Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі- ТОВ «КІ»), неодноразово уточнювала свої вимоги, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 3352 від 15.09.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі заяви ТОВ «КІ», яким запропоновано звернути стягнення на належне позивачу на праві власності нежитлове приміщення під номером 3, загальною площею 97,4 кв.м., що знаходиться за адресою : Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Тухачевського, б.4 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором з 28.11.2012 року по 01.07.2014 року в сумі 1414831,95 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що не погоджується із виконавчим написом, оскільки нотаріусу ТОВ «КІ» не було надано документів, що підтверджують безспірність заборгованості, крім того графік погашення заборгованості, який є невідємною частиною кредитного договору, містить приховані відсотки та виплати, крім того, вона не підписувала договору факторингу на підставі якого ТОВ «КІ» звернулись за виконавчим написом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник підтримали свої вимоги у повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі , просив у задоволенні позову відмовити, надав суду усні та письмові пояснення, відповідно до яких вважає, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено з дотриманням вимог ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про іпотеку» , «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Представники третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] та Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявились, просили справу розгляди за їх відсутністю. Вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Вивченням матеріалів справи встановлено, що 02.06.2008 року [PERSON] уклала з Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (надалі- ВАТ «Сведбанк» ) Кредитний договір № 0308/0608/98-153, за умовами якого ВАТ «Сведбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 80000 доларів США на строк до 01.06.2018 року для споживчих потреб, на умовах сплати 13,5% річних за користування кредитом відповідно до Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною кредитного договору (Додаток №1). В забезпечення виконання умов Кредитного договору від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153 між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» укладено іпотечний договір № 0308/0608/98-153-Z-1 від 02.03.2008 року, згідно умов якого [PERSON] передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Тухачевського, б.4, накладено заборону відчудження. 02.02.2009 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» до Кредитного договору від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153 укладено Додаткову угоду, за умовами якої сторони дійшли згоди про зміну редакції п.3.1. Кредитного договору щодо порядку та строків погашення заборгованості за кредитом, яке здійснюється згідно з Додатком №2 до Кредитного договору та є його невідємною частиною. 28.11.2012 року ВАТ «Сведбанк» уклало договір факторингу із ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» (надалі ТОВ «ФК «Вектор плюс»), згідно умов якого ВАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор плюс» свої права вимоги заборгованості за Кредитним договором від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153 із [PERSON] (т.1 а.с.157-191, 199). Крім того, 28.11.2012 року ВАТ «Сведбанк» відступило на користь нового іпотекодержателя ТОВ «ФК «Вектор плюс» свої права вимоги до [PERSON] за іпотечним договором № 0308/0608/98-153-Z-1 від 02.03.2008 року, підписавши нотаріально посвідчений договір про відступлення прав вимоги (т.1 а.с.192-196). ТОВ «ФК «Вектор плюс» за договором факторингу від 28.11.2012 року також відступило на користь ТОВ «КІ» свої права вимоги за до [PERSON] за Кредитним договором Кредитним договором від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153 (т.1 а.с.135-156). Також, 28.11.2012 року ТОВ «ФК «Вектор плюс» за нотаріально посвідченим договором відступило на користь ТОВ «КІ» свої права вимоги до [PERSON] за іпотечним договором № 0308/0608/98-153-Z-1 від 02.03.2008 року(т.1 а.с.197-201). 15.08.2014 року ТОВ «КІ» направило до [PERSON] вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153 та дострокового повернення кредиту, відсотків та неустойки станом на 01.07.2014 року на загальну суму 169 319,43 долари США, що еквівалентно 1\~995 513,81 грн. (т.1 а.с.202-208). 15.09.2014 року ТОВ «КІ» направлено заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON], у якій просили вчинити виконавчий напис на договорі іпотеки № 0308/0608/98-153- Z-1 від 02.03.2008 року, який укладений в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153, внаслідок невиконання умов якого у [PERSON]В, утворилась заборгованість з 28.11.2012 року по 01.07.2014 року і загальна сума, що підлягає стягненню становить 1\~410 431,95 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 874 396,27 грн., по відсотках 536\~035,68 грн. (т.2 а.с.66-68). В той же день, 15.09.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нежиле приміщення за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Тухачевського, б.4, що належить на праві приватної власності [PERSON] та передано в іпотеку в забезпечення виконання останньою зобовязань за Кредитним договором від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «КІ» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання боржником умов Кредитного договору з 28.11.2012 року по 01.07.2014 року, а саме: заборгованості за кредитом 874 396,27 грн., заборгованість по відсотках 536\~035,68 грн., плати, що здійснена ТОВ «КІ» за вчинення виконавчого напису 4400 грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на 01.07.2014 року 1\~414 831,95 грн.(т.2 а.с.65). Постановою від 02.10.2014 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції за виконавчим написом № 3352 від 15.09.2014 року відкрито виконавче провадження (т.2 а.с.40). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26.03.2015 року позов ТОВ «КС» до [PERSON] задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлове приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, б.4 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153, яка станом на 01.07.2013 року складає 1\~139 259,32 грн. і складається з заборгованості за кредитом 593 021,13 грн.; заборгованості за відсотками 282 372,87 грн.; пені 263865,32 грн. Як вбачається зі змісту зазначеного судового рішення, позивач ТОВ «КІ» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки Кредитним договором від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153 в серпні 2013 року. Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], а саме станом на 15 вересня 2014 року в провадженні суду вже більше року перебував на розгляді спір між ТОВ «КІ» та [PERSON] щодо заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання Кредитного договору від 02.06.2008 року № 0308/0608/98-153. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5 (в редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису). Відповідно до ч.1\~ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ч.1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п. п. 1.1, 1.2 глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п. 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням вимог законодавства, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже більше року розглядався спір щодо звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, дає суду підстави дійти висновку про наявність спору між сторонами, а отже заборгованість за кредитним договором, виходячи з якої вчинено виконавчий напис, не може вважатись безспірною. Крім того, вчинення виконавчого напису нотаріуса та звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на підставі рішення суду, призвело до подвійного стягнення за період з 28 листопада 2012 року по 01 липня 2013 року. Аналогічні висновки містяться у правових позиціях, висловлених Верховним Судом України у постановах від 04 березня 2015 року № 6-27цс15 та від 11 березня 2015 року 6-141цс14. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved