Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом в якому вказувала, що 23 грудня 2009 року помер батько сторін по справі [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшли дві земельні ділянки площами 7,98 га., 0,71 га., розташовані в межах території Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Сторони є спадкоємцями першої черги за законом та у встановленому порядку прийняли спадщину. Проте нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадкових прав щодо ділянок в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на землю, який є втраченим. Враховуючи вказані обставини та неможливість отримання спадкоємцем правовстановлюючого документа (його дублікату) в адміністративному порядку, а тому [PERSON] просила в судовому порядку визнати за нею право власності на 1/2 частку спірних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] До початку розгляду справи по суті від відповідачки [PERSON] надійшов зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку земельних ділянок в порядку спадкування за законом в якому відповідачка за аналогічних, зазначених в первісному позові обставин та підстав просила визнати за нею право власності на іншу 1/2 частку спадкових ділянок. Ухвалою суду від 25 січня 2017 року зустрічний позов було прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження разом з первісним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] первісні вимоги підтримали в повному обсязі, зустрічний позов визнали повністю. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі відповідачки, її представник [PERSON] первісні вимоги визнала повністю, зустрічний позов підтримала в повному обсязі. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідачки [PERSON], оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], її представника [PERSON], представника відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 23 грудня 2009 року помер батько сторін по справі [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшли дві земельні ділянки площами 7,98 га., 0,71 га., розташовані в межах території Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Сторони є спадкоємцями першої черги за законом та у встановленому порядку прийняли спадщину. Проте нотаріус відмовив їм в оформленні спадкових прав щодо ділянок в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на землю, який є втраченим. Проте факт належності спадкодавцю спірного майна повністю підтверджується: - довідками Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області від 05 січня 2017 року та від 16 січня 2017 року. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Сторони належним чином прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з неможливості отримання спадкоємцями правовстановлюючого документа (його дублікату) в адміністративному порядку для пред'явлення нотаріусу таяк наслідок того, що сторони не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню.

Outcome: approved