Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

В грудні 2020 року ТОВ «Вінницягаз Збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , який обґрунтовувало тим, що відповідачка є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницяга Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до виписки з фінансового стану по особовому рахунку відповідача, Товариство надає послуги з газопостачання до оселі споживача, який в свою чергу їх отримує та оплату проводить не в повному обсязі. Сторони перебувають у фактичних договірних відносинах відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (дала- Правила), та п. 5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.20215 за №2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України, що підтверджується здійсненням відповідачем часткової оплати за поставлений природний газ. За змістом п.п. 2.1. 4.3, 4.5, п.п.1 п. 5.2 Типового договору постачальник зобов`язується поставити побутовому споживачеві природний газ у необхідних об`ємах (обсягах) , а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розміри, строки та порядку визначені договором. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та /або квитанціями абонентської книжки постачальника. Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами договору. За змістом розділу ІІІ Правил при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, товариство виконує належним чином та в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно та повному обсязі не виконує. Станом на 01.12.2020 на показник лічильника 20745 м3 сума заборгованості за послуги з газопостачання становить 13475,45 грн, яка виникла за період з 01.06.2018 по 01.12.2020, що підтверджується випискою з фінансового стану по особовому рахунку. Позивач перед зверненням до суду з позовом звертався до суду з того ж предмету із заявою про видачу судового наказу, який був скасований ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області у справі №132/2704/20 від 18.11.2020 за заявою відповідача. Враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 13475, 45 грн та витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 грн. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 30 грудня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.02.2021 відповідачкою подано відзив на позовну заяву, у якому остання проти вимог позивача заперечила, просила у задоволенні позову відмовити з підстав, що заборгованості за поточні місяці за лічильником відсутня, вона щомісяця у повному обсязі оплачувала послуги з газопостачання, а у травні 2018 року заборгованість виникла у зв`язку із скасуванням субсидії, яка нараховувалась у сумі 983,68 грн щомісяця. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 18.02.2021 задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Віннигаз Збут» та здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. 01.03.2021 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив що згідно з Положенням про порядок призначення субсидії, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» №248 від 21.10.1995 визначений механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсополітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива в скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій. Головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджету для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Згідно з абз.1 п.9 Положення, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Позивач не є уповноваженою стороною при призначенні чи скасуванні населенню субсидій, а тому не може відповідати за зобов`язаннями управління соціального захисту населення. Свої обов`язки як надавач послуг з постачання природного газу ТОВ «Вінницягаз Збут» виконало в повному обсязі. В свою чергу споживач їх прийняв та провів часткову оплату, з врахуванням призначеної йому субсидії, однак скасування субсидії на суму 18593,60 грн призвело до виникнення заборгованості за послуги з постачання природного газу. Право вимоги про стягнення заборгованості обчислюється з травня 2018 року, оскільки позивач лише в травні 2018 року довідався про порушення свого права з боку відповідача щодо оплати послуг з постачання природного газу, а тому термін позовної давності не пропущений. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 11.03.2021 витребувано з Управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації належним чином засвідчену копію прийнятого рішення Управлінням праці та соціального захисту населення Калинівської РДА про скасування субсидії гр. [PERSON] із зазначенням нормативно-правового обґрунтування такого прийнятого рішення, з одночасним зазначенням відповідних календарних періодів, за які були проведені такі перерахунки та із зазначенням загальної суми здійсненого субсидійного перерахунку перед ТОВ «Вінницягаз Збут» за вказаний споживачем природного газу. Ухвалою суду від 16.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Вінницягаз Збут» - Рибак В.В. позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві з урахуванням відповіді на відзив. Щодо заяви відповідачки про застосування строків позовної давності зазначив, що кошти, які сплачувались відповідачкою за послуги газопостачання зараховувались на погашення заборгованості, яка виникла за попередні місяці, а також ТОВ «Вінницягаз Збут» у листопаді 2020 звертався із заявою про видачу судового наказу, а тому строк позовної давності переривався, в зв`язку з чим такий не пропущений. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена завчасно та належним чином, причин неявки не повідомила. При цьому за вх № 9593/21 від 01.10.2021 подала заяву про застосування строку позовної давності, встановленого ст. 256 ЦК України. А саме зазначила, що позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за постачання природного газу за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року та за період з листопада 2017 року по грудень 2017 року спливла на момент звернення позивача з позовом 21.12.2020. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. По справі встановлено, що Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.\~525,\~526,\~530,\~610-612,\~625,\~714,\~901-903 ЦК України, Правил постачання природного газу,\~затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2946 (далі- Правила постачання природного газу ), Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги -\~послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частиною 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово\~комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із п 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) \~постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням\~статей 633,\~634,\~641\~та\~642\~Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов\~Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до\~розділу ІІІ\~Правил постачання\~природного газу\~оплата побутовим\~споживачем за\~надані послуги\~з газопостачання\~може провадитися: за\~квитанціями абонентської\~книжки постачальника; за\~платіжними документами,\~які виписуються\~постачальником; розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу\~V\~та\~VІ\~цих Правил,\~коли для\~попереднього постачальника\~розрахунковий період\~має визначатися\~як сума\~газових діб\~місяця,\~що передували\~даті зміни\~постачальника,\~а для\~нового -\~як сума\~газових діб\~місяця,\~наступних за\~датою зміни\~постачальника;\~при розрахунку\~за квитанціями\~абонентської книжки\~постачальника споживач\~самостійно розраховує\~суму платежу\~та сплачує\~його постачальнику\~не пізніше\~10\~числа місяця,\~наступного за\~розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Рахунок сплачується не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим; у разі отримання адресної субсидії або іншого виду державної соціальної допомоги побутовий споживач вносить плату за спожитий природний газ в установленому законодавством порядку. Відповідно до п. 11. Правил, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором. Згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції Верхового суду України, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15), споживачі зобов`язані оплатити житлово\~комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними; факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , які надаються ТзОВ «Вінницягаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із фінансовим станом особового рахунку № [NUMBER] заборгованість за надані послуги з постачання природного газу за період з 01.06.2018 року до 01.12.2020 року становить 13475, 45 грн на показник лічильника 20745 м3. З фінансового стану по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається , що [PERSON] щомісячно нараховувалася субсидія на придбання природного газу, а у травні 2018 року нарахована заборгованість у розмірі 18593,6 грн за послуги постачання природного газу на суму нарахованої субсидії. За повідомленням Управління соціального захисту населення Хмільницької РДА від 15.04.2021 №01-20-10-1059 Аліменко Г.М. перебувала на обліку в УПСЗН Калинівської райдержадміністрації як одержувач субсидій з листопада 2015 року. Житлову субсидію було призначено за адресою [ADDRESS] за місцем реєстрації останньої. В ході проведення управлінням Північного офісу держаудитслужби у Вінницькій області планової ревізії з 01.01.2014 по 31.12.2017 було встановлено, що [PERSON] до розділу ІІІ Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії внесено недостовірні відомості, 21.05.2018 державним соціальним інспектором УПСЗН Калинівської райдержадміністрації було здійснено перевірку достовірних відомостей, вказаних в декларації та складений акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявникам для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги. Внаслідок чого було виявлено переплачену суму субсидії 14064, 58 грн. Враховуючи складений акт був здійснений перерахунок нарахованої субсидії громадянці [PERSON] з 11.2015 року по 04.2016 року та за період з 11.2017 по 04.2018 року. Загальна сума перерахунку по ТОВ «Вінницягаз Збут» склала 18593,64 грн. Зокрема, як вбачається з повідомлення про дорахунок до особової справи № 24695 Аліменко Г.М. по ТОВ «Вінницягаз Збут» особовий рахунок № [NUMBER] за період з 11.2015 по 30.04.2016 року перераховано 13637, 58 грн. субсидії, а за період з 11.2017 по 04.2018 4956, 06 грн. Згідно з абз 4,14 п. 22 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 р. № 329)\~(\~в редакції\~чинній на\~час виникнення\~спірних правовідносин)\~за рішенням\~комісії надання\~раніше призначеної\~житлової субсидії\~припиняється за\~поданням структурного\~підрозділу з\~питань соціального\~захисту населення,\~управителів,\~об`єднання,\~виконавців комунальних\~послуг у\~разі,\~коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії. У випадках, зазначених в абзацах четвертому - восьмому цього пункту, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальної послуги, громадянином. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. \~Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до вимог статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша та третя статті 264 ЦК України). Як видно з поданого позивачем розрахунку та відповідно до Правил постачання природного газу, п. 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» позовні вимоги складаються з щомісячних сум, нарахованих позивачем, що мали сплачуватись споживачем у наступному за звітним місяці після отримання споживачем рахунку. Тобто, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оскільки за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг відповідальність несе відповідачка, а заборгованість за послуги позивач нараховував щомісяця, то загальна позовна давність починає спливати за кожним таким щомісячним платежем окремо. Відповідно до ч.1 ст.264\~Цивільного Кодексу України\~строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. При цьому визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згодна з його наявністю. Сама по собі часткова оплата комунальних послуг не є підставою для переривання строку позовної давності. Коли особа вносить плату за комунальні послуги, вона вказує відповідний місяць, і виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць, указаний у платіжному документі. Якщо особа не вказує місяць оплати або вносить суму більшу, ніж нараховано, виконавець на власний розсуд може віднести надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди.В цьому випадку суду потрібно встановлювати намір особи: чи хотіла вона сплатити попередню заборгованість або це помилка робітника банку, який не вказав місяць, або особа не знала, що оплачує попередній період, із чим не згодна. Усвідомлена оплата за попередній період є підставою для переривання строку позовної давності. У випадку помилки чи незнання ця ж дія є підставою для застосування ч.1 ст.267\~Цивільного Кодексу України. Підстави для переривання строку позовної давності в цьому випадку відсутні. У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують той факт, що відповідач протягом останніх трьох років перед зверненням до суду 21.12.2020 частково або повністю погасила заборгованість за послуги постачання природного газу, саме на придбання якого нараховувалася субсидія, або іншим чином визнала борг за частиною вартості послуг, які покривалися за рахунок субсидії, за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року. Викладеним спростовуються заперечення представника позивача на переривання строку позовної давності щодо вказаного зобов`язання із здійсненнями оплати послуг відповідачкою за поточні періоди шляхом зарахування сплачених коштів на попередні періоди з 2015 по 2018 рік. Також не приймаються до уваги доводи представника позивача, що звернення із заявою про видачу судового наказу перериває строк позовної давності за заявленою вимогою, оскільки у своєму правовому висновку ВП ВС у справі № 712/8916/17 від 17.07.2020 відступила від Висновку Верховного Суду України, висловленому у постановах від 21.01.2015 у справі № 6-214цс14 і від 13.01.2016 у справі № 6-931цс15 та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23.12.2018 у справі № 216/5756/15-ц про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності і сформулювала висновок що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з ч.2 ст. 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису ч.2 ст. 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми і місту позовної заяви, правил предметною та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Новий перебіг позовної давності(після його переривання) починається наступного після пред`явлення позову. Враховуючи наведене з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за послуги постачання природного газу за період з 01.06.2018 по 01.12.2020 року, з урахуванням перерахунку сум нарахованої субсидії за період грудня 2017 року ( за три роки звернення до суду з позовом) по 01.04.2018 року. Як вбачається з фінансового стану заборгованості за період з 01.06.2018 року по 01.12.2020 року на показник лічильника 20745 м3 (з урахуванням перерахунку сум нарахованої субсидії за період з грудня 2017 по 01.04.2018 року в сумі 4373,28 грн) нараховано до сплати 31\~151,13 грн, а сплачено [PERSON] за аналогічний період 30406,2 грн. В зв`язку з цим недоплачена сума заборгованості становить 744,93 грн станом на 01.12.2020 року, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, а позовні вимоги до часткового задоволення. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви ТОВ «Вінницягаз Збут» сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з відповідачки стягується судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 116,24 грн.

Outcome: partial