Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

В вересні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування заяви зазначила, що в 1938 році її рідний дід -[PERSON], [INFO], який за національністю поляк і [PERSON] вступили у шлюб, від якого в них [INFO] року в с. Халаїдове, Монастирищенського району Черкаської області народились діти: [PERSON], та [PERSON]. Заявник зазначає, що через переслідування поляків, [PERSON] переїхав в с. Староолексіївка Миколаївської області, а [PERSON] возила до нього дітей по черзі. У 1942 році [PERSON] відвезла до [PERSON] неповнолітню дитину [PERSON], та забрала [PERSON], проте на зворотному шляху вони потрапили під бомбардування і їх вважали загиблими, що підтверджується записом актом про шлюб від 1949 р. № 8 [PERSON] з другою дружиною, в якому вказано, що [PERSON] має одну дитину, є вдівцем згідно довідки про смерть дружини від 20.05.1949 р. за національністю «поляк». У період другої світової війни частину документів втрачено та у зв'язку з побоюваннями розправи при їх поновленні, національність [PERSON] була зазначена як «українець». [PERSON] володів польською мовою, притримувався католицьких традицій. Свідоцтво про народження дитини [PERSON] було втрачено, а свідоцтво про народження [PERSON] знищено внаслідок пожежі. Позивач вказує, що у 1955 році [PERSON] зустрівся з [PERSON] в Донецьку. В актовому записі [PERSON] № 27 від 02.02.1955 р. не вказано батька та невірно вказано місце народження - с. Забіляни. В 1957 р. своє свідоцтво про народження відновила [PERSON], відповідно до якого її батьками є [PERSON] та [PERSON], місце народження - с. Халаїдове, Монастирищенського району Черкаської області. 21.06.1965 року [PERSON] одружилась з [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану № 00017738403 від 03 березня 2017, від якого у них [INFO] року народилася [PERSON]. Відсутність свідоцтва про народження дідуся заявниці, а також помилка в свідоцтві про народження [PERSON] (неправильне зазначення національності батька) не дає можливості заявниці отримати карту поляка та у повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій її національної меншини. Враховуючи викладене, заявниця просить встановити факт, що її рідний дід [PERSON], [INFO] та її мати [PERSON], [INFO] за національністю «поляки». В судове засідання заявник не з'явилася її представники надали пояснення аналогічні викладених в заяві та заяву підтримали та наполягали на її задоволення. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Із змісту заяви, вбачається, що відсутність відомостей про національність матері та дідуся заявниці, зумовлена тим, що у період другої світової війни частина документів була втрачена, у зв'язку з побоюваннями розправи над поляками при їх поновленні, національність була зазначена як «українець». Як вбачається із змісту заяви, встановлення факту для заявниці необхідне їй для отримання картки поляка та у повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій її національної меншини. В той час, [PERSON] не надає належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що її мати та дідусь за національністю - поляки. Окрім цього, суд враховує постанову Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, у якій зазначено, що факт належність до певної національності не може бути встановлений у судовому порядку. Відповідно до п.4 листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть бути встановлені в судовому порядку щодо належності до певної національності. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог заявника.

Outcome: dismissed