overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що 06.11.1992 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, вже деякий час не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, вважає збереження сім`ї неможливим, просила їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотним поштовим повідомленням, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 06.11.1992 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 1545 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що 27.01.1996 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя мають неповнолітню доньку Катерину, [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що мають різні характери, стремління та погляди на сімейне життя, між ними часто виникають конфлікти, втратили взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, стали чужими людьми, вважає збереження сім`ї неможливим, просила їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 27.01.1996 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 40, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що з 11.06.2015 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, в якій проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 11.06.2015 р. по 12.10.2016 року сторони перебували в зареєстрованому щлюбі. Від спільного життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження (а.с. 3). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 41 від 14.12.2016 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Світанок», дочка [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: м.Біла Церква, бул.Олександрійський, 129, кв.27, разом зі своєю матір`ю [PERSON] (а.с.5) . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що з 22.04.2007 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 50% його заробітної плати, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суду пояснила, що з відповідачем не проживають з квітня 2016 року, шлюб між ними розірвано, дитина проживає разом із нею, перебуває на її утриманні, відповідач офіційно не працює та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.09.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає разом з матір'ю, відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач являється особою працездатного віку, доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований суду не надано, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, суд приходить до висновку, що з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 14.12.2016 року і до повноліття дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані посиланням на відмову відповідача надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач позов визнав в повному обсязі. До суду сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], 26 липня 2011 року в розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані посиланням на відмову відповідача надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач позов визнав в повному обсязі. До суду сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані посиланням на відмову відповідача надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач позов визнав в повному обсязі. До суду сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямпосилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований відповідач. [PERSON] в спірній квартирі ніколи не проживав, на даний момент живе в с. Осещина. Тому просить суд визнати відповідача такими, що втратив право користування спірною квартирою. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу та копією договору дарування. (а.с.5,7) [PERSON] є онуком [PERSON] (а.с.9). Довідкою Форма № 3 підтверджується, що на даний час в квартирі зареєстровано чотири особи: [PERSON], [PERSON] (онук), [PERSON] (правнук), [PERSON](правнучка). (а.с.9) З пояснень та матеріалів справи вбачається, що відповідач в спірній квартирі не проживає, а мешкає за адресою: [ADDRESS] Довідкою, виданою Хотянівською сільською радою, підтверджується, що [PERSON] разом із сім`єю з 2009 року проживав у с. Осещина. (а.с.10) В судовому засіданні будучи допитаними в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] тривалий час не проживає в квартирі, вселитися не намагався. Останній раз бачили років 5-6 назад. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за необхідне визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] - Клаудіу, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований , згідно перекладу з англійської на українську мову, завіреного Приватним нотаріусаом ХМНО [PERSON], Компетентним органом Сіная, на печатці зазначено Відділ реєстрації актів цивільного стану, район Прахова, Румунія, актовий запис № 78 від 21.11.2009 р. Від шлюбу у них є дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Позивач зазначає, що на протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбні відносини. Кожний з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім*ю. Також позивачка зазначає, що на даний момент спільного господарства вони не ведуть та сумісне проживання припинено, та за її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спір про розподіл спільного майна у подружжя відсутній. Позивач в судове засідання не зявилась. Від представника позивачки , [PERSON], до суду надійшла заяву з проханням слухати справу за відсутності позивачки та її представника , позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище «Мозор». Відповідач в судове засідання також не зявився, надав посвідчену приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб , відповідно до перекладу з англійської на українську мову, завіреного Приватним нотаріусаом ХМНО [PERSON], виданого Компетентним органом Сіная, на печатці зазначено Відділ реєстрації актів цивільного стану, район Прахова, Румунія, актовий запис № 78 від 21.11.2009 р., між [PERSON] - Клаудіу та [PERSON] 21 листопада 2009 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, відповідно до перекладу з англійської на українську мову, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], [PERSON] NH № 992232, виданого Місцевою радою муніципії Плоешть, [PERSON] народився 15 травня 2011 року. Батьками є [PERSON] Лаурентіу-Клаудіу та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « Мозор». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 683 від 03.06.2011 р. Від шлюбу у них є дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Позивач зазначає, що на протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбні відносини. Кожний з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім*ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, також позивачка зазначає, що з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що впливає на її психічний стан. Також позивачка зазначає, що на даний момент спільного господарства вони не ведуть та сумісне проживання припинено, та за її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спір про розподіл спільного майна у подружжя відсутній. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Мірошніченко». Відповідач в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 160043, виданного 03 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 683 від 03.06.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] 03 червня 2011 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 260294, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народився 06 жовтня 2011 року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « Мірошніченко». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 387 від 01.07.2006 р. Від шлюбу у них є дитина, донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Позивач зазначає, що на протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбні відносини. Кожний з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім*ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, також позивачка зазначає, що з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що впливає на її психічний стан. Також позивачка зазначає, що на даний момент спільного господарства вони не ведуть та сумісне проживання припинено, та за її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спір про розподіл спільного майна у подружжя відсутній. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі, просила його задольнити та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Малишко». Відповідач в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 038018, виданного 01 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 387 від 01.07.2006 р. між [PERSON] та [PERSON] 01 липня 2006 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 223329, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народилася 10 грудня 2010 року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « Малишко». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved