Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Ізюмської міської ради Харківської області, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням, відшкодування (збитків) шкоди. Просила відновити її права по захисту майнових прав, а саме зобов'язати її саму усунути перешкоди у здійсненні нею права користуванням та розпорядженням нею житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS], провести відновлюваний ремонт квартири, а також звільнити стіну свого житлового приміщення від землі, привести прилеглу до будинку земельну ділянку в належний стан, знизив земельний рельєф до рівня, до відмітки пола першого поверху квартири № 4 згідно ДБН В.2.2-15-2005, зобов'язати відповідача не перешкоджати їй в проведенні вищевказаних відновлюваних та ремонтних роботах своєї оселі за вказаною адресою, стягнути на з відповідача на її користь матеріальні збитки в сумі 28624 грн. відповідно експертної оцінки вартості відновлюваного ремонту квартири від 06 жовтня 2015 року та за сплату послуг експертів в сумі 4100 грн., за сплату правової допомоги в сумі 1500 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102,40 грн., а всього 35326,40 грн., зобов'язати відповідача прибрати незаконно зведений нею паркан, розташований біля стіни будинку моєї квартири і до дороги [ADDRESS], та звільнити незаконно захоплену нею ділянку від будівельного сміття. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та спросили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надсилав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18 липня 1988 року, видане за рішенням виконкому Ізюмської міської ради за № 418 від 21 червня 1988 року замість договору дарування мені дідом [PERSON] від 24 березня 1964 року за № 861 на 3/20 частки, у зв'язку з перерозподілом часток, реєстраційний запис № 751 від 18 липня 1988 року Ізюмським міжміським бюро технічної інвентаризації, належить право власності на 9/50 ч. житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. (а.с.10). Співвласниками зазначеного двохповерхового будинку [ADDRESS] є [PERSON], яка займає квартиру № 3 на II поверсі, котра розташована над квартирою позивача; [PERSON], яка займає квартиру № 2 та [PERSON], який займає квартиру № 1. Вказаний двохповерховий будинок, розташований на земельній ділянці в центрі міста Ізюма, в землях Ізюмської міськради, котра була поділена в користування виконкомом Ізюмської міськради за трьома власниками квартир, а саме квартири № 1,2 та № 4. Навесні 2013 року відповідач самостійно захопила земельну ділянку зі сторони дороги [ADDRESS] та з боку від входу в її двір, та до її стіни квартири, огородив вказану ділянку шиферним парканом та стіною із шлакоблоку висотою 2 метри та завезла декілька машин (20-25 одиниць) землі та піску, засипала стіну житлового приміщення квартири позивача, що призвело до затікання дощової води в квартиру позивача, руйнування стелі, підлоги, стін, в зв'язку з чим житлове приміщення позивача вражено грибком та вже два роки не висихає. Раніше у двір позивача та квартиру вели капітальні східці з цегли та металу, котрими сім'я користувалася. Позивача зазначив, що відповідач самовільно ці східці зруйнувала, самовільно зняла та здала на вторчермет, цеглу розібрала та засипала землею, а також насипала самозахоплену земельну ділянку вище кладової квартири [ADDRESS]. Порушуючи Державні будівельні норми, відповідач утворила зливну яму з житлового приміщення позивача, її квартири, а також зчинила перешкоди у користуванні її власною оселею, ще і самовільно залила фундамент біля будинку. На неодноразові вимоги усунути перешкоди в здійсненні прав позивача привести самозапоплену відповідачем земельну ділянку в належний стан та звільнити від землі стіну квартири позивача ніяк не реагувала. За таких обставин позивач зі скаргою на неправомірні дії [PERSON] неодноразово зверталася до Ізюмського міськвідділу міліції, де мені було рекомендовано подати позов до суду в порядку цивільного судочинства (а.с.26); зверталася зі скаргою до головного архітектора м. Ізюма, котрий рекомендував звернутися до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 01.06.2016 року надав відповідь про те, що представником Департаменту з виїздом на місце [ADDRESS] не виявлено ознак капітального будівництва, що відповідно ст.ст. 20,21,26 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» огорожі, ворота, грати відносяться до малих архітектурних форм та є елементами благоустрою, що Організацією благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законодавством, що її лист до Департаменту направлено до Ізюмської міськради Харківської області.(а.с.33). Позивач зверталася також зі скаргою до Ізюмського міського голови та отримала відповідь від 21.07.2016 року, що комісією Ізюмської міськради було здійснено обстеження домоволодіння [ADDRESS], та виявлено «що громадянкою [PERSON] проведено самовільне будівництво підпірної стіни з влаштуванням дворової території на різних рівнях єдиного домоволодіння, внаслідок чого дощові та талі води накопичуються поряд з зазначеним об'єктом, що призводить до замокання стін першого поверху домоволодіння (власник [PERSON])». (а.с.34).Було рекомендовано мені вирішувати вказані в моєму зверненні питання в судовому порядку. Своїми противоправними діями [PERSON] порушила Державні будівельні норми, а саме ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», де вказано, що «етаж надземний - етаж з відміткою пола приміщень не нижче планіровочної відмітки землі. Перший поверх - це нижчий із надземних поверхів житлової будівлі», що підтверджується звітом експерта про оцінку вартості відновлюваних робіт моєї квартири від 06 жовтня 2015 року, що також підтверджується і іншим висновком експерта про технічний стан будівельних конструкцій та інженерних систем квартири по [ADDRESS] від 05 червня 2016 року. З вищевказаного слідує, що планіровочна відмітка землі (двір) повинна бути не вище відмітки пола першого поверху (квартир № 1 та № 4), що на даний момент наведених обстежень експертами не в повній мірі відповідає дійсності. Згідно ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.1 4.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що оцінка вартості відновлюваних робіт квартири позивача складає 28600 грн., а оплата за виконані послуги 1100 грн.; послуги за виконання висновку про технічний стан квартири - 3000 грн., тому в цій частині позову слід задовольнити. Суд вважає необхідним зобов'язати [PERSON] прибрати незаконно зведений паркан, розташований біля стіни будинку квартири [PERSON] і до дороги [ADDRESS] та звільнити незаконно захоплену ділянку від будівельного сміття. Щодо задоволенні позовних вимог в частині відновлення права позивача по захисту майнових прав, а саме зобов'язати саме позивача усунути перешкоди у здійсненні нею права користуванням та розпорядженням нею житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS], провести відновлюваний ремонт квартири, а також звільнити стіну свого житлового приміщення від землі, привести прилеглу до будинку земельну ділянку в належний стан, знизив земельний рельєф до рівня, до відмітки пола першого поверху квартири № 4 згідно ДБН В.2.2-15-2005, то суд зазначає, що в даному випадку відсутній спір про право, який характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов'язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Позивачем не надано до суду жодного доказу з боку перешкоджання позивачу самостійного усунення перешкод у здійсненні нею права користуванням та розпорядженням нею житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS], провести відновлюваний ремонт квартири, а також звільнити стіну свого житлового приміщення від землі, привести прилеглу до будинку земельну ділянку в належний стан, знизив земельний рельєф до рівня, до відмітки пола першого поверху квартири № 4 згідно ДБН В.2.2-15-2005. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial