Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється єдиними спадкоємцем за заповітом від 18.05.2009 року всього майна своєї тітки [PERSON] та по закону дядька [PERSON], яких з 04.11.2009 року та 03.12.2009 року відповідно не має в живих. На цій підставі позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно [PERSON], яким є житловий будинок з господарськими спорудами за № 32, що по вул. Шереметівка в с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області. Своє звернення до суду із даним позовом позивач обґрунтовує тим, що повідомленням Деражнянського державного нотаріуса від 06.12.2011 року за вих. № 474/02-14 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], оскільки подані ним документи не підтверджували право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок та інше нерухоме майно. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом від 18.05.2009 року всього майна та майнових прав своєї тітки [PERSON], яка пішла з життя 04.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-БВ № 129455 від 04.11.2009 року, виданого Волоськівською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Крім того, [PERSON] також є єдиним спадкоємцем по закону свого дядька [PERSON], якого, згідно свідоцтва серії І-БВ № 129526 виданого Божиковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області не стало 03.12.2009 року, та з яким він проживав до дня відкриття спадщини в будинку № 32 по вул. Шереметівка в с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області, фактично прийнявши таким чином спадщину після нього. У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. В свою чергу, відповідно до ст. 328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Як вбачається з висновку від 17.12.2015 року про вартість майна житлового будинку № 32, розташованого по вул. Шереметівка в с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області, його ринкова вартість становить 29 433 грн.. Згідно з письмовим повідомленням нотаріуса Деражнянської державної нотаріальної контори від 06.12.2011 року за вих. № № 474/02-14 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений вище житловий будинок, з підстав відсутності правовстановлюючого документа на нього на імя спадкодавця. Відповідно до вимог ст. 1236 ЦК України, заповідач має право заповідати належне йому майно, майнові права та обов'язки в любий час. Склад спадкового майна визначається на момент відкриття спадщини й не мало значення чи було дане майно у заповідача на момент складання заповіту. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем своєї тітки [PERSON] за заповітом від 18.05.2009 року, посвідченим сільським головою с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області та зареєстрованим в Реєстрі за № 15, та спадкоємцем свого дядька [PERSON] за законом, що підтверджується довідками №№ 449 та 494 Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Разом з тим, згідно довідки № 10 Волоськівської сільської ради Деражнянського району від 13.01.2010 року, [PERSON], проживав разом з [PERSON] в будинку № 32 по вул. Шереметівка у с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області. Так, відповідно до п.1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Як вбачається, із технічної документації № 217 на домоволодіння по вул. Шереметівка, 32 в с. Волоському Деражнянського району Хмельницької області, на момент завершення будівництва вказаного будинковолодіння та в період до 12 квітня 2004 року (часу втрати чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР) державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася. Таким чином, належність [PERSON] за життя права власності на житловий будинок № 32 по вул. Шереметівка, 32 в с. Волоському Деражнянського району Хмельницької області підтверджується довідками про виписки із погосподарської книги №4 за 1974-1976 роки (особовий рахунок №217), відповідно до якої вона була зареєстрованою та дійсно проживала за вищезазначеною адресою разом із своїм чоловіком [PERSON].(а.с. 15 та 16). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання за ним права власності на спірне спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved