Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання в квартирі, розташованій з адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачка, зазначає, що вона є наймачем вищевказаної квартири. Разом з нею в квартирі зареєстрований її син - [PERSON] З 2008 року син пішов з квартири разом дружиною і більше в ній не проживає. Довгий час позивачка самостійно сплачувала комунальні платежі, несла відповідні витрати на поточний ремонт. Останнім часом вартість комунальних послуг стала непомірно збільшуватись і зайві витрати у зв'язку із реєстрацією відповідача стали вкрай обтяжливими. Відповідач не несе втрати, що випливають з договору найму житлового приміщення. Всі комунальні платежі здійснює позивачка. Відповідач не цікавиться ані життям позивачки, ані станом квартири, ані витратами, які несе позивачка на її утримання. Відповідач фактично ухиляється від виписки та ігнорує свій обов'язок по участі у комунальних витратах. На проживання відповідач не претендує, оскільки вже багато років не приходив до помешкання на підставі чого позивачка звертається до суду зданим позовом. Представник позички [PERSON] - [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи(а.с.25). Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом здійснення публікації про виклик в судове засіданні в газеті «Урядовий кур'єр» (а.с.27). За таких обставин, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на підставі Ордеру № 224389 від 29.11.1973 року попереднього власника він та його сім'я, що складається з 2 осіб, мали право на зайняття жилого приміщення площею 30,29 кв. м., яке складається з 2 кімнат в квартирі [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до витягу із розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 119 від 18.02.2005 року про зміну договору найму житлових приміщень громадянам Деснянського району дозволено ЖЕК змінити договір найму двокімнатної квартири [ADDRESS] та укласти його із гр. [PERSON] Склад сім'ї якої: вона, син - [PERSON], дочка - [PERSON] у зв'язку з втратою права користування житловим приміщенням колишнього чоловіка [PERSON] - власника особового рахунку (а.с.4). В спірній квартирі зареєстровано дві особи, що підтверджується довідкою форми № 2 про склад сім'ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги виданою Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 07.10.2015 року № 18, а саме: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Факт не проживання відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 25.11.2015 року складеним мешканцями сусудніх квартир [PERSON] та [PERSON] та затвердженим Начальником ЖЕК - 302 ПічкаО.А. (а.с.26). Відповідно до ст. 9 ЖК України, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад шість місяців, що підтверджено належними засобами доказування. Поважних причин, що свідчать на користь відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації, судом не встановлено. Перешкоди зі сторони позивачки у здійсненні права користування квартирою за місцем реєстрації відповідачу не чиняться. Враховуючи те, що більше ніж шість місяців відповідач у вказаній вище квартирі не мешкає, суд вирішує задовольнити позов та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Судовий збір підлягає стягненню із позивача [PERSON] на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved