Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В вересні 2016р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимог позивач обґрунтовував тим, що він є наймачем зазначеної квартири, в якій зареєстрований він, його дружина, син - відповідач, племінниця та дочка племінниці. Відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, однак добровільно залишив її в 2007р., забравши свої особисті речі, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, в квартирі не проживає, витрати по утриманню квартири не несе, а тому позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, через визначені законом друковані засоби масової інформації, в судові засідання не з'являвся, заперечення на позов не подавались, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у свою відсутність. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона проживає в [ADDRESS], знає особисто кожну із сторін. Свідку відомо, що відповідач добровільно залишив квартиру і з позивачем - своїм батьком не проживає в [ADDRESS], вже більше декількох років, при цьому свідку не відомо, що відповідачу чинились перешкоди у користуванні квартирою. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі, крім нього зареєстровані, його дружина - [PERSON], син - [PERSON], племінниця - [PERSON] та дочка останньої - [PERSON] Згідно з складеними Актами (а.с. 4-6) встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі [ADDRESS] з 2016р. В судовому засіданні не встановлено, що відповідач звертався до позивача чи відповідних органів з заявами, що йому чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача без поважних причин понад шість місяців, який підтверджується наданими письмовими доказами, показами допитаного свідка. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн., а також 1211,04 грн. - витрати, пов'язані з дачею оголошень в друковані засоби масової інформації про виклик до суду відповідача.

Outcome: approved