Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

В грудні 2018 року заявник звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. У своїй заяві зазначила, що 17.09.2012 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва громадянина України [PERSON] , [INFO] визнано безвісно відсутнім з 01.01.2007 року. З заявою до суду зверталась [PERSON] - донька [PERSON] . Заявник зазначила, що з батьком проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Батько працював прибиральником в Голосіївському РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 15. 21.09.2006 року о шостій ранку [PERSON] пішов із дому на роботу і не повернувся. Заявник звернулась до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві із відповідною заявою, в результаті чого був проведений комплекс розшукових заходів, однак місцезнаходження [PERSON] встановлено не було. Окрім того, [PERSON] вказала в заяві, що її мати [PERSON] померла [INFO] . На даний час оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для оформлення спадкового майна спадкоємцями. Посилаючись на викладене, заявник просила суд, оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Василів Білоцерківського району Київської області, померлим. В судове засідання заявник не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представники заінтересованих осіб - Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Київській міський нотаріальний архів в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 15.05.1997 року Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві заявник [PERSON] народилася [INFO] та проживає на даний час у [ADDRESS] . [PERSON] народилася [INFO] в м. Києві, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Московським ЗАГСЦ 30.05.1972 року. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 24.07.1993 року відділом ЗАГС Московського району, [PERSON] , [INFO] уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] - мати заявниці померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого віддлом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.09.2012 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи ВГІРФО: Голосіївського ГУ МВС України в м. Києві про визнання особи безвісно відсутньою задоволено. Вирішено визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Васелів Білоцерківського району Київської області безвісно відсутнім з 01.01.2017 року. Частиною 5 ст. 82 ЦК України, передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Надаючи правову оцінку вимогам заявника, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного СУДУ України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Оголошення [PERSON] померлим необхідне [PERSON] для оформлення спадкового права спадкоємцями. Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років, суд дійшов висновку, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved