Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги позову тим, що відповідно до кредитного договору №800004492 від 26.06.2008 року про надання кредиту відповідачу було надано кредит в сумі 80000.00 доларів США., а остання зобов»язалася повернути отриманий кредит в строк та на умовах, передбачених даним договором, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у вказаній вище сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Проте, відповідач у порушення умов договору свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 16.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 977122.42 грн., за відсотками в розмірі 112709.08 грн. В зв»язку з викладеним, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив ухвалити рішення, яким задовольнити вимоги позову, стягнути вказану вище заборгованість з відповідача на користь Банку та судові витрати. Відповідач у вересні 2016 року звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним з моменту вчинення. Ухвалою суду від 24.11.2016 року зустрічний позов [PERSON] залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача не з»явився, в своїй письмовій заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення судом заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за її відсутності за наявності зібраних по справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до кредитного договору №800004492 від 26.06.2008 року про надання кредиту відповідачу було надано кредит в сумі 80000.00 доларів США., а остання зобов»язалася повернути отриманий кредит в строк та на умовах, передбачених даним договором, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у вказаній вище сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Проте, відповідач у порушення умов договору свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 16.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 977122.42 грн., за відсотками в розмірі 112709.08 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов»язання за договором, заборгованість підлягає стягненню з неї в судовому порядку. Крім цього, суд враховує те, що провадження у цій справі згідно ухвали суду відкрито 22.12.2015 року, а ч. 1 ст. 157 ЦПК України передбачено строки розгляду цивільної справи. Як вбачається з матеріалів даної справи відповідачем тричі подавалися апеляційні скарги на ухвалу суду про відкриття провадження в справі, увалами суду апеляційної інстанції вказані апеляційні скарги були відхилені. Зважаючи на викладене вище, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та можливість їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved