Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]. Спадщину після її смерті своєчасно прийняла її донька [PERSON], яка [INFO] померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина на все домоволодіння, яку він як спадкоємець по заповіту прийняв своєчасно. Однак, оскільки спадкодавець не отримала при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Топорівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 784 від 19 липня 2016 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до дворів робочого типу, головою якого була [PERSON]. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1976 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Топорівській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що вказане домоволодіння побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства, належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування і належало [PERSON] як забудовнику вказаного домоволодіння. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на вказане домоволодіння в цілому. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З листа Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області № 04-04-34 від 05 жовтня 2016 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] була матір'ю [PERSON]. Спадщину після смерті спадкодавці [PERSON] прийняла її донька [PERSON], яка вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою № 1487 від 07 грудня 2016 року Топорівської сільської ради Новоселицького району. [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту, який був складений 16 лютого 2015 року та посвідчений секретарем Топорівської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавця та відсутністю за нею правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняв спадщину, то право власності на домоволодіння слід визнати за ним в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд

Outcome: approved