Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекуперація свинцю» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 вересня 2014 року по 01 вересня 2015 року у розмірі 21997 грн. 80 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що він з 08 жовтня 2012 року працював на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рекуперація свинцю» та обіймав посаду інженер-електронік. На підставі наказу № 71-к від 25 серпня 2015 року він був звільнений з вищезазначеної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В день його звільнення йому було видано трудову книжку, але не виплачена заборгованість по заробітній платі починаючи з 01 вересня 2014 року по 01 вересня 2015 року. Тому, постало питання про необхідність стягнення заборгованості по заробітній платі у судовому порядку. В судове засідання позивача не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рекуперація свинцю» на посаді інженер-електронік. Згідно Наказу від 25.08.2015 року за № 71-к, [PERSON] був звільнений з займаної посади, на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Разом з тим, відповідач не провів розрахунок з позивачем в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Фактично повний розрахунок з позивачем відповідач не провів й досі. Розмір нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати за період з 01 вересня 2014 року по 24 серпня 2015 року, станом на 17.11.2015 року, складає 19787 грн. 13 коп., що підтверджується довідкою про доходи, виданої відповідачем 17.11.2015 року за вих. № 257, а також розрахунковими листами за вказаний період. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекуперація свинцю» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 вересня 2014 року по 24 серпня 2015 року у розмірі 19787 грн. 13 коп. При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. За таких обставин, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекуперація свинцю» на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 вересня 2014 року по 24 серпня 2015 року в межах суми платежу за 1 місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 487 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial