Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач через свого представника за довіреністю звернувся засобами поштового звязку до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат 50 000 грн. та витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позову вказував, що 15.03.2015 року о 19 год. 35 хв. в м. Білій Церкві [PERSON] керуючи транспортним засобом Ford GBS, державний номерний знак С 9867ІК, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta, державний номерний знак АІ 9559ВВ, що призвело до їх пошкодження, чим порушила ст. 124 КУпАП та вина якої підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2015 року. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мала чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 130 про оцінку автомобіля Volkswagen Jetta, державний номерний знак АІ 9559ВВ складає 176 645,64 грн., яка не була відшкодована потерпілому, в звязку з чим, його власник з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4290074 з терміном дії з 06.03.2015 року по 05.03.2016 року, а 01.10.2015 року в звязку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МБТСУ здійснило відшкодування потерпілому в розмірі 50 000 грн. 16.11.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з'явилась, 01.02.2018 року звернулась до суду із заявою, в якій просила розглядати справу без її участі на підставі поданих доказів, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судові засідання 03.01.2018 року та повторно 02.03.2018 року не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З наявної в матеріалах справи постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2015 року вбачається, що 15.03.2015 року о 9 год. 35 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Ford GBS, державний номерний знак С 9867ІК в м. Біла Церква по вул. Ярослава Мудрого, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась безпечної швидкості, допустила наїзд на автомобіль Volkswagen Jetta, державний номерний знак АІ 9559ВВ, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Вказаною постановою [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до звіту № 130 «Про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Jetta, державний номерний знак АІ 9559ВВ від 18.03.2015 року вартість матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 176 645,64 грн. 17.09.2015 року [PERSON] з метою отримання відшкодування завданого матеріального збитку у відповідності до ст. 35 та п. 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15.03.2015 року з вини громадянки [PERSON], надавши при цьому Поліс № АІ/4290074 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечений транспортний засіб Volkswagen Jetta, державний номерний знак АІ 9559ВВ, строк дії з 06.03.2015 року до 05.03.2016 року включно, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить пятдесят тисяч. 01.10.2015 року згідно наказу № 4841 від 29.09.2015 року виданого Моторно (транспортним) страховим бюро України, [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в сумі 50 000 грн., що підтверджуються платіжним дорученням № 4841 рв. 13.01.2016 року МТСБУ було направлено на адресу [PERSON] лист з проханням в добровільному порядку компенсувати вказані витрати в сумі 50 000 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як закріплено п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Приписами ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог відповідач суду не надала. Враховуючи те, що [PERSON] визнано винною в заподіяні шкоди, страховиком було відшкодовано страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого, тому оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1 600 грн. сплаченого ним судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved