Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3520383500:02:000:0122, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) № [NUMBER] площею 2,705 га, що знаходиться на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Вказана земельна ділянка була прийнята [PERSON] після смерті його батька [PERSON] , якому земельна ділянка належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 № 438004, кадастровий номер 3520383500:02:000:0122, виданого 25 червня 2002 року Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області на підставі розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації від 30 травня 2002 року за № 286-р. Батько позивача [PERSON] прийняв спадщину після свого батька [PERSON] , але юридично не оформив свої спадкові права, оскільки помер [INFO] . [PERSON] на час своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З ним спільно проживала та була зареєстрована позивач, яка вважається такою, що прийняла спадщину. У вересні 2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса Шостої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Нотаріус 27.09.2019 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , на спадкове майно, частку спадщини після смерті якого прийняв спадкодавець [PERSON] , але юридично не оформив, помер [INFO] . Нотаріусом рекомендовано позивачу звернутися до відповідного суду для визнання права власності на належну їй частку спадкового майна в порядку спадкування. На теперішній час відсутній правовстановлюючий документ, який позивач не надала нотаріусу, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, в зв`язку з чим позивач 19.03.2021 року подала оголошення до газети «Сільський вісник» про втрату Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 № 438004. Отримати дублікат втраченого Державного акта на право приватної власності на землю позивач не може в зв`язку з відсутністю на теперішній час механізму отримання дублікатів Державних актів на право приватної власності на землю, тому змушена звернтись до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ Представник Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без участі представника Олександрійської міської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій зазначила, що на земельну ділянку, яка є предметом розгляду даної справи, не претендує та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою від 13.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 05.07.2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] та свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,705 га, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради, кадастровий номер 3520383500:02:000:0122, яка належала батькові [PERSON] - [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 № 438004, та яку [PERSON] прийняв, але не встиг оформити на неї право власності. Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 27.09.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, частку спадщини після смерті якого прийняв спадкодавець [PERSON] , але юридично не оформив, оскільки помер [INFO] . Позивачу запропоновано звернутися до відповідного суду для визнання права власності на належну їй частку спадкового майна в порядку спадкування. В зв`язку з втратою Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 № 438004 позивачем подано оголошення до газети «Сільський вісник», яке було опубліковано в номері газети № 11 (2565) від 19 березня 2021 року. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка також звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 17.06.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно, що підтверджується копією спадковою справи щодо спадщини [PERSON] ОЦІНКА СУДУ Аналізуючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а, отже, позивач, як спадкоємець першої черги має право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця. Позивач у встановлений строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак на час смерті останнього була зареєстрована та проживала за однією адресою із спадкодавцем, а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї. Отже, оскільки підтверджено факт фактичного прийняття позивачем спадщини після смерті батька, а також відсутності заперечень іншого спадкоємця - співвідповідача по справі [PERSON] щодо задоволення позовних вимог, тому належним способом захисту прав позивача з урахуванням відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є її звернення з вимогою до суду про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, тому право позивача підлягає відновленню. НОРМИ ПРАВА Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Стаття 5 ЦПК України вказує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦКУ). Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи той факт, що іншого вирішення спору, ніж у судовому порядку, у позивача немає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved