Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Великоновосілківська райдержадміністрація, в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з вимогами позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем батьківських обов`язків щодо утримання дітей. Так [PERSON] за вироком суду була засуджена та з 15 квітня 2015 по 14 березня 2019 року відбувала покарання. На час перебування в колонії її неповнолітнім дітям:[PERSON] , [PERSON] , було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та влаштовано до державних закладів на повне державне утримання. Після звільнення [PERSON] , 19.03.2019 року звернулася до органу опіки та піклування Великоновосілківської райдержадміністраціїіз заявою про передачу їй [PERSON] та [PERSON] для подальшого виховання. На час звернення [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Комісією з питань захисту прав дитини Великоновосілківської райдержадміністрації вирішено про неможливість передачі дітей для подальшого виховання [PERSON] у зв`язку з тим, що нею не створено належних умов для забезпечення дітей. Так при перевірці 02 травня 2019 року було встановлено, що [PERSON] разом з двома дорослими, які перебувають під соціальним супроводом, вживала алкогольні напої та на момент відвідування вже була на підпитку. В будинку було брудно, речі розкидані, поли немиті, ліжка не заправлені, постільна білизна відсутня. Приміщення потребує ремонту, стіни замазані, але не побілені. В такому стані стіни знаходяться з моменту приїзду громадянки [PERSON] в цей будинок. Вона пояснила це тим, що в неї не вистачає коштів на завершення ремонту. [PERSON] не працює, підробляє за наймом, але дуже рідко. Умов для проживання дітей не створено. За актом оцінки потреб сім`ї особи та висновком оцінки потреб особи (перевірка -початок - 26 квітня 2019 року, завершення - 02 травня 2019 року): [PERSON] з моменту повернення з місць позбавлення волі не приклала зусиль для працевлаштування, косметичного ремонту будинку, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не усвідомлює наявність проблем. Зі слів заявниці проблем зі здоров`ям не має, але до відбуття покарання мешкала з батьком [PERSON] , [PERSON] , який помер в 2017 році від відкритої форми туберкульозу. [PERSON] за сприянням у працевлаштуванні до Великоновосілківського районного центру зайнятості не зверталась. Деякий час, ще до її засудження (до 2014 року), проживала з родиною за адресою: [ADDRESS] . З родиною [PERSON] на період її проживання у с. Зачатівка проводилась робота службою у справах дітей Волноваської райдержадміністрації та Волноваським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. У зв`язку з незадовільними матеріально-побутовими умовами, розпорядженням голови Волноваської райдержадміністрації від 17 лютого 2012 року № 116, малолітній [PERSON] , [INFO] , був тимчасово влаштований строком на 6 місяців на повне державне забезпечення. Інші діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на теперішній час зняті з обліку дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації, у зв`язку з досягненням повноліття, [PERSON] , [INFO] , перебували у Новотроїцькій загальноосвітній школі-інтернат Волноваської районної ради Донецької області. [PERSON] 02 квітня 2012 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 2 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього [PERSON] , а саме за самовільний залишення разом з дитиною з дитячого відділення Волноваської ЦРЛ. За час проживання у с. Зачатівка, гр. [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку: часто вживала спиртні напої, у будинку антисанітарія, жила за рахунок пенсії по втраті годувальника та випадкових заробітків співмешканця. З 22 грудня 2011 року по 04 вересня 2015 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , перебували на обліку дітей які опинились в складних життєвих обставинах служби у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації. Причина взяття - дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Причина зняття з обліку - зникнення підстав взяття на облік. [PERSON] є інвалідом дитинства, у нього вроджена вада серця Q21.0. Також у дитини затримка розвитку внаслідок білково-енергетичної харчової недостатності, змішані специфічні розлади психологічного розвитку та специфічні розлади вимовної артикуляції. Відповідно до характеристики наданої Маріупольським ВМПУ, у зв`язку тим, що особистість підлітка ще формується, [PERSON] , потребує постійного контролю. В зв`язку з вищезазначеним і виникла необхідність для звернення позивача до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, вважаючи, що відповідач попередньою своєю поведінкою та вчинками довела, що є поганою матір`ю для своїх дітей, але не заперечила, що на даний час [PERSON] змінилася та веде прийнятний спосіб життя. Відповідачка, в свою чергу завірила суд, що змінила свої погляди на життя, залишила звичку вживати спиртні напої, в межах своїх можливостей здійснила ремонт свого помешкання, на даний час має можливість забезпечувати дітей продуктами харчування та іншими необхідними речами. Також [PERSON] заявила, що любить своїх дітей, бажає їм ліпшого, в міру можливостей зобов`язалася забезпечувати та виховувати дітей. Просила не позбавляти її батьківських прав відносно синів та повернути їх в її сім`ю. В підтвердження своїх слів [PERSON] надала фотографії свого помешкання після проведеного в ньому ремонту та фотографії продуктів харчування. Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: Згідно заяви від 19.03.2019 року [PERSON] , після звільнення з місць позбавлення волі (довідка про звільнення а.с. 11), просила повернути їй неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5) На підставі зазначеної заяви, 09 квітня 2019 року комісією у складі начальника служби у справах дітей - [PERSON], завідувача сектору опіки та піклування служби у справах дітей - [PERSON], директора Великоновосілківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді - [PERSON], фахівця із соціальної роботи Великоновосілківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді - [PERSON], здійснено виїзд на територію Краснополянської сільської ради для обстеження житлово-побутових умов. На момент відвідування заявниці не було вдома, акту згідно обстеження умов проживання від 09 квітня 2019 року (а.с. 10). Розпорядженнями голови Великоновосілківської райдержадміністрації № 74 від 22.05.2015 року та № 85 від 24.06.2015 року, [PERSON] . [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та влаштовано до державного закладу на повне державне утримання (12, 13). За інформацією навчального закладу, з 01 вересня 2018 року та на теперішній час неповнолітній [PERSON] навчається у Маріупольському вищому металургійному професійному училищі № 99 (а.с. 15). Згідно заяви від 07 травня 2019 року [PERSON] бажав проживати з матір`ю (а.с. 14). За інформацією, наданою адміністрацією закладу, під час перебування матері з місцях позбавлення волі хлопчик за власним бажанням їздив до неї на побачення з супроводі соціальної педагога училища. Після її звільнення зустрічався з нею в м. Маріуполі у родичів та спілкувався в телефонному режимі. Але до служби у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації 30 січня 2020 року надійшла заява [PERSON] , згідно якої неповнолітній змінив думку стосовно виховані в сім`ї матері та не бажає з нею проживати. Розпорядженнями голови Великоновосілківської райдержадміністрації № 118 від 28.08.2015 року та № 308 від 08.12.2017 року, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та в зв`язку зі смертю батька дитини, до розпорядження від 28 серпня 2015 року внесено зміни розпорядженням № 308 від 08.12.2017 року, а дитину влаштовано на повне державі утримання (17-19) З 18 грудня 2015 року по теперішній час [PERSON] перебував у Маріупольському НРЦ «СОНЕЧКО», згідно довідки Маріупольського НРЦ «СОНЕЧКО» від 24 квітня 2019 доку № 01-12/252. Адміністрація закладу, в якому перебуває дитина, повідомила що [PERSON] дуже хоче жити з матір`ю, в розмові з хлопчиком встановлено, що він свою рідну сім`ю не пам`ятає, згадує тільки братів та сестру, які відвідували його центрі згідно довідки Маріупольського НРЦ «СОНЕЧКО» від 02 квітня 2019 року, № 01-12/253 (а.с 20). На даний час дитина навчається у Маріупольській ЗОШІ І-ІІ ступенів №2 Донецької обласної ради. 02 травня 2019 року, комісією у складі фахівця із соціальної роботи Великоновосілківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей молоді - [PERSON], депутата Краснополянської сільської ради [PERSON], землевпорядника Краснополянської сільської ради [PERSON] та спеціаліста Краснополянської сільської ради - [PERSON], обстежено житлово-побутові умови [PERSON] та складено відповідні акти (а.с. 21, 22). Встановлено наступне: [PERSON] разом двома дорослими, які перебувають під соціальним супроводом, вживали алкогольні напої та на момент відвідування вже були напідпитку. В будинку було брудно, речі розкидані, поли немиті, ліжка не заправлені, постільна білизнавідсутня. Приміщення потребує ремонту, стіни замазані, але не побілені. В такому стані стіни знаходяться з моменту приїзду громадянки [PERSON] в цей будинок. Вона пояснює це тим, що в неї не вистачає коштів на завершення ремонту. [PERSON] не працює, підробляє за наймом, але дуже рідко. Умов для проживання дітей не створено. Пізніше, 20 червня 2019 року, 13 серпня 2019 року,12 листопада 2019 року, 30 січня 2020 року проведено повторні обстеження матеріально-побутових умов, за результатами яких, згідно з висновками комісії в будинку чотири кімнати, обстановка бідна але прибрано, речі поскладені, є ліжка заправлені постільною білизною, продукти харчування в наявності, є заготовки консервованих овочів, сировина для опалення в наявності. [PERSON] стоїть на обліку в центрі зайнятості, отримує допомогу по безробіттю. За змістом характеристики, виданою органом місцевого самоврядування скарг чи зауважень до [PERSON] немає. Відповідачка [PERSON] , завірила суд, що змінила свої погляди на життя, залишила звичку вживати спиртні напої, в межах своїх можливостей зробила ремонт свого помешкання, на даний час має можливість забезпечувати дітей продуктами харчування та іншими необхідними речами. Також [PERSON] заявила, що любить своїх дітей, бажає їм ліпшого, в міру можливостей зобов`язалася забезпечувати та виховувати дітей. В підтвердження своїх слів [PERSON] надала фотографії свого помешкання після проведеного в ньому ремонту та фотографії продуктів харчування. Представник позивача погодилася що з деякого часу дійсно [PERSON] виправилася, почала слідкувати за собою, своєю оселею, робить загатовки продуктів харчування на зиму, тобто старається для досягнення мети повернення дітей. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які є повнолітніми дітьми відповідача зазначили, що мати змінилась, алкоголь не вживає, добре ставиться до усіх своїх дітей, дбає про них, турбується, а проживання братів з матірю сприятиме зміцненню родинних стосунків. Таким чином аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що відповідач на даний час демонструє бажання та можливість виховувати та утримувати дітей. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, … засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні не встановлено і підтверджено належними доказами той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей, не проявляє до них необхідної батьківської турботи та уваги, так як такої можливості вона не мала відбуваючи покарання у виправному закладі. Суд погоджується з висновками позивача щодо не створення умов для проживання дітей відповідачем з моменту звільнення і до недавнього часу. Разом з тим, впродовж року відповідач почала змінювати обставини щодо покращення умов проживання, веде здоровий спосіб життя, не зловживає спиртним, намагається працевлаштуватись, соціалізуватись у суспільстві. У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України). У судовому засіданні надано оцінку заяві старшої дитини [PERSON] , [INFO] , який є достатньо дорослим і усвідомлює свої потреби. Суд погоджується з його думкою і вважає її переважною над усіма доказами в сукупності. Тому, враховуючи інтереси [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині позбавлення відповідачки [PERSON] відносно нього батьківських прав. В свою чергу [PERSON] [INFO] висловлює своє бажання повернутись в сімю і жити з матірю, про що зазначено в наданій суду характеристиці з місця навчання дитини. Суд також вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] також підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на користь установи в якій виховується неповнолітній, аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідачки, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, враховуючи вищезазначені норми, та наявність обставин, які надають підстави вважати, що [PERSON] , дійсно бажаючи повернути дітей, почала змінювати свій спосіб життя, докладення нею зусиль для об`єднання родини, сворення умов для цього, ведення здорового способу життя, недоведеність перед судом умисного ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також з огляду на велике бажання малолітнього [PERSON] жити разом з матір`ю, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] є передчасними, а тому у цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial