Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах дітей [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відібрання дітей від батьків та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на ті обставини, що на обліку служби у справах дітей Кам'янець-Подільської міської ради перебувають малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Їх взято на облік 16.02.2011 року, оскільки зазнали психологічного та фізичного насилля з боку батька, знято з обліку 01.10.2013р.; 09.10 2015р. повторно взято на облік у зв'язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дітей. Батьків неодноразово попереджено про відповідальність за виховання дітей, їх часто відвідували вдома, надавали допомогу, проте, позитивного результату не досягнуто. Батьки ігнорують поради фахівців освіти, медицини, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, служби у справах дітей, територіальної організації УТОГ, в т.ч. щодо направлення дітей до санаторного закладу чи центру соціально-психологічної реабілітації. З метою уникнення загрози життя або здоров'я дітей представник позивача просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] за допомогою перекладача [PERSON] пояснила суду, що вона дуже любить своїх дітей та дбає про них. Визнала, що гарячої води у їх будинку немає, оскільки колонка поламалася п'ять років тому, а на ремонт коштів не вистачає. Вважає, що до дітей погано ставляться у школі однолітки, через це проблеми з навчанням. Прокурор вважає позовні вимоги про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є класним керівником 1го класу ЗОШ №2, де навчається [PERSON]. Дитина здібна, але часто пропускає уроки без поважних причин та через педикульоз. Вдома у дітей немає робочого місця, батьки з дітьми не займаються. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є класним керівником 5го класу ЗОШ №2, де навчається [PERSON]. Дитина часто пропускає уроки через педикульоз, уроками не займається, жебракує. Умови проживання погані, у домі не прибрано, неприємний запах. Свідок [PERSON], яка є спеціалістом Кам'янець-Подільського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, пояснила, що діти [PERSON] часто не відвідують школу через педикульоз. За допомогою громадських організацій надали сім'ї подушки та матраци, однак у домі брудно. Сукупний дохід сім'ї біля 5000 грн., проте діти голодні, жебракують, мати їсти не готує. Вислухаши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження: [PERSON] - зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану міста Кам'янця-Подільського Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №386, 02.06.2005р.; [PERSON] - зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану міста Кам'янця-Подільського Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №1031, 05.11.2008р. Батьки дітей, [PERSON] та [PERSON], мають статус багатодітної сім'ї, обоє є інвалідами III групи (глухонімі). З метою надання допомоги батькам у вихованні, розвитку, підготовці дітей до школи, службою у справах дітей малолітніх було влаштовано в групу притулку ДНЗ № 17, родину передано під супровід міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, територіальної організації УТОГ, які надають допомогу речами, продуктами харчування, проводять роз'яснювальну роботу, що підтверджується довідкою Служби у справах дітей №127/01-08 від 03.03.3016р. Батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дітей. Вони не створили належних умов для їхнього проживання та повноцінного розвитку. Сім'я проживає в частині приватного будинку з вигодами. Помешкання потребує ремонту, прибирання, в т. ч. - вологого, санітарної обробки приміщення та предметів побуту через постійний педикульоз. У дітей відсутні окремі місця для сну (разом з матір'ю сплять на дивані, постільна білизна відсутня, подушки і ковдри брудні), відсутній стіл для підготовки уроків. Батьки не забезпечують необхідного харчування дітей: відсутній запас продуктів, їжу вдома не готують, а приносять благодійні обіди з церкви, діти часто голодні, жебракують. 28 серпня 2015 року дітей було вилучено з сім'ї, оскільки перебували в умовах, що загрожували їхньому життю і здоров'ю і це при тому, що мати була вдома. Діти скаржилися на біль в животі через голод, були брудні, вдома відсутні будь-які продукти харчування. Каретою швидкої допомоги їх було направлено до дитячого відділення міської лікарні, що підтверджується актом від 28.08.2015р. Малолітні [PERSON], учениця 5 класу ЗОШ № 2, [PERSON], учениця 1 класу ЗОШ № 2 часто пропускають уроки з причини постійного педикульозу, до школи приходять неохайні з неприємним запахом, не підготовлені до занять, це свідчить про те, що батьки не дбають про здоров'я дітей, гігієну, режим, їх фізичний розвиток, не прищеплюють дітям навички самообслуговування; не створюють умов для здобуття дітьми середньої освіти, не забезпечують їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння ними загатьно визначених норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не розуміють їхніх вікових психологічних особливостей та потреб. Дані обставини підтверджуються повідомленнями Кам'янець-Подільського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №830/01-12 від 07.10.2015р., №1034/01-12 від 16.12.2015р., №47-01-12 від 22.01.2016р., повідомленнями управління освіти і науки від 21.09.2015р., 14.12.2015р. Поведінка батьків негативно впливає на фізичний та психоемоційний розвиток дітей, сприйняття ними моделі сім'ї, ролі батьків у вихованні дітей, що є небезпечним для їхнього подальшого життя, морального виховання та формування особистості. Дохід родини [PERSON] складається з державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 3187,53 грн., пенсії по інвалідності у розмірі близько 1000,00 грн. кожному з батьків, тимчасових підробітків [PERSON] та його старшого сина [PERSON], що дає можливість забезпечити необхідний мінімум родини та повноцінного розвитку дітей. Проте, батьки витрачають кошти на погашення кредитів і боргів. Через відсутність коштів діти часто залишаються голодні. Питання виховання дітей [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 08.10.2015р. та 17.12.2015р. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання обов'язків за виховання дітей, [PERSON]- за насилля в сім'ї, в т.ч. над дітьми. Обох неодноразово попереджено про відповідальність за виховання дітей, їх часто відвідували вдома, надавали допомогу, проте позитивного результату не досягнуто. Батьки ігнорують поради фахівців освіти, медицини, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, служби у справах дітей, територіальної організації УТОГ, в т.ч. щодо направлення дітей до санаторного закладу чи центру соціально-психологічної реабілітації. Відповідно до акту проведення вечірнього рейду від 19.02.2016р., в приміщенні залізничного вокзалу о 22:30 год. виявлено сім'ю [PERSON], малолітні діти [PERSON] та [PERSON] спати у кріслах. Батьки пояснили, що прийшли зустрічати старшого сина [PERSON]. Комісією проведено бесіду з батьками, попереджено про відповідальність за невиконання обов'язків з виховання дітей, наголошено на необхідності дотримання режиму відпочинку дітей. Як вбачається із листа Кам'янець-Подільського відділу поліції 34280/3 від 23.03.2016р., продавці магазинів «Салют» та «На гунській» повідомили, що знають сім'ю [PERSON], малолітні діти раніше часто приходили в магазин та просили продавців пригостити їх різними солодощами, але вже близько місяця діти в магазинах не з'являються; класні керівники ЗОШ №2 повідомили, що діти не ходять до школи. Мати дітей повідомила, що вони хворі, жодної довідки не надала, останнім часом на телефонні дзвінки не відповідає, двері будинку не відчиняє. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають можливість розцінювати як свідоме нехтування батьками своїми обов'язками по вихованню дітей, що є підставою для відібрання їх від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як зазначено в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зі змінами та доповненнями, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування , якщо цього потребують її інтереси. Дослідивши письмові докази, вислухавши думку сторін, свідків, суд прийшов до висновків, що позовні вимоги про відібрання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], від [PERSON], [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав підлягає задоволенню. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухилення від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи що утримання неповнолітніх дітей є не правом, а обов'язком батьків і відібрання дітей не звільняє їх від виконання цього обов'язку, суд вважає можливим стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 150, 152, 170, 180, 181, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved