overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області, Березненської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 21 вересня 2014 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, яка розташована в с. Лисинці поле № 6 Старокостянтинівського району. Вона є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON] Вчасно звернутись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини вона не змогла у звязку із своєю юридичною необізнаністю та відсутністю необхідних коштів. Разом з тим, визнала достатнім для неї шість місяці для подання заяви до нотаріальної контори. Представник позивачки, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Представник Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позов визнає, проти задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивачки про те, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини через своєю юридичну необізнаністю та відсутність необхідних коштів з поважних причин. З огляду на викладене, суд визначає позивачці додатковий строк шість місяців з дня набрання рішенням законної сили, для подання нею до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.03.2013 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в грудні 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сімї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сімї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просив суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, примирення вважає неможливим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Суд, вислухавши думки сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 02.03.2013 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в грудні 2014 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сімї. З грудня 2014 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою відповідача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.11.2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в жовтні 2015 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сімї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сімї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 25.11.2006 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в жовтні 2015 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сімї. З жовтня 2015 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою відповідача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 13.04.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 488. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останні роки спільного життя сторони не можуть проживати разом як сім'я, виконувати сімейні обов'язки та вирішувати нескладні поточні проблеми, тому позивач прийшов до переконання, що розірвання шлюбу це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. На думку позивача, збереження їх сім'ї та подальше спільне проживання з відповідачем, як подружжя, є неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Додала, що вона з позивачем не проживає разом однією сім'єю багато років. Просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії І-АМ №058893, виданого 13.04.2001 року, судом встановлено, що 13.04.2001 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 488 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 6, 7). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони багато років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 18 січня 2011 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судове засідання [PERSON] не зявився. В позовній заяві (а.с.2) він просить суд розглядати цивільну справу за його відсутності. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 18 січня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис №8. Відповідач обрала прізвище чоловіка [PERSON]. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №108597 від 18 січня 2011 року (а.с.5). 7 квітня 2011 року у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверджу-ється копією свідоцтва про народження дитини серії І-ОК №281012 від 24 жовтня 2014 року (а.с.6). 16 травня 2015 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Ця обставина підтвер-джується копією свідоцтва про зміну імені серії І-ОК №006643 від 16 травня 2015 року (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповіда-чем не допускається. З огляду на ці обставини суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допусти-мо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 30 серпня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Старівської сільської ради Бориспільського району. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольни-ти його. [PERSON] не зявилась у судове засідання. Вона завчасно у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверд-жується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.13). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про прове-дення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення [PERSON] та дослідивши письмові докази, суд дій-шов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 30 серпня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований вико-навчим комітетом Старівської сільської ради Бориспільського району, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №7. Ця обставина підтверджується ко-пією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №024790 від 30 серпня 2006 року (а.с.4). 13 листопада 2006 року у них народився син [PERSON] Ця обставина під-тверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №047179 від 20 листопада 2006 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грун-тується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з відповідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ними, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887001:01:016:0064 з цільовим призначення для будівництва і обслугову-вання житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул. Коцю-бинського, 19 в с. Сошників Бориспільського району, та земельної ділянки площею 0,43 га з кадастровим номером 3220887000:02:010:1052 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої по вул. Коцюбинського в с. Сошни-ків Бориспільського району. Місце розташування земельних ділянок не відповідає гене-ральному плану с. Сошників Бориспільського району. Крім того, частина другої земель-ної ділянки розташовується за адміністративними межами цього населеного пункту. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887001:01:016:0064 з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Коцюбинського, 19 в с. Сошників Бориспільського району, та земе-льну ділянку площею 0,43 га з кадастровим номером 3220887000:02:010:1052 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Коцюбинського в с. Сошників Бориспільського району. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольни-ти його. Інші учасники цивільного процесу не зявились у судове засідання. Суд вживав за-ходи, спрямовані на завчасне повідомлення їх у встановленому порядку про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Згідно з ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з мо-менту державної реєстрації цього права. В матеріалах цивільної справи містяться копії свідоцтв про право власності на не-рухоме майно №23558751 від 27 червня 2014 року (а.с.68) та №23502189 від 26 червня 2014 року (а.с.73), з яких вбачається, що за позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 3220887001:01:016:0064 з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господар-ських будівель і споруд, розташовану по вул. Коцюбинського, 19 в с. Сошників Борис-пільського району, та на земельну ділянку площею 0,43 га з кадастровим номером 3220 887000:02:010:1052 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського госпо-дарства, розташовану по вул. Коцюбинського в с. Сошників Бориспільського району. З огляду на це суд вважає, що за [PERSON] належить визнати право влас-ності на ці земельні ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою. Зазначив, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області [PERSON] визнана безвісно відсутньою з 19 січня 2011 року. В вересні місяці 2014 року помер його батько [PERSON]. Визнання матері [PERSON] померлою необхідно для оформлення спадщини. Представник заявника надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності на вимогах наполягає. Заінтересована особа Ізюмська міська та відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області надіслали письмову заяву в який просить суд розглянути справу без їх участі. Заяву визнають, та згодні з заявленими вимогами. Судовим розглядом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] і [PERSON] ( а.с. 11). [PERSON] помер 08 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. ( а.с. 12). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2012 року [PERSON], [INFO], уродженка села Петрівське Балаклійського району Харківської області визнано безвісно відсутньою з 19 січня 2011 року. ( а.с. 13). За обліковими даними Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON] [INFO] значиться як безвісті зникла, повідомлено до останньої заведено оперативно-розшукову справу. ( а.с. 14). [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 30 квітня 2004 року посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області, за реєстром № 1921 ( а.с. 15-17). Фізична особа\~може бути оголошена судом померлою, якщо у\~місці її постійного проживання\~немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок\~надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру\~- протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. ( ч. 1 ст. 46 ЦК України). Задоволення заяви [PERSON] має для нього юридичне значення. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив розірвати договір дарування від 25 листопада 1996 року укладений між ним та його дочкою [PERSON], за яким позивач подарував для відповідачки незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю сорок три відсотки, що знаходиться в смт. Понінка, по вул. Грушевського, № 77, розташований на земельній ділянці розміром 2000 кв. м. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначав що за умовами договору дарування [PERSON] зобовязувалась завершити будівництво вказаного будинку, та за їх домовленістю він повинен був проживати у новому будинку. Однак відповідачка після отримання в дар зазначеного обєкта нерухомості, своє зобовязання по завершенню будівництва не виконала, через що він змушений проживати у старому аварійному будинку, а тому бажає розірвати згаданий договір дарування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та погодився на проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в суд не зявилась, а також не зявилась на проведення судового засідання в режимі відеоконференції у суді за місцем її проживання, вона належним чином повідомлялась про час та місце проведення розгляду справи, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Залухавши представника позивача, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що 25 листопада 1996 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір дарування, за яким позивач подарував для відповідачки незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю сорок три відсотки, що знаходиться в смт. Понінка, по вул. Грушевського, № 77, розташований на земельній ділянці розміром 2000 кв. м. Згідно умови викладеної в договорі обовязки по закінченню будівництва житлового будинку покладались на набувачу цього будинку. Після укладення договору та до цього часу [PERSON] будь-яких робіт по завершенню будівництва не здійснила. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За положеннями ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Приймаючи до уваги, що відповідачка не дотрималась свого зобовязання по завершенню будівництва спірного будинку, яке являлось обовязковою умовою укладення договору дарування, та не бажає добровільно змінити, або ж розірвати цей договір, а тому на підставі наведених норм суд вважає за можливе розірвати укладений між сторонами договір дарування. Оскільки позивач не заявив вимогу щодо стягнення з відповідачки понесених ним судових витрат, тому суд дане питання не вирішує.

Outcome: approved