Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Немирівської міської ради про визнання права власності на добудову (новостворене майно), зазначивши в позовній заяві, що згідно договору купівлі - продажу від 21.05.1992 року йому належить двокімнатна квартира № 2 житловою площею 29,7 м?, що складає 3/50 частки усього житлового будинку площею 556,8 м?, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після купівлі вищезазначеної квартири у позивача виникла необхідність проведення будівельних робіт, а саме добудова житлової кімнати, про що він і звернувся із відповідною заявою до Немирівської міської ради. 28.09.1999 року рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради Вінницької області № 154 [PERSON] , було дозволено добудувати житлову кімнату до квартири [ADDRESS] згідно поданої заяви. Окрім того дане рішення містило прохання виготовити технічну документацію на добудову по [ADDRESS] архітектурно-планувальне бюро при райдержадміністрації. Немирівське госпрозрахункове проектно - виробниче архітектурно - планувальне бюро виготовило проект забудови земельної ділянки, а також надало дозвіл на проведення будівельних робіт [PERSON] . Відповідно до технічної характеристики квартири [ADDRESS] , від 03.12.2018 року зазначено: квартира посімейного заселення, розташована на І поверсі 2-поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 41,2 м?, у тому числі: кухня-студія площею 29,0 м?, вбиральня (сполучена) площею 1,2 м?, ванна площею 2,6 м?, коридор площею 6,5 м?, І-а кімната площею 13,0 м?, 2-а кімната площею 13,7 м?, 3-а кімната площею 14,5 м?. Квартира обладнана балконом (80%) площею 5,5 м?. Загальна площа квартири № 2 становить 86,0 м?. На даний час у [PERSON] , виникла необхідність оформити свідоцтво про визнання права власності на добудовану кімнату квартири [ADDRESS] . Позивач неодноразово звертався до Немирівської міської ради з проханням введення в експлуатацію новоствореного майна, однак йому було повідомлено, що воно є самочинно збудованим, адже згідно пояснювальної записки до проекту забудови земельної ділянки, передбачена забудова кімнати, площею 18,2 м?, згідно дозволу на проведення будівельних робіт, наданого Немирівським госпрозрахунковим проектно - виробничим архітектурно - планувальним бюро № 154 від 28.09.1999 року на добудову житлової кімнати, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відводиться площа 20 м?, а в наявності площа добудови становить 29 кв.м., у зв`язку з чим у [PERSON] не має можливості звернутися до Державного реєстратора з метою виготовити правовстановлюючі документи на добудовану частину житлового будинку, в якому він проживає, а тому змушений звернутися із відповідною заявою до суду. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача Немирівської міської ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.04.2019 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від позивача та представника відповідача заяв і клопотань по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 12.04.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Немирівської міської ради про визнання права власності на добудову (новостворене майно). Ухвалою від 22.05.2019 року закрито провадження по справі та призначено справу до розгляду. В судове засідання сторони по справі не з`явилися, від представника позивача [PERSON] подана заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить задовільнити. Від представника відповідача Немирівсьої міської ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали не заперечують проти їх задоволення. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Дослідивши матеріали справи, а саме копію паспорта [PERSON] (а.с.6-7), копію рішення Немирівської міської ради від 28.09.1999 року на добудову житлової кімнати (а.с.9), копію будівельного паспорта на добудову житлової кімнати до квартири [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.10-18) в якому міститься акт внесення в натурі границь земельної ділянки і розбивки будівель 9а.с.13), проект забудови земельної ділянки (а.с.14), дозвіл на проведення будівельних робіт (а.с.15), пояснювальна записка (а.с.16). Крім того в судовому засіданні досліджено копію технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] (а.с.19-27) та враховуючи заяву про визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За загальними правилами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Поняття «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об`єктів будівництва (частина третя статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», стаття 4 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно правових позиції висловленій Верховним Судом України при розгляді справи N 6-1328цс15 зазначено, що згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Водночас згідно із частиною 5 статті 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб . Висновки суду Враховуючи вище викладене, взявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Так як позовні вимоги обґрунтовані та підтверджуються належними доказами.

Outcome: approved