Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Прокурор Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області Білоусов І. в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за проведення стаціонарного лікування потерпілого, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь бюджету Олександрійської міської ради витрати, понесені міським комунальним лікувально-профілактичним закладом «Міська лікарня №1» на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 4818,56 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 12 грудня 2016 року близько 17 години 00 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем Opel Combo, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рухаючись в темну пору доби по вул. 6-го Грудня в місті Олександрія Кіровоградської області, в напрямку руху від вул. Софіївської (Луначарського) в бік вул. Героїв Сталінграду, будучи місцевим мешканцем та завідомо знаючи про наявний на проїзній частині дороги вулиці 6-го Грудня в напрямку свого руху пішохідний перехід, визначений дорожнім знаком 5.35.2 Правил дорожнього руху України ( далі ПДР ) «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 ПДР України «Нерегульований пішохідний перехід», наближаючись до якого, не вжив елементарних заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та д), та 18.1 ПДР України, в результаті чого допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який переходив проїзну частину дороги вул. 6-го грудня зліва направо відносно напрямку руху автомобіля Opel Combo. В результаті наїзду керованого [PERSON] автомобіля, пішохід - [PERSON] , [INFO] , отримав тілесне ушкодження у вигляді компресійного перелому першого поперекового хребця, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 52 від 15.02.2017 року і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу. У зв`язку з заподіянням тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON] з 12.12.2016 року по 28.12.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в Міському комунальному лікувально - профілактичному закладі - Міська лікарня №1. Вартість його лікування склала 4818 грн. 56 коп. (за 16 ліжко/днів, з розрахунку 301,16 грн. за 1 ліжко/день у грудні 2016 року). Вироком Олександрійського міськрайонного суду від 23 травня 2018 року [PERSON] визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину задоволено повністю, з відповідача стягнуто 4818,56 грн. витрат на користь МКЛПЗ Міська лікарня №1. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року, вирок суду першої інстанції скасовано в частині цивільного позову, цивільний позов прокурора в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Олександрійська міська рада, залишено без розгляду. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін. Необхідність звернутися до суду з вказаним позовом у порядку цивільного судочинства виникла з причин несплати витрачених державним закладом охорони здоров`я коштів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Наразі Олександрійська міська рада не здійснює належний захист інтересів держави, не використовує надані їй повноваження щодо стягнення витрат у примусовому порядку, тоді як несплата витрат на лікування потерпілого призводить до непоповнення надходжень до місцевого бюджету, чим завдається шкода економічним інтересам держави, що є підставою для втручання органів прокуратури шляхом звернення до суду з позовом в порядку представництва інтересів держави. В судовому засіданні представник позивача - прокурор Олександрійської місцевої прокуратури Ніколаєва В.М. позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, наведених у позові. Представник Олександрійської міської ради Кіровоградської області, належно повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просив розгляд справи провести за його відсутності. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що у довідці - розрахунку № 725 від 15.07.2017 року зазначено, що причиною звернення до лікувально-профілактичного закладу [PERSON] стали: компресійно - згинальний перелом тіла, остеохондроз поперекового відділу хребта, двобічний коксоартроз ІІ ст. У зв`язку із викладеним відповідач вважає, що потерпілий лікувався стаціонарно не тільки від травми (компресійно - згинальний перелом), а від хвороб, від яких він страждав, і які не пов`язані з травмою від ДТП, а тому розмір стягнення в сумі 4818,56 грн. не доведений позивачем. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.05.2018 року у спрві № 398/946/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» [PERSON] звільнено повністю від призначеного покарання за цим вироком у зв`язку із застосуванням амністії. Крім того, вказаним вироком суду цивільний позов прокурора в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Олександрійська міська рада, до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задоволено повністю, та стягнуто з [PERSON] на користь Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міська лікарня №1 м. Олександрії витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 4818 грн. 56 коп. Вказаним вироком суду встановлено, що [PERSON] 12 грудня 2016 року близько 17 години 00 хвилин, керуючи автомобілем Opel Combo, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рухаючись у темну пору доби по вулиці 6-го грудня в місті Олександрія, Кіровоградської області, у напрямку руху від вулиці Софіївської (Луначарського) в бік вулиці Героїв Сталінграду, будучи місцевим мешканцем та завідомо знаючи про наявний на проїзній частині дороги вулиці 6-го грудня у напрямку свого руху пішохідний перехід, визначений дорожнім знаком 5.35.2 Правил дорожнього руху України ( далі ПДР ) «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 ПДР України «Нерегульований пішохідний перехід», наближаючись до якого, не вжив належних заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху, не зменшив швидкість, не зупинився перед нерегульованим пішоходним переходом, не був достатньою мірою уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував відповідно до її зміни, створив небезпеку та перешкоду для руху, що загрожувувала життю або здоров`ю громадян, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та д), та 18.1 ПДР України та допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який переходив проїзну частину дороги вулиці 6-го грудня зліва направо відносно напрямку руху автомобіля Opel Combo. Внаслідок наїзду керованого [PERSON] автомобіля пішохід [PERSON] , [INFO] , отримав тілесне ушкодження у вигляді компресійного перелому першого поперекового хребця, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 52 від 15.02.2017 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2018 року вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.05.2018 року стосовно [PERSON] змінено в частині цивільного позову, цивільні позови прокурора в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Олександрійська міська рада, та потерпілого [PERSON] залишено без розгляду, в решті вирок залишено без змін. Як вбачається з довідки-розрахунку про розмір фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння № 725, виданої 15.03.2017 року Головним лікарем МКЛПЗ міська лікарня № 1 м. Олександрія, [PERSON] звернувся з лікувально-профілактичний заклад з діагнозом «Компресійно-згинальний перелом тіла. Остеохондроз поперекового відділу хребта. Двобічний кокс артроз ІІ ст.», проходив стаціонарне лікування з 12.12.2016 р. по 28.12.2016 р., всього 16 ліжко/днів, вартість одного ліжко-дня - 301,16 грн., загальна вартість лікування 4818,56 грн. На лист керівника Олександрійської місцевої прокуратури Білоусова І. № 939/9 від 20.12.2018 року, керуючий справами виконавчого комітету Олександрійської міської ради Чеботарьов В. повідомив, що Олександрійська міська рада з позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування [PERSON] в порядку цивільного судочинства не зверталася, на даний час у провадженні судів позовна заява Олександрійської міської ради до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування [PERSON] не перебуває, що підтверджується листом Олександрійської міської ради № 455/9/23/6 від 28.12.2018 року. 11.01.2019 року керівник Олександрійської місцевої прокуратури Білоусов І. відповідно до вимог абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомив Олександрійську міську раду, що Олександрійською місцевою прокуратурою Кіровоградської області підготовлено позовну заяву до Олександрійського міськрайонного суду в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради про стягнення з [PERSON] в дохід місцевого бюджету Олександрійської міської ради 4818,56 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , при цьому роз`яснив, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень, що підтверджується копією відповідного листа № 12-88-1825 вих. від 11.01.2019 року. Відповідно до копії наказу Генеральної прокуратури № 743К від 07.12.2015 року встановлено, що з 15.12.2015 року Білоусова Ігоря Олександровича призначено керівником Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області. ОЦІНКА СУДУ Внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому першого поперекового хребця, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу. В результаті отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] в період з 12.12.2016 р. по 28.12.2016 р. перебував на стаціонарному лікуванні в міському комунальному лікувально-профілактичному закладі «Міська лікарня № 1», вартість лікування якого із розрахунку 301,16 грн./день склала 4818,56 грн. Таким чином, закладом охорони здоров`я - Міським комунальним лікувально-профілактичним закладом «Міська лікарня № 1», фінансування якого здійснюється за рахунок місцевого бюджету та економічна діяльність, якого здійснюється відповідно до затвердженого кошторису, здійснено лікування потерпілого від злочину. Орган, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах, відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є Олександрійська міська рада Кіровоградської області. Олександрійською міською радою Кіровоградської області заходи позовного характеру про відшкодування затрат на стаціонарне лікування від злочину не вживались, витрати на лікування, які понесла лікарня в добровільному порядку від [PERSON] не вносились, тому прокурор в силу вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» в даному випадку здійснює представництво в суді законних інтересів держави. Невідшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, не поповнює надходження до бюджету, чим завдається шкода економічним інтересам держави. Враховуючи вищевикладене, а також те, що тілесні ушкодження в зв`язку із якими потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Міському комунальному лікувально-профілактичному закладі «Міська лікарня № 1», знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди вчиненої з вини [PERSON] , що підтверджується обвинувальним вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.05.2018 року у справі 398/946/17 та Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2018 року, понесені Міським комунальним лікувально-профілактичним закладом «Міська лікарня № 1» витрати на лікування потерпілого [PERSON] мають бути стягнуті з відповідача [PERSON] , та мають бути зараховані до місцевого бюджету. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1206 ЦК України обов`язок щодо відшкодування закладові охорони здоров`я витрат на лікування потерпілого від злочину покладається на особу, яка вчинила злочин. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року №11, відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі - Порядок). Як передбачено Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній (п.п. 3, 4 Порядку). Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Статтею 18 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров`я» визначено, що фінансування охорони здоров`я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, асигнованих на охорону здоров`я, використовуються для забезпечення населенню гарантованого рівня медичної допомоги, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень з цих питань. Фінансування закладу охорони здоров`я відповідно до ст. 89 Бюджетного Кодексу України, здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету. Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Відповідно до статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» управління закладами охорони здоров`я, які належать територіальним громадам або передані їм, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення віднесено до власних повноважень органів місцевого самоврядування. Виконання органами місцевого самоврядування власних повноважень здійснюється у тому числі через створені ними установи. Статтею 128 КПК України передбачено, що цивiльний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав та свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. На органи прокуратури, відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України та вимог ст. 56 ЦПК України покладено представництво інтересів держави в суді випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У вiдповiдностi iз вимогами ч.4 ст.56 Цивiльно-процесуального кодексу України прокурор, який звертаєтъся до суду в інтересах держави, в позовнiй чи iншiй заявi, скарзi обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхiднiсть їх захисту, визначенi законом пiдстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здiйснювати вiдповiднi функції у спiрних правовідносинах. Згідно ч. 3 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред`являтися також за місцем завдання шкоди. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задовленню.

Outcome: approved