Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO] Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просив справу слухати без його участі, вимоги позову підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив постановити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників процесу, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 04 червня 1974 року, [PERSON] придбала житловий будинок [ADDRESS] Разом з цим, право власності [PERSON] не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Виходячи з того, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась ще до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року, тому до згаданих цивільних правовідносин необхідно застосувати ЦК УРСР від 18.07.1963 року та інше чинне на той час законодавство. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За приписами ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Так, з обставин справи вбачається, що позивач та його рідний брат [PERSON] були зареєстровані та проживали в спірному будинку разом з померлою матір'ю по день її смерті, та фактично прийняли спадщину після її смерті в рівних частках по 1/2 частці житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] З заявою про прийняття спадщини до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області після смерті брата звернувся [PERSON] Разом з цим, державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Враховуючи, що після смерті матері [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, а після смерті [PERSON] його єдиним спадкоємцем є [PERSON] суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO]

Outcome: approved