Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: - копія паспорта [PERSON]; - копія картки платника податків [PERSON]; - Копія договору купівлі-продажу №2876; - копія технічного паспорту на кв. 24, будинку №21, по вул. Дунайська, у м. Рені; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що протягом 14 років, позивач проживає у [INFO]. Власником квартири є колишня дружина позивача, відповідач по справі, [PERSON] Про вказане свідчить договір купівлі-продажу від 24.06.1996 року, реєстр №2876. Вказану квартиру сторони придбали в шлюбі. Відповідач наприкінці 2000 року передала позивачу документи на квартиру, та виїхали за межі міста Рені, а потім за межі країни. З 2000 року по сьогоднішній день, позивач продовжує проживати у вказаній квартирі. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою, утримує її, робить в ній поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживає та фактично працює у місті Рені. Позивач пояснив, що він неодноразово звертався до відповідача із проханням переоформити квартиру відповідним чином, але вона запевняли позивача, що зробить це пізніше. З 2000 року, відповідач або інші правонаступники власника жодного разу не витребували в позивача майно, вимог щодо повернення будинку не висували, не заперечували проти ремонтів квартири. Таким чином, з 2000 року, позивач повністю утримує квартиру, сплачує комунальні платежі, про що свідчать абонентські книжки, робить поточний та капітальний ремонт. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності. Позивач з 2000 р. вільно та безперервно володіє квартирою №24 в будинку №21 по вул. Дунайська, у м. Рені, тобто більше десяти років. Позивач фактично виконує обовязки власника майна: здійснює поточний ремонт будівлі та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачу про це відомо, однак вона не чинять будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляє до позивача будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачем. Позивач фактично, законно володіє чужим майном, оскільки між ним та відповідачами не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін. З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS], з положень набувальної давності.

Outcome: approved