Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з останнього на свою користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 28.12.2019 року до закінчення навчання тобто 30.06.2023 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народилась [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] проживає разом із матір`ю та навчається на першому курсі Вінницького державного педагогічного університету ім. Михайла Коцюбинського. Донька потребує додаткової матеріальної допомоги, яку позивач в повному обсязі забезпечити не в змозі. Відповідач у свою чергу маючи можливість сплачувати аліменти, допомоги не надає, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 21.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. До участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору залучено [PERSON] . Враховуючи неявку відповідача, який був належно повідомлений про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у ньому та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження на 12 а.с.). Дитина проживає разом із матір`ю (на 5, 14 а.с.). З 01.09.2019 року [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського. Термін навчання до 30.06.2023 року (довідка на 17 а.с.). До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави 768,40 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved