Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

В жовтому 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що 26 вересня 2019 р. між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Також на її вихованні та утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Батько дитини є здоровим, працездатним, тому вона просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. 20 листопада 2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Квятковський Д.В. подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачкою не надано суду доказів ухилення відповідача від утримання сина [PERSON] . Відповідач не заперечує, що він як батько дитини в силу ст.180 СК України, зобов`язаний утримувати дитину, що і робить за власною волею. Позов визнає частково, просить стягувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки не має постійного, регулярного доходу та здійснює догляд за матір`ю. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Квятковський Д.Б. позовні вимоги визнає частково у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про зміну імені вбачається, що 21 серпня 2020 року складено відповідний актовий запис №60 про зміну прізвища [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» дітей віком до 6 роківвстановлений мінімальний прожитковий мінімум в розмірі: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно заключення ЛКК від 29 жовтня 2020 року вбачається, що [PERSON] , 1967 року народження соматично здоровий. [PERSON] , 1936 року народження за станом здоров`я нездатна до самообслуговування і потребує постійного стороннього догляду, терміном на 4 місяці. З врахуванням вищенаведених вимог закону, матеріального становища відповідача, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 840,80 гривень судового збору.

Outcome: partial