Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В грудні позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27\~869,73 грн., яка складається з: 16045 грн. сума простроченої заборгованості по кредиту; 11\~181,93 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 641,80 інфляцій нарахування на суму простроченого кредиту згідно ст. 625 п.2 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (далі АТ «Експрес-Банк») та [PERSON] 18 липня 2013 року був укладений кредитний договір №12688/31/к (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 34\~000 грн. строком на 36 місяців з 18 липня 2013 року по 18 липня 2016 року, визначивши дату повернення не пізніше 18 липня 2016 року, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 27 % річних. Відповідачем було погашено 17\~955 основного зобовязання. Останнє погашення кредиту було 16 лютого 2015 року в розмірі 531,43 коп. У звязку з порушенням відповідачем умов договору, станом на 02 грудня 2016 року утворилась вищевказана заборгованість, яку просять стягнути з відповідача в користь банку. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, звернулись в суд з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення у пресу. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду не звертався. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Матеріалами справи встановлено, що 18 липня 2013 року на підставі заяви анкети позичальника [PERSON], між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №12688/31/к (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП).(а.с.35, 30-32) Відповідно умов пунктів 1.1., 1.2., 1.3., 1.5.. кредитного договору позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 34 000,00 грн. строком на 36 місяців, з 18 липня 2013 року по 18 липня 2016 року, визначивши дату повернення кредиту - не пізніше 18 липня 2016 року. Пунктом 1.4. кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 27 (двадцять сім) процентів річних. Вищевказані відсотки, згідно п.4,1 даного договору нараховуються кредитодавцем щомісячно в останній робочий день звітного місяця, починаючи з останього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повторного погашення кредиту. Згідно довідки по рахунку відповідача №26209865370143 від 18 липня 2013 року, клієнта :[NUMBER], [PERSON], кошти в сумі 34 000,00 були перераховані відповідачу 18 липня 2013 року. (а.с.8) Як вбачається з довідки про стан заборгованості станом на 02 грудня 2016 року [PERSON] по кредитному договору №12688/31/к від 18 липня 2013 року та Руху коштів по рахунку для обліку основної заборгованості по кредиту, за кредитним договором №12688/31/к від 18 липня 2013 року всього Відповідачем було погашено 17 955,00 грн. основного зобов'язання.(а.с.7) Відповідно п.п.5.2.1. кредитного договору, Відповідач зобов'язується використати кредит на зазначені в кредитному договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання згідно умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом станом 02 грудня 2016 року загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору складає 27 869,73 грн., яка складається з: 16045 грн. Сума простроченої заборгованості по кредиту; 11\~181,93 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 641,80 інфляцій нарахування на суму простроченого кредиту згідно ст. 625 п.2 ЦПК України, що підтверджується довідкою про стан заборгованості. (а.с.7) Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.\~\~ Згідно з вимогами ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням\~ст.610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.\~\~ В силу вимог\~ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо\~\~договором\~\~встановлений\~\~обов'язок\~\~позичальника повернути\~\~позику\~\~частинами\~\~(з\~\~розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, позивачем станом на 02 грудня 2016 року нараховано та заявлено до стягнення інфляційні витрати від простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 641,80 грн., що підтверджується розрахунком. У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті\~552, частини другої статті\~625 ЦК\~інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга\~статті 550 ЦК). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З цих підстав, аналізуючи в сукупності наведені вище обставини, судом встановлено порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором\~№12688/31/к від 18 липня 2013 року. З врахуванням \~ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. та витрати, повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача\~у пресі в розмірі 630,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved