Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини по даному позову регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 06.09.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 1316/19 виданою Харківський НПУ ім. Г.С.Сковороди позивач навчається на першому курсі факультету іноземної філології денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2020 року, форма навчання - державне замовлення. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] , останній стипендія не нарахована. Відповідно до довідки про доходи № 5 від 20.01.2020 року мати позивача - працює в КНП «Міська лікарня № 2» та отримує заробітну плату, яка за період з 01.07.2019 року по 31.12.2019 року складає 20063,38 грн., тобто у середньому 3359,26 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи. Відповідач [PERSON] працює начальником зміни у ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», має стабільний заробіток, розмір якого за період з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2019 року складає 130855,92 грн., тобто в середньому 21809,32 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи від 02.06.2020 року, виданою ПрАТ «НКМЗ». Як вбачається з довідки про доходи із заробітку відповідача у грудні 2019 року, січні 2020 року відраховано аліменти на утримання доньки у сумі 4713,48 грн. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є повнолітньою донькою відповідача, якій на час розгляду справи виповнилося 18 років, навчається у Харківському національному педагогічному університету імені Г.С. Сковороди на денній формі навчання, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є батьком позивача, має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, та має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці. Згідно ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я сторін, а також їх матеріальний стан. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку батьків по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, мати позивачки, [PERSON] є фізично здоровою, має роботу та постійний заробіток, отже також має можливість надавати допомогу позивачу. Отже, враховуючи усі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь повнолітньої доньки підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), які підлягають стягненню з часу звернення до суду з позовом та до закінчення навчання. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої доньки відповідача, який продовжує навчання, та рівню платоспроможності самого відповідача. За таких обставин, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача щодо позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial