Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

В вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що в період часу з 07 жовтня 1995 року по 17 жовтня 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Перебуваючи в шлюбі, а саме 04 листопада 2006 року він разом із відповідачем по справі, [PERSON], придбали на її ім'я земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У 2007 році на даній земельній ділянці вони побудували житловий будинок загальною площею 296,5 кв.м. Вказана земельна ділянка є спільною сумісною власністю позивача та відповідача нажитою спільно в шлюбі. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем постало питання про поділ майна нажитого спільно в шлюбі. Однак, в добровільному порядку позивач з колишньою дружиною не зміг дійти згоди щодо поділу вищевказаного майна. Тому [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким визнати спільною сумісною власністю його та [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS], та об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок «А-ІІ», готовністю 77%, загальною площею 296,5 кв.м., колонка «К», що знаходиться в [ADDRESS], а також поділити вказану земельну ділянку та об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок, визнавши за [PERSON], право власності на 7/20 (35%) частин вищевказаного майна, та визнавши за [PERSON] право власності на 13/20 (65%) частин вищевказаного майна. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав пред'явлений позов та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 07 жовтня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис №1749 (а.с.11). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили17 жовтня 2014 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.12-13). Перебуваючи в шлюбі, а саме 04 листопада 2006 року [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана обставина підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13 грудня 2006 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 листопада 2006 року №8357 (ВЕС №919274), та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 березня 2016 року [NUMBER] (а.с.22,23-25). У 2007 році на вказаній земельній ділянці сторонами був побудований житловий будинок загальною площею 296,5 кв.м. В подальшому, 14 липня 2008 року КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності [PERSON] на об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок «А-II» готовністю 51% з підвалом готовністю 77% загальною площею 296,5 кв.м., колонка «К», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 14 липня 2008 року та копією Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 14 липня 2008 року (а.с.14-15). Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Незважаючи на ту обставину, що право власності на спірну земельну ділянку та об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок готовністю 51% з підвалом готовністю 77% були зареєстровані лише на ім'я [PERSON], як одного з подружжя, це майно вважається спільним майном подружжя. Частки кожного із співвласників в праві на вищевказане спільне майно не визначені. У зв'язку з цим, кожен із співвласників вищевказаного спільного майна вважається власником усього майна спільно з іншим співвласником. Згідно ст.355 та ч.1 ст.368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За загальним правилом, закріпленим ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ст. 368 ЦК), відповідно до частини 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. З огляду на вказані обставини, суд вважає за допустиме визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га, з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS], та об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок «А-II» готовністю 51% з підвалом готовністю 77% загальною площею 296,5 кв.м., колонка «К», що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно визнати за [PERSON] право власності на 7/20 (35%) частин спірної земельної ділянки та право власності на 7/20 (35%) частин спірного об'єкту незавершеного будівництва, а також визнати за [PERSON] право власності на 13/20 (65%) частин зазначеної земельної ділянки та право власності на 13/20 (65%) частин зазначеного об'єкту незавершеного будівництва. На підставі викладеного та

Outcome: approved