Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № K2HCAE00007150, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10922,12 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,12 % річних за весь час використання кредитом з кінцевим терміном погашення до 09.05.2012 року включно. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого відповідач передав у заставу автомобіль Saab, модель 9000, рік випуску: 1997, тип транспортного засобу: легковий комбі, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, відповідач порушує умови договору, не сплачує суму заборгованості по кредиту, яка станом на 09.10.2014 року становить 25 018,74 дол. США, з яких: 5647,73 дол. США - заборгованість по кредиту; 5814,73 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 759,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12797 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Таким чином, у зв'язку з наявною заборгованістю, позивач просив звернути стягнення на предмет застави автомобіль Saab, модель 9000, рік випуску: 1997, тип транспортного засобу: легковий комбі, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу автомобіля банком з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але через канцелярію подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини його неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № K2HCAE00007150, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10922,12 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,12 % річних за весь час використання кредитом з кінцевим терміном погашення до 09.05.2012 року включно. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого відповідач передав у заставу автомобіль Saab, модель 9000, рік випуску: 1997, тип транспортного засобу: легковий комбі, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір його сторонами укладено в письмовій формі, зазначено розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Сплата прострочених відсотків, пені та штрафів обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 09.10.2014 року становить 25 018,74 дол. США, з яких: 5647,73 дол. США - заборгованість по кредиту; 5814,73 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 759,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12797 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитно-заставному договору станом на 09.10.2014 року наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору [PERSON] надав банку в заставу автомобіль Saab, модель 9000, рік випуску: 1997, тип транспортного засобу: легковий комбі, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності. Згідно п.15.7.1 Договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором , вони не будуть виконані. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 цієї статті визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбаченихстаттею 26 цього Закону. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 26 цього закону обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. За наведених підстав та обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет застави, з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором на суму 25018,74 дол. США, шляхом продажу предмета застави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 3234,92 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved