Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

В вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищеназваним позовом. Вказував, що 08.07.1995 року між його матірю [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Автозаводського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області. 10.02.1999 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. На даний час позивач навчається на бюджетній основі на третьому курсі денної форми навчання в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут». До його повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання позивача, але з досягненням його повноліття перестав надавати на його утримання матеріальну допомогу, не зважаючи на те що згідно законодавства зобовязаний це робити та знаючи що він продовжує навчання. Відповідач же, в свою чергу, працюючи в Полтавському загоні воєнізованої охорони південної залізниці (м. Полтава, вул. Сортувальна, 5) та не маючи ні перед ким аліментних зобов»язань, має змогу матеріально допомагати утримувати позивача, але в добровільному порядку цього робити не бажає, в зв»язку з чим він змушений звертатися до суду з питанням стягнення з останнього аліментів. На підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві, позивач просив суд стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно з дня подачі позову до суду, на період його навчання до 30.06.2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідача 1/4 частину від усіх видів доходів (заробітку). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Суд беручи до уваги відсутність з боку позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров'я та матеріальне становище дитини; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на отримання аліментів в даному випадку припиняється у випадку припинення навчання дитиною. Судом достовірно встановлено, що дійсно обставини викладені позивачем в позовній заяві мають місце. 08.07.1995 року між його матірю [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Автозаводського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області. 10.02.1999 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу в них народився позивач - [PERSON], [INFO]. На даний час позивач навчається на бюджетній основі на третьому курсі денної форми навчання в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут». До його повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання позивача, але з досягненням його повноліття перестав надавати на його утримання матеріальну допомогу, не зважаючи на те що згідно законодавства зобовязаний це робити та знаючи що він продовжує навчання. Відповідач же, в свою чергу, працюючи в Полтавському загоні воєнізованої охорони південної залізниці (м. Полтава, вул. Сортувальна, 5) та не маючи ні перед ким аліментних зобов»язань, має змогу матеріально допомагати утримувати позивача, але в добровільному порядку цього робити не бажає, в зв»язку з чим він змушений звертатися до суду з питанням стягнення з останнього аліментів. На підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved