Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON], інтереси якої за дорученням представляє [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та кола осіб, які можуть бути спадкоємцями, посилаючись на те, що 14.12.2016 року в Автономній республіці Крим помер її батько, він же син її бабусі та довірительки, [PERSON]. Після смерті батька, вона разом зі своєю сестрою [PERSON], звернулися до приватного нотаріуса м. Скадовська, яка у відповідності зі ст. 9 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» та ч.3 ст. 1221 ЦК України завела спадкову справу №60228268. [PERSON] не змогла зявитися до нотаріуса, щоб написати заяву на прийняття спадщини після смерті сина, через тяжку хворобу і лише 04 вересня 2017 року змогла звернутися до приватного нотаріуса м.Генічеськ з метою надання їй доручення на представництво в суді, оскільки шестимісячний термін написання заяви нотаріусу був пропущений. 23.06.2017 року вона та її сестра [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм було відмовлено на підставі того, що вони не єдині спадкоємці та документи про реєстрацію спадкодавця видані без гербової печатки України, місто Донецьк включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому фактично нотаріусом унеможливлюється визначення кола осіб, які можуть бути спадкоємцями померлого, також не визначено чи приймає спадщину мати спадкодавця. Просила встановити для [PERSON], [INFO], ІНН код [NUMBER], додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON], що помер 14 грудня 2016 року, визначити наступне коло осіб, які можуть бути спадкоємцями померлого: [PERSON] мати померлого; [PERSON] донька померлого; [PERSON] дружина померлого; [PERSON] син померлого; [PERSON] донька померлого. У судовому засіданні позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON], та її представник адвокат [PERSON] наполягали на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повыдомлявся у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, вважаючи причини пропущення [PERSON] строку для звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не поважними, з огляду на те, що 04.09.2017 року вона спромоглася виїхати до м. Генічеськ для оформлення довіреності, а тому нічого їй не заважало звернутися до нотаріуса у встановлений законом строк. Що стосується другій позовній вимоги то визначення кола осіб які можуть бути спадкоємцями належить до обовязків нотаріуса і не відноситься до повноважень суду. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За положенням ст.1270ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.12.2016 року помер [PERSON], про що Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис № 72 від 21.02.2017року. Відповідно до нотаріально посвідченого 05.02.2008року заповіту, реєстровий №570 [PERSON] на випадок своєї смерті заповів належні йому: квартиру номер 177 в будинку №144 по вул. Челюскінців в м. Донецьку, житловий будинок з надвірними побудовами та земельну ділянку, розташовані за адресою Донецька область, Старобешевський район, Олександрівська сільська рада, селище Вознесенівка, вул. Жовтнева, 21; 70% статутного капіталу ТОВ «Ресторан «[PERSON]» - [PERSON]; 10% статутного капіталу ТОВ «Ресторан «[PERSON]» - [PERSON]; 10% статутного капіталу ТОВ «Ресторан «[PERSON]» - [PERSON]; 10% статутного капіталу ТОВ «Ресторан «[PERSON]» - [PERSON]. (а.с. 162) Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно до спадкового майна померлого також належить: нежитлове приміщення площею 405,8 кв.м. за адресою Донецька область, м Донецьк, вулиця Університетська, 27; однокімнатна квартира розташована в Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, проспект Перемоги, 27/59; квартира площею 47,2 кв.м. розташована за адресою АР Крим, м.Ялта, смт. Масандра, вул. Стахановська, 16/34.; житловий будинок та земельна ділянка розташованій за адресою Закарпатська область , м. Мукачеве, вул. Тімірязева, 27. Відповідно до ст.1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а тому при встановлені причин пропуску зазначеного строку суд має зясувати саме цей період шість місяців з дня відкриття спадщини тобто з 14.12.2016року по 14.06.2017року. Посилаючись на поважність причин пропуску строку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини представник позивачів зазначав, що [PERSON] у 2008 році отримала перелам кісток ноги і з того часу знаходиться у лежачому стані і продовжує далі хворіти, що підтверджується медичними довідками. Крім того, у звязку з окупацією Криму ускладнено пересування між АР Крим та Україною. Згідно виписки з медичної карти [PERSON] від 05.10.2017 року, остання з 2014 року хворіє на розповсюджений остеохондроз хребта, деформуючий гонартроз, вертенобрагенну мієлопатію порушення функції хребта третього ступеня, двосторонній коксартроз-порушення функції суглобів третього ступеня, порушення функції ходьби четвертого ступеня, атеросклеротичний кардиосклероз, хронічне порушення кровообігу мозку, пролежні, викликані лежачим станом. (а.с. 37- 40) Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] в межах шестимісячного строку тяжко хворіла та продовжує хворіти, перебуваючи в лежачому стані та не мала реальної можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що причини, які перешкоджали позивачу у визначений законом строк подати заяву є такими, що дають підстави вважати їх, обєктивними, повязаними з непереборними та істотними труднощами для вчинення таких дій. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим визначити позивачу двомісячний строк, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова мотивована тим, що законодавством України не врегульовано питання видачі та оформлення довідки про останнє місце реєстрації померлого, якщо місце реєстрації знаходиться в місці проведення антитерористичної операції, що унеможливлює визначення кола осіб які можуть бути спадкоємцями померлого. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з матеріалів справи та сторони в судовому засіданні цього не заперечували: [PERSON] є матірю померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 31.03.1952 року №45; [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 25.09.1978 року №112, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08.02.2017 року та свідоцтвом про шлюб від 19.01. 2008 року актовий запис №33 (а.с.13-15); [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження від 06.06.1998 року №154 (а.с. 19); [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 12.12.1979 року №1459 (а.с.24); [PERSON] є сином померлого [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 06.06.1998 року №235 (а.с. 174). Враховуючи неможливість визначення нотаріусом кола осіб, які можуть бути спадкоємцями померлого, чим порушуються права та законні інтереси позивачів, суд вважає за необхідне задовольнити також вищевказану позовну вимогу. На підставі викладеного, ст.ст.1269 - 1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved