Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Виконком Луцької міської ради в інтересах малолітньої [PERSON] 22 травня 2014 року з метою забезпечення соціального захисту дитини звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Покликається на те, що малолітня [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей з 29.04.2013р. як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. [INFO] матір дитини [PERSON] померла. Після смерті матері [PERSON] залишилась проживати з батьком. У жовтні 2012 року [PERSON] забрала до себе на проживання двоюрідна бабуся [PERSON], оскільки умови проживання дитини були незадовільні, і батько не займався її вихованням та утриманням. На даний час відповідач [PERSON] проживає із [PERSON] та її трьома дітьми. Умови проживання незадовільні. Вони зловживають спиртними напоями. [PERSON] не працює. Після смерті дружини він отримував пенсію по втраті годувальника. Кошти використовував не за призначенням, а на власні потреби. Спочатку [PERSON] навчалась у навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа № 10-професійний ліцей». з вересня 2013 року відвідує Підгайцівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-гімназія». За новим місцем навчанням дочки [PERSON] жодного разу не з'явився, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями щодо успішності та поведінки дитини, не оплачував потреби дитини у навчальному закладі. Батько повністю самоусунувся від виховання та утримання дочки. Працівники служби неодноразово проводили бесіди з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов'язків. Батько дитини обіцяв влаштуватись на роботу, не вживати спиртних напоїв, привести житло в належний санітарний стан, проте не виконав своїх зобов'язань. [PERSON] притягувався до відповідальності ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків. Посилаючись на наведене, позивач просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON], а також стягнути з відповідача на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти з розмірі ? частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму, з усіх видів заробітку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття на користь майбутнього опікуна дитини. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав із підстав, зазначених у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Відповідач в судовому засіданні не визнав позову. Заслухавши пояснення сторін, висновок прокурора про доцільність позбавлення відповідача батьківських справ, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.2002 року вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с. 5). Судом встановлено, що мати малолітньої дитини [PERSON], [INFO] померла. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований на [ADDRESS]. Дитина відповідача проживає з родичкою [PERSON] у с. Підгайці Луцького району, оскільки умови проживання дитини були незадовільні, і батько не займався її вихованням та утриманням. Як вбачається з довідки Підгайцівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія», [PERSON] навчається у 5-му гімназійному класі. Станом на 13.02.2014 року учениця була забезпечена матеріально необхідними для навчання речами та одягом. Батько [PERSON] не бере участі у вихованні дочки, не приходить в навчальний заклад, не спілкується з учителями щодо успішності та поведінки дитини, не відвідував батьківські збори та не оплачував потреби дитини у навчальному закладі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не займається вихованням та утриманням дочки, не проявляє до неї належної батьківської уваги та турботи, не виконує свої батьківські обов'язки. За неналежне виконання батьківських обов'язків останнього було притягнуто Луцьким МВ УМВС України у Волинській області до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП. Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків Як вбачається з висновку служби у справах дітей Луцької міської ради № 81 від 29 квітня 2014 року відповідач [PERSON] участі у вихованні та навчанні дітей не приймає, не піклується про стан здоров'я, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її потребами, матеріально дитину не підтримує, а тому, враховуючи інтереси дитини та

Outcome: approved