Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою, що розташовується в Київській області, м. Бориспіль, провул. Пушкіна, 22, площею 0,10 га, зобовязавши [PERSON] прибрати електричну опору та металеву огорожу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він є власником зазначеної земельної ділянки, проте на даний час у нього не має вільного доступу до земельної ділянки, оскільки [PERSON] установив електричну опору та металеву огорожу, що перешкоджає підїзду до земельної ділянки позивача. На неодноразові звернення позивача до [PERSON] з проханням усунути перешкоди, останній ухиляється. Зважаючи на це, [PERSON] вважає, що слід усунути існуючі перешкоди у користуванні його земельною ділянкою. У судовому засіданні позивач підтримав предявлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи він у встановленому порядку повідомлений. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Представник виконавчого комітету Бориспільської міської ради [PERSON] позов підтримав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,10 га, що розташовується в Київській області, м. Бориспіль, провул. Пушкіна, 22. [PERSON] є суміжним землекористувачем. У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що за зверненням [PERSON] Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Бориспільської міської ради було проведено перевірку та виявлено, що на проїжджій частині в м. Бориспіль по провул. Пушкіна, 22, встановлено залізобетонну електричну опору (а.с.5). Крім цього, комісією у складі депутатів міської ради, начальника відділу благоустрою, головного спеціаліста відділу управління містобудування та архітектури за результатами виїзду на місцезнаходження земельної ділянки по провул. Пушкіна, 22 в м. Бориспіль було встановлено, що [PERSON] встановив металеву огорожу та електричний стовп, чим самим перегородив вільний доступ до земельної ділянки, що належить на праві власності [PERSON] Вказана обставина підтверджується листом виконавчого комітету Бориспільської міської ради про виконання доручення від 01 квітня 2011 року (а.с.21) та актом обстеження земельних ділянок на предмет дотримання законодавства по суміжному землекористуванні та використанні земельних ділянок (а.с.23-24). Таким чином, [PERSON] перешкоджає [PERSON] користуватися належною йому земельною ділянкою, зокрема перешкоджає вільному доступу до земельної ділянки. Зважаючи на це, суд вважає, що для відновлення порушеного права [PERSON] належить зобовязати [PERSON] прибрати електричну опору і металеву огорожу, що розташовані на землях загального користуванні при підїзді до земельної ділянки по провул. Пушкіна, 22 в м. Бориспіль. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції від 14 грудня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок. Предявлений ним позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved