Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (дата заведення спадкової справи 22.07.2016р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26.05.2020р. (про реєстрацію заповіту); копія заповіту від 16.05.2006р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.01.2009р.; копія заповіту від 16.05.2006р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.01.2009р.; копія домової книги; копія довідки виконкому Котловинської сільської ради Ренійського району від 21.05.2020р. про склад сім`ї [PERSON] ; копія довідки виконкому Котловинської сільської ради Ренійського району від 21.05.2020р. про склад сім`ї [PERSON] ; копія державного акту серії ЯИ №370679 від 26.11.2009р. на право власності на земельну ділянку площею 0,0406 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для ведення особистого селянського господарства; копія державного акту серії ЯБ №299029 від 13.03.2006р. на право власності на земельну ділянку площею 4,05 га, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія сертифікату серії ОД №0574105 від 10.02.2000р. на право на земельну частку (пай) розміром 3,43 в умовних кадастрових гектарах у ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» с.Котловина Ренійського району Одеської області, оформленого на ім`я [PERSON] ; копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва про народження відповідача; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 11.11.2020р.; копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.11.2020р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.09.2002р. № [NUMBER] ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2020р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2020р.; копія повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру від 10.11.2020р.; копія витягу з Е-сервісу; копія наказу від 23.05.2017р. № 262; копія нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі в Одеській області; копія Довідника показників нормативної грошової оцінки с/г угідь в Україні по областях. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є онуком [PERSON] та [PERSON] , відповідач являється їхнім сином. За життя [PERSON] належало наступне майно: на підставі сертифікату серії ОД №0574105 від 10.02.2000р. на право на земельну частку (пай) земельна частка (пай) розміром 3,43 в умовних кадастрових гектарах у ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога» с.Котловина Ренійського району Одеської області. За життя [PERSON] належало наступне майно: на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.09.2002р. №799 - житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] ; на підставі державного акту серії ЯИ №370679 від 26.11.2009р. на право власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 0,0406 га, розташована по [ADDRESS] , виділена для ведення особистого селянського господарства; на підставі державного акту серії ЯБ №299029 від 13.03.2006р. на право власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 4,05 га, розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, 16.05.2006р. склала заповіт на ім`я позивача, [INFO] померла. На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, 16.05.2006р. склав заповіт на ім`я позивача, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на належне їм майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач після смерті бабусі не звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Після смерті дідуся позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у передбачений законом строк, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (дата заведення спадкової справи 22.07.2016р.). Проте, навіть у випадку своєчасного звернення, оформити спадщину є неможливим у зв`язку із тим, що у позивача відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів щодо земельних ділянок та земельного паю, а щодо житлового будинку його також неможливо оформити, оскільки ця нерухомість не була зареєстрована у Державному реєстрі прав власності на нерухомість. Останні роки перед смертю [PERSON] позивач мешкав разом із нею, доглядав за бабусею, як онук. Що стосується спадщини після смерті дідуся, то її позивач прийняв у порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Відповідач\~ у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки, земельний пай, про що 10.11.2020р. нотаріусом були\~ винесені відповідні постанови. Що стосується житлового будинку, то і його неможливо оформити, як спадщину, оскільки свого часу ця нерухомість не була внесена дідусем позивача до державного реєстру нерухомості. Необхідні нотаріусу документи (стосовно земельних ділянок) позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. Так як набуте за спадкуванням право власності позивачем не було оформлено, він не в змозі отримати дублікати державних актів про право власності на землю. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] , [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки, земельний пай та житловий будинок, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої [PERSON] та в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України,що залишилася після померлого [PERSON] , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідач на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітами. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач після смерті бабусі не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак, він спільно мешкав разом із спадкодавцем до її смерті. Щодо спадку [PERSON] , то позивач своєчасно звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, отже він прийняв спадщину юридично. Як зазначив позивач, після смерті бабусі і дідуся у нього були відсутні правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки, земельну частку та житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивач також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину: фактично (після смерті [PERSON] , оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання правовстановлюючих документів на земельну частку, розпорядження щодо її цільового використовування тощо); юридично (після смерті [PERSON] ), оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях, пов`язаних із подачею нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позивач прийняв спадщину за заповітами в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України ( оскільки він постійно проживав разом\~ із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї) та в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України (оскільки він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах 6-тимісячного строку). Згідно ст.\~15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Кожна особа\~має право\~на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на земельні ділянки, земельний пай та житловий будинок з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved