Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 05.11.2016 року вона з відповідачем перебувала в шлюбі, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Всі обов'язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. На даний час вона не працює, доходів не отримує, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримування дитини, матеріальної допомоги добровільно та регулярно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дитину, він має мінливий нерегулярний дохід, працюючи неофіційно. Батьки повинні в однаковій мірі брати участь у вихованні, навчанні та розвитку дитини, відповідач зобов'язаний щомісячно надавати дитині матеріальну допомогу. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 2000 грн., починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з листопада 2017 року вони з відповідачем разом не проживають, відповідач добровільно та регулярно матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання не надає. Вона не працює, перебуває в декреті. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05.11.2016 року уклали шлюб, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]; свідоцтвом про народження серії [NUMBER], згідно якого батьком дитини є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Дитина проживає разом з матір'ю. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради №3262 від 11.10.2018 року, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення ХМР та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» з 01.05.2017 року по 01.05.2020 року призначено допомогу при народженні дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 860 грн.. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини не надає. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, обов'язковими умовами для отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років дружиною є проживання дитини разом із нею і можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Враховуючи наведене, те, що відповідач є особою працездатного віку, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, мінімального гарантованого розміру аліментів встановленого законом, матеріальне становище позивачки, яка не працює, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти: на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 12.10.2018 року і до повноліття дитини; аліменти на її утримання в розмірі 1000грн. щомісячно, починаючи з 12.10.2018 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. та на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 704,80 грн. (704,80х2=1409,60/100х50%). На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 280, 430 ЦПК України, ст.ст.84,180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: partial