Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Виклад позиції позивача. Державний вищий навчальний заклад «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані освітні послуги у розмірі 7137,00 грн та стягнення судового збору у розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що наказом по коледжу № 92-С від 01 серпня 2018 року [PERSON] , було зараховано студенткою І курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» (надалі - ДВНЗ « ХКБАД») з 01 вересня 2018 року, за спеціальністю Опорядження будівель і споруд та будівельний дизайн за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. 13 серпня 2018 року між Державним вищим навчальним закладом «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» (виконавцем) та [PERSON] (замовником освітніх послуг), було укладено Договір №65/18, про надання освітніх послуг [PERSON] (одержувач освітніх послуг). Відповідно до п. 4 Договору, замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку встановлених договором. Договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою, складено на основі типової форми договору, що затверджена постановою КМУ від 19 серпня 2015 року №634, та діяла на момент укладення договору. Починаючи з вересня 2019 року відповідач припинила належно виконувати свої зобов`язання щодо сплати коштів за надання освітніх послуг, що спричинило виникнення заборгованості за договором у сумі 7137,00 грн. 17 січня 2020 року, наказом № 10-с коледжу [PERSON] , було відраховано з числа студентів коледжу за власним бажанням. Після відрахування [PERSON] , за відповідачкою залишився борг перед ДНВЗ «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» за надані освітні послуги, у розмірі 7137,00 грн, які відповідачем не сплачені у добровільному порядку до теперішнього часу. 08 липня 2020 року, на адресу відповідача було направлено лист (вих. № 01-17/161), у якому Відповідачу було повідомлено про суму боргу, та запропоновано сплатити цю суму добровільно. Відповідно до форми поштового відстеження - відповідач лист не отримала. 03 грудня 2020 року, на адресу відповідача було направлено лист (вих. № 01-17/318), у якому відповідачу було повторно повідомлено про суму боргу, та запропоновано сплатити цю суму добровільно. Відповідно до форми поштового відстеження - відповідач лист не отримала. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 08 квітня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом. На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України 08 квітня 2021 року, судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17 травня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та просить розглянути справу за відсутності представника. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виклики у судові засідання жодного разу не отримувала. Відповідно до поштової відмітки відправлення повернуті без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Виклики були направлені за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача. Іншої адреси суду не повідомлено. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяв від неї, а також відзиву не надійшло. Відповідно до п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 08 червня 2021 року постановлено ухвалити заочне рішення. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що наказом №92-С від 01 серпня 2018 року [PERSON] , було зараховано студенткою І курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» з 01 вересня 2018 року, за спеціальністю Опорядження будівель і споруд та будівельний дизайн за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб (копія, а.с.7-8). 13 серпня 2018 року між Державним вищим навчальний заклад «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» та [PERSON] , було укладено Договір №65/18, про надання освітніх послуг [PERSON] (копія, а.с.9). Відповідно до п. 4 . Договору, замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку встановлених договором. Договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою, складено на основі типової форми договору, що затверджена постановою КМУ від 19 серпня 2015 року №634, та діяла на момент укладення договору. 17 січня 2020 року, наказом № 10-с коледжу [PERSON] , було відраховано з числа студентів коледжу за власним бажанням (копія, а.с.10-12). Після відрахування [PERSON] , за відповідачкою залишився борг перед ДНВЗ «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» за надані освітні послуги, у розмірі 7137,00 грн, які відповідачем не сплачені у добровільному порядку до теперішнього часу. 08 липня 2020 року та 03 грудня 2020 року на адресу відповідача було направлено лист (вих. № 01-17/161), у якому відповідачу було повідомлене про суму боргу, та запропоновано сплатити цю суму добровільно (а.с.13-18). Згідно з п.10 Договору, замовник вносить плату безготівково щомісяця у вигляді авансового платежу не пізніше 10 числа кожного місяця. Частиною другою статті 15 ЦК України надано право кожній особі на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується відповідною довідкою (а.с.19), наявними в матеріалах справи. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» заявлені цілком обґрунтовано, у зв`язку з чим підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7137,00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн, сплачений при подачі позову до суду, що підтверджується платіжним дорученням №77 від 26 березня 2021 року (а.с.5). Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved