Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій визнав позов повністю та просить розглянути справу за його відсутності. Представник Державного агентства меліорації та рибного господарства України Ватаманюк О.А. в судове засідання не з`явилися подала до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] 11 травня 2021 року біля 21 години біля 21 години, на Дністровському водосховищі біля с. Вороновиця Дністровського району Чернівецької області, здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову не передбаченим Правилами любительського і спортивного рибальства, а саме сіткою, чим грубо порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства. При цьому виловив водні біоресурси (рибу) видів: вирезуб у кількості 1 екз.,лящ в кількості 1 екз.., плітка в кількості 12 екз., рибець в кількості 1 екз. Своїми діями [PERSON] заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 11445 гривень. Дані обставини встановлені вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі № 717/718/21 від 22.06.2021 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено ухвалу, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, [PERSON] заподіяв шкоду державі на суму 11445 гривень, яка розрахована згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України». Заподіяну шкоду відповідач добровільно не відшкодував. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до п.7 ч.3 ст. 29 та п.4.ч.1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. До надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних представником відповідача обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути 2270 гривню судового збору. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов Державного агентства меліорації та рибного господарства України слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь держави 11445 (одинадцять тисяч чотириста сорок п`ять) гривень шкоди та 2270 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 47,68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265,267 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved