Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

В грудні 2019 року АТ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року у розмірі 12544,59 грн. станом на 30.09.2019 р. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 14.05.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, як наслідок, станом на 30.09.2019 року виникла заборгованість у розмірі 12544,59 грн., яка складається з 2970,00 грн. - заборгованості за кредитом, 8401,76 - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 99,28 - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 573,55 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи знаходиться його заява про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що кредитний договір № б/н між позивачем та відповідачем був укладений шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також Довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду. Дата укладання договору 14.05.2010 року, що підтверджується Анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦПК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формуляторах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов`язання своєчасно не виконав та не повернув банку грошові кошти для погашення існуючої заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Отже між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно - правових угод, а саме кредитного договору. Так, згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та в валюті, визначеними кредитним договором. Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови на яких ним було взято кредит, а тому вимога банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (тіло кредиту), заборгованості по відсотках та заборгованості за пенею та комісією підлягає повному задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по судових штрафах, то суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення - несвоєчасне виконання зобов`язань. Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 573,55 грн. - штраф (процентна складова) за таке ж саме порушення. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. З огляду на наведене судом не встановлено підстав для стягнення штрафів - фіксованої частини (500 грн.) та процентної складової (573,55 грн.), оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Отже, враховуючи викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом - 2970,00 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 8401,76 грн. та заборгованість за пенею та комісією - 99,28 грн., а всього 11471,04 грн. Також наявні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат у розмірі 1921 грн.

Outcome: partial