Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

В вересні 2020 року позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, третя особа, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає\~\~виконанню. Ухвалою Рівненського міського суду від 17.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 12.10.2020 року представником позивача адвокатом Столяром М.В. подано заяву про зміну предмету позову, якою з урахуванням викладених позовних вимог у новій редакції просив визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №17371 виданий 14.08.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт - Капітал» заборгованість в розмірі 17035, 94 грн. таким, що не підлягає виконанню. Також просив стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати понесені у зв`язку із розглядом справи. 15.10.2020 року відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт - Капітал» подано відзив на позовну заяву, яким просив в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт - Капітал» вказує на те, що здійснення виконавчого напису нотаріуса врегульовано ст. ст. 87, 88, 89 ЗУ Про нотаріат, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогам Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за №282/20595 за таких обставин вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення. Представник позивача адвокат Столяр М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтрима, з підстав, викладених у позові. Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт - Капітал» та приватний нотаріус Горай О.С., в судове засідання не з`явились своїх представників не направили, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відзив від приватного нотаріуса Горай О.С. не надіслано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, що перебувають в матеріалах цивільної справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм Олегом Станіславовичем звернено стягнення з [PERSON] за кредитним договором №0380/040413 від 11.01.2007 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості, що утворилася за період з 29.01.2019 року по 11.03.2019 року в сумі 16385,94 грн., в тому числі: -прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11 194,59 грн; -заборгованість по несплаченимивідсотками за користування кредитом в сумі 4\~869,19 грн; - строковою заборгованістю за комісією в сумі 322, 16 грн; Крім того за вчинення виконавчого напису нотаріусом з [PERSON] додатково стягнено на користь відповідача 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт - Капітал» по виконавчому напису нотаріуса становить 17 035,94 грн. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з\~частиною першої\~ЗУ «Про\~нотаріат» -\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 цього ж Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З огляду на викладене, суд вважає, що строки позовної давності по кредитному договору № 0380/040413 від 11січня 2007 року спливли 11січня 2010 року, що не було враховано приватним нотаріусом при прийнятті виконавчого напису. Так, з правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116 цс 13 від 06.11.2013 року вбачається, що «відповідно до\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами -\~ст. 1048 ЦК України\~), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів». За таких обставин, суд вважає, що вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за період з 29січня 2019 року по 11 березня 2019 року суперечить\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~та п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки\~з дня виникнення права вимоги Банку минуло більше трьох років. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затвердженийНаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2 Глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Також відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України«Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З позову вбачається, що позивач вважає, що заборгованість по кредитному договору є спірною, однак стороною відповідача не було надано суду протилежного. Зважаючи на те, що в матеріалах справи відомості щодо безспірності заборгованості по кредитному договору № 0380/040413 від 11.01.2007 року відсутні, доказів протилежного суду не надано та судом не здобуто, то суд вважає, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог\~Закону «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. При вирішенні вимог представника позивача щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, то суд застосовує такі норми права. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. 07вересня 2020 року було укладено Договір про надання правової допомоги між Адвокатом Столяром Михайлом Васильовичем та [PERSON] , відповідно до якого Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу з приводу збирання доказів у справі, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, складення позовної заяви, заяви про забезпечення позову та участь представництва інтересів в суді у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, третя особа, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає\~\~виконанню, представництво інтересів Замовника в судових засіданнях у Рівненському міському суді: направлення адвокатських запитів та інших необхідних листів, підписувати та завіряти належним чином копії документів. Відповідно до п. 4.1. даного Договору, правову допомогу що надається адвокатом Клієнт сплачує в гривнях шляхом безготівкового переказу на рахунок адвоката. Пунктом 4.2. Договору встановлено, що оплата за даним Договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту підписання Акту виконаних робіт. 30 жовтня 2020 року між сторонами договору було підписано Акт виконаних робіт на суму 8000 (вісім тисяч) грн., пов`язаних з наданням правової допомоги стороні, відповідно до якого було вказано, що послуги, передбачені Договором про надання правової допомоги від 07 вересня 2020 року надані адвокатом у встановлений термін, у повному обсязі та із дотриманням інших умов згаданого вище Договору. 03.11.2020 року Клієнтом було оплачено надані послуги у розмірі 8000 (вісім тисяч) гри., що підтверджується квитанціями. Стаття 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137\~ЦПК України). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді позивачем, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 07 вересня 2020 року, квитанції про сплату юридичних послуг; співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які поніс позивач підлягають до задоволення.

Outcome: approved