Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи заперечення проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON]., в якому просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що стане підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку по зазначеній квартирі та внесення змін в особовий рахунок на квартиру. В обґрунтування позову посилаються на те, що вони зареєстровані та проживають в квартирі по [ADDRESS], яка складається із двох житлових кімнат, житловою площею 28,6 кв.м., загальною площею 49,4 кв.м., і яка не є приватизованою. Крім них, в спірній квартирі значиться зареєстрованим колишній чоловік [PERSON] - відповідач [PERSON], який доводиться позивачу [PERSON] батьком. Особовий рахунок на квартиру відкритий на її, позивача [PERSON], ім'я. В лютому 2009 року, після припинення подружніх стосунків, відповідач добровільно залишив спірну квартиру, забрав всі свої особисті речі та частину спільного майна подружжя та виїхав проживати до своєї матері, а через декілька місяців фактично створив нову сім'ю та переїхав проживати до нової дружини за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 травня 2012 року, за її, позивача [PERSON], позовною заявою шлюб між нею та відповідачем було розірвано, і цим же рішенням встановлений факт припинення між ними шлюбних відносин більше трьох років на момент ухвалення рішення. Таким чином, з лютого 2009 року відповідач в спірній квартирі не проживає, інтересу до неї не проявляє, квартирну плату та комунальні послуги не сплачує, в квартирі відсутні особисті документи та речі відповідача. Вони, позивачі, ніколи не перешкоджали відповідачу проживати в спірній квартирі, і він у свою чергу із заявами про перешкоди в проживанні нікуди не звертався. На них, позивачів, покладаються обов'язки по сплаті комунальних платежів, утримання квартири. Крім цього, за місцем реєстрації відповідача надходять вимоги банків про погашення кредитів, про можливий арешт майна відповідача за його місцем реєстрації, що вимушує їх нервувати. Факт непроживання відповідача в квартирі по [ADDRESS] підтверджується актами ТОВ «Крона». Вважають, що [PERSON]. втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі внаслідок відсутності його в квартирі без поважних причин понад шість місяців. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до судового розгляду справи надали заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, і у випадку неявки відповідача - згодні на розгляд справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення, їм роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Представники третіх осіб - ТОВ «Абонент ХХІ», Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська ГУ ДВС України Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином згідно ст.ст. 74, 76 ЦПК України, надали суду заяви з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представників, заперечень проти позову не мають. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачів та третіх осіб, відповідно до вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України судовими повістками, які направлялися відповідачу поштовими відправленнями за його місцем проживання, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивачі не заперечують проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з їх згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - копія паспорту позивача [PERSON] ( а.с. 4), якою підтверджується її особа громадянина України; - копія паспорту позивача [PERSON] ( а.с. 5), якою підтверджується його особа громадянина України; - свідоцтво про укладення шлюбу ( а.с. 6), яким підтверджується факт укладення шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 29 жовтня 1988 року; - заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 травня 2012 року (а.с. 7), яким підтверджується факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , за позовом [PERSON], та факт припинення шлюбних відносин між подружжям за три роки до розірвання шлюбу; - свідоцтво про народження [PERSON] (а.с. 8), яким підтверджуються родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], як між сином та батьками; - акти про непроживання відповідача, складені ТОВ «Крона» 23 вересня 2013 року, 20 листопада 2012 року, 06 грудня 2011 року на підставі свідчень сусідів позивачів (а.с. 9-11), якими підтверджується факт непроживання [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську з лютого 2009 року; - копія особового рахунку на квартиру (а.с. 12) якою підтверджується факт реєстрації позивачів та відповідача в квартирі по [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську та факт відкриття особового рахунку на квартиру на ім'я [PERSON]; - повідомлення ТОВ «Абонент ХХІ» від 27 вересня 2013 року (а.с. 13), яким підтверджується, що відповідач до зазначеної установи із заявами про перешкоди в проживанні в квартирі по [ADDRESS] не звертався; - повідомлення Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська від 03 жовтня 2013 року ( а.с. 14), яким підтверджується, що згідно бази даних Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] із з заявами про перешкоди в проживанні в квартирі по [ADDRESS] не звертався; - квитанції (а.с. 15 - 19), якими підтверджується факт оплати позивачами комунальних послуг по квартирі по [ADDRESS]. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], відповідальним наймачем квартири є позивач [PERSON], що підтверджується копією особового рахунку на квартиру (а.с. 12. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 1988 року до 11 травня 2012 року, є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем (а.с. 6), свідоцтвом про народження позивача [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 травня 2012 року за заявою [PERSON] шлюб між нею та відповідачем було розірвано, і цим же рішенням встановлений факт припинення між подружжям сімейно-шлюбних відносин за три роки до розірвання шлюбу, тобто з 2009 року ( а.с. 7). Як встановлено судом, на підставі актів про непроживання відповідача, які складені ТОВ «Крона (а.с. 9-11) внаслідок опиту сусідів позивачів - мешканців квартир [NUMBER] [PERSON].), [NUMBER] ([PERSON].), [NUMBER] ([PERSON].), [NUMBER] ([PERSON].), відповідач [PERSON] не проживає в квартирі по [ADDRESS] з лютого 2009 року, і з будь-якими заявами про перешкоди в проживанні в зазначеній квартирі відповідач до ТОВ «Абонент ХХІ» та до Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська не звертався, що підтверджується повідомленнями ТОВ «Абонент ХХІ» (а.с.13), та повідомленням Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська (а.с.14). Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно відсутній в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин. Відсутність у відповідача інтересу до спірної квартири, як до приміщення, що потрібне йому для проживання, відсутність фактів створення відповідачу з боку позивачів перешкод у проживанні в цій квартирі, достовірно встановлені судом у судовому засіданні. Ці обставини не спростовані у судовому засіданні і підтверджені наданими суду позивачами і дослідженими судом доказами. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивачів, з таких мотивів. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи до уваги вищезазначене, та враховуючи той факт, що немає підстав не довіряти наданим доказам, суд вважає, що позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Outcome: approved