Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, справі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій суми (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.11) та мають двох неповнолітніх дітей - сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а.с.12-13). На час розгляду справи позивачка та відповідач мешкають окремо, діти мешкають разом з позивачкою [PERSON] та перебувають на її утриманні. Як вбачається з довідки про доходи №68/01.4-08 від 11.01.2019 року, позивачка [PERSON] працює в Управлінні реєстраційних повноважень Краматорської міської ради на посаді начальника відділу, розмір доходу за 2018 рік складає 156 295,08 грн., середньомісячний доход складає 13024,59 грн. без вирахування податків (а.с.66). Як вбачається з копії довідки про доходи відповідача [PERSON] від 14.01.2019 року, відповідач працює токарем-розточником у Приватному акціонерному товаристві «Старокраматорський машинобудівний завод» та отримує дохід, який за 2018 рік становить 314565,02 грн. Середньомісячна заробітна плата відповідача за цей період складає 26213,75 грн. без вирахування податків (а.с.33). Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дітей, які після припинення відносин між сторонами, проживають з позивачкою. Крім того, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач добровільно виконує свій обов'язок щодо утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, які мешкають з позивачкою, відповідач працює, має постійний та стабільний дохід, інших дітей на утриманні не має. Доводи відповідача про те, що при стягненні з нього аліментів у розмірі 1/3 від доходів, їх розмір буде перевищувати встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки встановлений законом прожитковий мінімум на дитину відповідного віку не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти не у визначеній грошовій сумі, а у частці від його доходу, який може змінюватись як в більшу, так і в меншу сторону. Доводи позивача щодо наявності у нього обов'язку по утриманню непрацездатних батьків, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано доказів, що його батьки потребують сторонньої допомоги та знаходяться на його утриманні. Наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором також не впливає на його обов'язок по утриманню дітей. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст.180 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття старшою дитиною. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved