Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Виконавчий комітет Голопристанської міської ради Херсонської області в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н., які на даний час перебувають на повному державному утриманні в дитячому будинку інтернатного типу «Радість» Херсонської обласної ради. Протягом всього періоду перебування в закладі з квітня 2016 року по березень 2017 року мати жодного разу не телефонувала, не відвідувала своїх дітей, не цікавилася їх життям та здоров'ям. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Голопристанської міської ради від 27.03.2017 (протокол №3) було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н., у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей, передати малолітніх дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Голопристанської міської ради, а також стягнути з матері на користь позивача аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні представник позивача Виконавчого комітету Голопристанської міської ради за дорученням - [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила задовольнити. В судовому засіданні представник позивача Виконавчого комітету Голопристанської міської ради за довіреністю - головний спеціаліст сектору з питань юридичної роботи [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просили в їх задоволенні відмовити, однак будь-яких доказів належного виконання своїх батьківських обов'язків відповідачем [PERSON] та які б спростовували доводи сторони позивача, до суду не надавалося. Заслухавши сторін та їх представників, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н., що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 7, 9). Згідно повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 22.03.2016 №00016456720, державна реєстрація народження [PERSON], [INFO] р. н. проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, батьком дитини записаний [PERSON] (а. с. 8). Згідно повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 12.11.2014 №00014707748, державна реєстрація народження [PERSON], [INFO] р. н. проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, батьком дитини записаний [PERSON]. Як вбачається з наданих до суду матеріалів, деякий час сім'я (мати з двома малолітніми дітьми) проживали на території Голопристанського району, пізніше переїхала до м. Гола Пристань (а. с. 10). У жовтні 2014 року службою у справах дітей виконавчого комітету міської ради було встановлено, що дана сім'я проживала в орендованому будинку, догляд за дітьми з боку матері був належним, діти проживали в антисанітарних умовах, брудні та голодні. У грудні 2014 року малолітні діти були влаштовані до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, старший син [PERSON] на півроку, в групу в якій діти перебувають до 5 років, молодший [PERSON] на рік, до виповнення дитині 3 років. Діти влаштовані за заявою матері та згідно з рішенням виконкому міської ради від 25.12.2014, терміном на 1 рік. Протягом всього часу перебування в закладі дітей, мати відвідала [PERSON] лише 1 раз, коли забирала із закладу старшого сина [PERSON]. З того часу не телефонувала, не відвідувала дитину, не цікавилася життям та здоров'ям дитини. По закінченні терміну перебування малолітнього [PERSON] в Будинку дитини, в грудні 2015 року мати забрала дитину. Але через декілька днів дітей [PERSON] та [PERSON] було направлено на стаціонарне лікування до дитячого відділення Голопристанської районної лікарні, у зв'язку з тим, що діти були хворі, брудні та голодні. В січні 2016 року малолітніх дітей відповідачки [PERSON] та [PERSON] було влаштовано до Новокаховського дитячого протитуберкульозного санаторію «Джерельце» Херсонської обласної ради. З квітня 2016 року малолітні діти [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. перебувають на повному державному утриманні в дитячому будинку інтернатного типу «Радість» Херсонської обласної ради. Протягом всього періоду перебування в закладі з квітня 2016 року по березень 2017 року мати жодного разу не телефонувала, не відвідувала своїх дітей, не цікавилася їх життям та здоров'ям, що підтверджується копією листа дитячого Будинку інтернатного типу «Радість» та копіями актів про невідвідування дітей їх матір'ю (а. с. 19, 20-29). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя, не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. Згідно характеристики старшого інспектора ОПОП виконкому Голопристанської міської ради [PERSON], гр. [PERSON] І за місцем проживання проявила себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, раніше була засуджена, не працює (а. с. 11). Спеціалістами служби у справах дітей та соціальної роботи з сім'ями, дітьми та молоддю виконавчого комітету міської ради неодноразово проводились бесіди з гр. [PERSON] щодо необхідності відвідування дітей в дитячому закладі, створення належних умов для їх проживання, виховання та розвитку, однак позитивних результатів це не дало. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.03.2017, проведеного за адресою: вул. Гоголя, 1, в м. Гола Пристань Херсонської області, де на даний час проживає відповідач [PERSON], стан утримання будинку - незадовільний, санітарно-гігієнічні умови проживання - незадовільні, діти перебувають на повному державному утриманні в інтернатному закладі (а. с. 6). Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Голопристанської міської ради від 27.03.2017, протокол №3, було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. (а. с. 5, 15). Як вбачається з копії рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 30.08.2003, відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її старших дітей - [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. (а. с. 12). Всі вищевказані факти свідчать про байдуже ставлення відповідача до своїх малолітніх дітей і небажання в подальшому піклуватися про них та приймати участь у їх вихованні, неможливість надання дітям належного виховання, неможливість виконувати свої батьківські обов'язки в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, готувати їх до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України, дитина, батьки якої позбавленні батьківських прав, передається органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до п. 16 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007, передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази в сукупності свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] батьківських обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н., а також про ухилення матері від виконання своїх обов'язків, тому її слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: partial