Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

В грудні 2016р. позивачка [PERSON] звернулася до Христинівського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2017р. справа була передана за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2010р. В шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO], який повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. Дохід, який отримує позивачка є недостатнім, щоб забезпечити гідне життя і розвиток малолітньої дитини, при цьому позивачка вживала заходів для отримання з відповідача аліментів, проте останній відмовляється сплачувати аліменти в добровільному порядку. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Оскільки позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2010р., який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017р. по цивільній справі № 706/1631/16-ц, провадження № 2/761/3786/2017), яке не набрало законної сили. В шлюбі у сторін, [INFO]. народився син [PERSON]. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що спільна дитина сторін знаходиться на її утриманні, батько дитини - відповідач по справі, ухиляється від покладених на нього обов'язків щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина, суд враховує матеріальний стан позивачки та відповідача, потрібності дитини відповідного віку, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2016р. (в силу положень ст. 191 СК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved