Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 12 лютого 2015 року за клопотанням позивачки у справі замінено первісного відповідача виконавчий комітет Миколаївської міської ради належним відповідачем - Миколаївською міською радою, та залучено в якості співвідповідача [PERSON]. Позивачка вказує на те, що [INFO] померла [PERSON] - її мати, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належить на праві спільної власності їй, позивачці, та її матері на підставі свідоцтва про право власності від 24 січня 2002 року. Після смерті матері вона звернулася до нотаріальної квартири з метою вирішити питання оформлення своїх спадкових прав, проте їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на нерухоме майно не був зареєстрований в установленому законом порядку. Посилаючись на викладене, просила суд задовольнити позов, визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2002 року Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради на підставі розпорядження № 3994-р від 24 січня 2002 року видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно даного свідоцтва право спільної часткової власності на спірну квартиру належить у рівних частках (по 1/2 частці) [PERSON] та [PERSON]. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомості - квартири [ADDRESS] - від 12 лютого 2015 року є відомості про реєстрацію права власності на 1/2 частку спірної квартири. Підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про право власності від 24 січня 2002 року, видане Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради. Власником зазначено [PERSON]. [INFO] [PERSON] - мати позивачки, померла. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 256/2014, заведеної другою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлої [PERSON] позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено постановою від 23 вересня 2014 року, через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно, у тому числі і при розгляді справ про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину на підставі ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, Закону України «Про нотаріат» (з наступними змінами та доповненнями) видається нотаріусами. При цьому, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил Глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1261, 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А в четверту чергу - особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно статей 1268 - 1270, 1272 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як слідує з матеріалів справи за життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності 24 січня 2002 року належала 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Встановлене є підставою вважати, що майнові права на зазначену частку квартири, відповідно до положень ст.ст. 1218-1219 ЦК є об'єктом спадщини, незалежно від того, чи було зареєстровано свідоцтва про право власності в Бюро технічної інвентаризації та, що зазначені права перейшли до позивачки на підставі норм ст.ст. 1268 - 1269 ЦК України, оскільки вона є спадкоємцем першої черги і виконала усі умови, передбачені цими нормами для прийняття спадщини. За такого суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved