Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Виконавчий комітет Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Однак, з 2017 року [PERSON] спільно з [PERSON] та їх неповнолітнім сином не проживає, поїхала з дому у невідомому напрямку. Батько дитини самостійно займається утриманням свого неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участь у вихованні дитини, не піклується про стан його здоров`я та духовний розвиток, не проявляє батьківської турботи, не допомагає матеріально. Батько дитини [PERSON] працює в КП «Благоустрій» отримує заробітну плату, турбується про дитину, забезпечує її усім необхідним для життя та навчання. За таких обставин подальше збереження батьківських прав недоцільне і неможливе, оскільки суперечить моральним засадам та суттєвим інтересам дитини, а тому просять позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] . Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Представник позивача Виконавчого комітету Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. На задоволенні позовних вимог наполягають. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Представник третьої особи орган опіки та піклування Виконавчого комітету Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.09.2020, виданого Вергунівською сільською радою Черкаського району Черкаської області. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 30.09.2021, на момент обстеження було встановлено, що [PERSON] , зі слів [PERSON] , поїхала з дому близько трьох років назад, місце її проживання чи перебування йому не відоме. Будинок має дві кімнати, опалюється дровами, вода відсутня. З меблів в будинку наявні 2 спальних ліжка, шафа, телевізор, 2 столи, крісла, холодильник. Одна кімната використовується для відпочинку, інша - кухня. В кімнаті шафою перегороджено місце для дитини. Наявне окреме ліжко, стіл для приготування уроків. Дитина забезпечені одягом, для школи придбані нові речі та шкільне приладдя. Приготування їжі здійснюється на електричній плитці. Продуктами харчування родина забезпечена. Відповідно до довідки та характеристики Зорівської сільської ради Золотоніського району від 18.10.2021, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] . За період проживання з 2015 року по 24.10.2017 зарекомендувала себе посередньо. За час проживання інколи зловживала спиртними напоями та не приділяла належної ували своїй родині. Працювала на території с. Мехедівка робітником по ЦПХ та соціальним робітником. Скарг від мешканців села на [PERSON] не поступало. З висновку Виконавчого комітету Зорівської сільської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » від 23.09.2021 вбачається, що з метою захисту законних прав та інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є первоосновою розвитку особистості дитини. Згідно ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Однією з таких підстав є ухилення батьком від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Вирішуючи справу, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункти 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). З аналізу досліджених доказів, судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу, проживаючи окремо від сина, взагалі не спілкується з ним, не здійснює належного догляду, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, тобто ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, виходячи, перш за все, з найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 908,00 грн,

Outcome: approved