Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він є власником автомобіля марки «Nissan Pathfinder», номерний знак [NUMBER] . 3 липня 2019 року о 08 годині 45 хвилин на автодорозі Р-03 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Матеріальна шкода становить 193 263 гривні 55 копійок. Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] , оскільки він, керуючи автомобілем марки «Asia Motors Topic», номерний знак [NUMBER] , всупереч п.8.1 ПДР України, в зоні дію знаку 4.1 (рух прямо), при здійсненні пороту ліворуч, допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр обгону. Під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з державним підприємством «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух). Автомобіль марки «Asia Motors Topic», номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за державним підприємством «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух). Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Зокрема, полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9634127 страхова сума за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, визначена в розмірі 100000 гривень. 23 вересня 2019 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у якості страхового відшкодування виплатила потерпілому грошові кошти в розмірі 100 000 грн. Ці обставини свідчать про те, що у державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух) виникло зобов`язання відшкодувати позивачу вартість завданої матеріальної шкоди в розмірі 93 263 гривні 55 коп. Відповідач відмовляється від добровільного виконання цього грошового зобов`язання. Тому [PERSON] просив суд стягнути з державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух) вартість матеріальних збитків (том 1 а.с.1-5). В подальшому позивач збільшив позовні вимоги в частині суми стягнення, уточненою позовною заявою від 24.12.2019 року (том 1 а.с.99-104), просив суд стягнути з відповідача державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух) на його користь: вартість відновлювального ремонту в розмірі 238 309 гривні 97 копійок (338 309,97 - 100000), витрати на проведення експертизи в розмірі 3376 гривень 24 коп. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 01 листопада 2019 року (а.с.76) було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 27 січня 2020 року (а.с.130-131) було призначено автотоварознавчу експертизу та на час її проведення провадження зупинено. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 14 серпня 2020 року (а.с.228), провадження в цивільній справі було поновлено та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача Ковальчук Н.О. , у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги не відповідають нормам чинного законодавства. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що предметом позову є сума, визначена у висновку ФОП [PERSON] №208-1 від 28.08.2019 року, представник відповідача вважає, що розмір збитку, визначений у висновку є завищеним та висновок № 208-1 не може прийняти як остаточний, єдиною державною експертною установою в їхньому регіоні є Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України. Крім того, позивачем та його представником в уточненій позовній заяві не наведено обгрунтування відшкодування шкоди без врахування коефіцієнту фізичного зносу, зокрема того, що при відновлювальному ремонті було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, при відшкодування витрат на які коефіцієнт фізичного зносу не застосовується. Інших підстав не застосування коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру шкоди не наведено (том 1 а.с.80-81, 118-120). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Nissan Pathfinder», номерний знак [NUMBER] . Це підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (том 1 а.с.12-13). З мотивувальної частини постанови Бориспільського міськрайонного суду від 01 серпня 2019 року (том 1 а.с.10-11) вбачається, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 03.07.2019 року є [PERSON] , який, керуючи автомобілем марки «Asia Motors Topic», номерний знак [NUMBER] , всупереч п.8.1 ПДР України, в зоні дію знаку 4.1 (рух прямо), при здійсненні пороту ліворуч, допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр обгону. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України ці обставини також не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Згідно з п.1 ч.2 ст.22 цього Кодексу майнова шкода полягає у втратах, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до абз.2 п.12.1 ст.12, п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Згідно ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зі змісту автотоварознавчого дослідження №208-1 від 28 серпня 2019 року (а.с.239-245) вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Pathfinder», номерний знак [NUMBER] , становить 338 309 гривень 97 копійок. Під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з РСП «Київцентраеро». Це підтверджується копією постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2019 року (том 1 а.с.10). Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб регіональний структурний підрозділ «Київцентраеро» є відокремленою юридичною особою державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух)» (том 1 а.с. 59-62). З відзиву на позовну заяву подану Ковальчуком Н.О. вбачається, що відповідач не заперечив ту обставину, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з державним підприємством «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух)» та виконував покладені на нього трудові обов`язки. З метою отримання страхового відшкодування матеріальної шкоди спричиненого внаслідок ДТП автомобілю «Nissan» д.н.з. [NUMBER] , позивач звернувся до ПАТ «HACK «ОРАНТА», про що свідчать Заява про страхове відшкодування від 13.08.2019р. реєстраційний №9964 (том 1 а.с. 54-55). 23 вересня 2019 року ПAT «HACK «ОРАНТА» у якості страхового відшкодування виплатили потерпілому/позивачу грошові кошти в розмірі 100.000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується випискою з банківського (карткового) рахунку позивача № [NUMBER] відкритому в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (том 1 а.с. 56-57). Послідовний аналіз наведених обставин свідчить про те, що у державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух)» виникло зобов`язання відшкодувати позивачу вартість відновлювальних робіт в розмірі 238 309 гривень 97 копійки (338309,97 - 100000 саме такий розмір зазначив позивач в позовній заяві, який йому був виплачений ПAT «HACK «ОРАНТА»). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно виконав вказане грошове зобов`язання. З огляду на це суд вважає, що з державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух)» на користь [PERSON] належить стягнути вартість відновлювальних робіт в розмірі 238 309 гривень 97 копійки. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 3249 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджуються квитанціями (а.с.73-105) та грошові кошти в розмірі 3376 гривень 24 копійки на проведення експертизи (том 1 а.с.58). Пред`явлений ним позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України» (Украерорух)» на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 3249 гривень 40 копійок та витрати на проведення експертизи в розмірі 3376 гривень 24 копійки.

Outcome: approved