Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що з відповідачем вони проживали у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року по 2011 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записано відповідача. Усі обовязки по вихованню сина несе позивач, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не вказав, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що судові повістки направлені відповідачу за зареєстрованою у встановленому порядку адресою її місця проживання судовий виклик, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається вручений відповідачу належним чином. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Оскільки в судове засідання сторони по справі не з'явились, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що за час перебування у фактичних шлюбних відносинах, у сторін, 30.11.2010 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 301885 від 25.12.2014 року. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження записано відповідача.(а.с.4) На день звернення до суду дитина знаходиться на утриманні матері, відповідно до довідки Великомитницької сільської ради № 1797 від 23.10.2015 року.(а.с.5) У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 1032 грн., від 6 до 18 років складає 1286 грн. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме, що дитина має нормальний стан здоровя, являється матеріально незабезпеченою, а відповідач являючись батьком дитини, маючи задовільний стан здоровя, оскільки іншого не доведено в судовому засіданні, має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved