Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що 16 листопада 2015 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №4 по провул. Гагаріна в с. Глибоке Бориспільського району. За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця [PERSON] та діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, про що подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Незважаючи на це, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Бориспільський район, с. Глибоке, провул. Гагаріна, буд.4. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити його. В.о. сільського голови Глибоцької сільської ради [PERSON] також направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без присутності їхнього представника та зазначив, що заперечень проти задоволення позову не має. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви, в яких позов визнали та проти задоволення позову не заперечували, а також просили розглянути справу за їхньої відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2015 року помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім'я, серії 1-ОК №358330 (а.с.8). За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина та діти спадкодавця відповідно: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про народження, виданого на імя [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON] (а.с.14,15), копією свідоцтва про народження, виданого на імя [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON] (а.с.11,12). У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1273 цього ж Кодексу спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шестимісячного стоку з дня відкриття спадщини. З копії спадкової справи №11/2016, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.67). Таким чином, вона прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття належної їм частки спадщини, що підтверджується відповідними заявами, поданими до нотаріуса (а.с.79,82). Таким чином позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в Бориспільському районі, с. Глибоке, провул. Гагаріна, буд.4, про що отримала від нотаріуса лист №112/01-16 від 30 червня 2016 року (а.с.10). Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району від 01 квітня 2016 року №460, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Бориспільський район, с. Глибоке, провул. Гагаріна, буд.4, побудовано у 1987 році. Житловий будинок побудований без порушень забудови з внесенням даних до погосподарської книги за №312-1 (а.с.71-а). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовуються в Бориспільському районі, с. Глибоке, провул. Гагаріна, буд.4. На підставі викладеного та

Outcome: approved