Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем, відповідач участі в її вихованні не приймає, не допомагає фінансово та жодним чином не утримує дитину. Спільна дитина сторін потребує значних витрат для забезпечення належного рівня життя, зокрема, витрати на одяг, іграшки, харчування, медичний догляд, освіту, належні умови проживання. Забезпечити такий рівень самостійно позивач не має можливості. В свою чергу, відповідач є фізично здоровим, працездатним та може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки свого заробітку, оскільки працює в Національній поліції та має постійний стабільний дохід на рівні 15000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково та просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, посилаючись на наступні обставини. Вони з позивачем дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.11.2010. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Як батько дитини, усвідомлюючи свій обов`язок, він щомісячно, починаючи з дати розірвання відносин, допомагав позивачу утримувати дитину, Спочатку постійного місця роботи не мав, а тому щомісячно надавав позивачу гроші готівкою. З часом він працевлаштувався та почав перераховувати кошти на банківську карту позивача. Крім того, весь період з 2009 року по теперішній час він бачиться з дитиною, купує їй подарунки не тільки на свята, сплачує її додаткові витрати, а також бере її разом з собою на відпочинок, інколи дитина проживає з ним, коли позивач їде на відпочинок без неї. Крім того, у кожного із сторін є особисте життя, так у нього від другого шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Так склались обставини, що його друга дружина звернулась до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Таким чином, він зобов`язаний сплачувати кошти на утримання двох своїх дітей. За такого, просить суд задовольнити позов частково. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.01.2021 здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання, призначене на 01.04.2021, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач причини своєї неявки не повідомила, направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач надав до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та задовольнити позов частково у зв`язку із утриманням двох неповнолітніх дітей. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.11.2010. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1634. Зі змісту позовної заяви слідує та не заперечується сторонами, що [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що відповідач записаний батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №1003. Судовим наказом Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.01.2021 з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.01.2021 до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ярмоленко М.Г. від 26.02.2021 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, та постановою від 26.02.2021 звернуто стягнення на заробітну плату відповідача. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом першим пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Також судом встановлено, що в період з січня 2020 року по березень 2021 року включно відповідач щомісячно сплачував на користь позивача грошову суму в розмірі 1809,05 грн., призначенням платежу вказано «аліменти». Таким чином відповідачем було сплачено аліменти за спірний період, а саме з грудня 2020 року по березень 2021 року, в розмірі 1809,05 грн. щомісячно, що підтверджується квитанціями №Р24А836691253С30938 від 24.12.2020, №Р24АР24А921237473С66291 від 29.01.2021, №Р24АР24А995530800С24091 від 26.02.2021 та №Р24АР24А1082489515С8488 від 31.03.2021. За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні в справі докази, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, та перебування на його утриманні також малолітнього сина, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 10.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням виплачених за цей період сум аліментів. Враховуючи, те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» відповідно до вимоги статті 141 ЦПК України з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial