Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Система Груп» про стягнення солідарно з них на користь [PERSON] заборгованість за договором Позики б/н від 10.08.2017 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] на суму 2 500 000 (Два мільйони п'ятсот ) гривень 00 копійок. Позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить в рахунок погашення заборгованості на користь [PERSON] звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, що була предметом залогу відповідно до іпотечного договору від 10 жовтня 2017 року укладеного між позивачем та ТОВ «Систем Груп». З урахуванням уточнених вимог просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу квартири та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. У судове засідання позивач та відповідачі не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 10 серпня 2017 року між [PERSON] (далі Позивач) та [PERSON] був укладений договір позики б/н від 10 08.2017 р.(далі договір позики), відповідне до умов якого позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв 2 500 000 гривень з зобов'язанням повернути таку ж саму суму до 13 жовтня 2017 року. Так, відповідно по п. 3 Договору позики, Позичальник зобов'язаний повернута гроші в сумі 2 500 000 гривень копійок в строк до 13 жовтня 2017 року. Відповідно до пунктів 5.6 вищезазначеного договору грошова сума, вказана в п. 1 договору, отримана Позичальником та перерахована ним під час підписання цього договору. Позичальник свідчить, що він отримав суму в якості позики у розмірі 2 500 000 гривень гривен 00 копійок. В якості забезпечення виконання зобовязань по договору Позики [PERSON] (Позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Система Груп», в особі директора [PERSON] (Відповідач 2) уклали між собою договір поруки від 10 серпня 2017року, (далі - «договір поруки 1») Крім того 11 серпня 2017 року [PERSON] Вікторович;Позивач) та [PERSON] (Відповідач 3 ) уклали між собою договір поруки. (далі - «договір поруки 2» ). Відповідно до п. 1. Вищезазначених договорів поруки 1 та 2 Поручителі (Відповідач 2 та Відповідач 3) поручаються перед Кредитором (Позивачем) за виконання [PERSON], податковий номер [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [INFO], вул [PERSON] . буд. 2, свого обов'язку за договором позики грошей на суму 2\~500\~000, 00 (два мільйони пятсот тисяч) гривень від 10.08.2017 року. Відповідно до абз. 3 п. 6 вищезазначених договорів поруки Порука не припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, та Поручитель поручається за нового Боржника. Позивач взяті на себе зобовязання за Договором позики виконав надав [PERSON] грошову суму в розмірі 2 500 000 гривень гривен 00 копійок, що підтверджується боржником в п. 5.6 договору та про що зазначалось вище. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за Договором позики не виконав. За період дії основного договору, останньою не здійснено на користь Позивача жодного платежу в рахунок погашення боргу. На 13 жовтня 2017 року належна сума позики в розмірі 2 500 000 гривень Позивачу не повернута. Таким чином, загальна сума заборгованості за договором позики від 10.08.2017р. на 23 жовтня 2017 року становить 2 500 000 гривень 00 копійок. 15.10.2017 між [PERSON], [PERSON] (Відповідачем 1) та Позивачем було укладено договір про переведення боргу. Відповідно до п.2 зазначеного договору Первісний боржник ([PERSON]Б.) переводить на [PERSON] боржника (Відповідач 1) борг (грошове зобов'язання) у розмірі 2 500 000 (Два мільйони п'ятсот тисяч) гривень 00 к., що виник на підставі Основного договору (Договір позики від 10.08.17), а [PERSON] боржник погоджується виконати зазначене грошове зобовязання. Пунктом 3 договору про переведення боргу зазначено, що кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника [PERSON] боржником в Основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором В якості забезпечення виконання зобов'язань по договору Позики, Позивач і Відповідач 2 уклали між собою іпотечний договір від 10 жовтня 2017 року, посвідчений 10.10.2017 року [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 153221 (далі - «іпотечний договір»). Предметом залогу, відповідно до п.1.1 вищезазначеного Іпотечного договору, було визначено нерухоме майно: -квартира, загальною площею 112,9 кв. м. розташовану за адресою місто Київ, вулиця Ділова (вулиця Димитрова (Печер., Голос. Р-н) будинок 2 б(два «б»), квартира 76 (сімдесят шість) 14 жовтня 2017 року, позивач шляхом особистого вручення, передав Відповідачу 2, про що свідчить особиста підпис іпотекодавця на документі, «Вимогу про усунення порушення щодо виконання основного зобов'язання» . «Вимогою про усунення порушення щодо виконання основного зобов'язання», Позивач повідомив Відповідача 2 про порушення [PERSON]Б взятих ним на себе зобовязань по поверненню суми позики за договором безпроцентної позики грошей, що був укладений між ними, виконання зобов'язань за яким забезпечується Іпотечним договором, укладеним між ними та посвідченим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за N 15322 та вимагав повернення усієї суми позики яка становить 2 500 000 (Два мільйони пятсот тисяч ) гривень 00 копійок. У разі неповернення вказаної суми в тридцяти денний строк, вона буде стягнута в порядку передбаченому в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу будь-якій особі-покупцеві Вимога містила: - відомості - вимоги про усунення порушення виконання основного зобов'язання по поверненню суми за договором безпроцентної позики грошей, що був укладений між Позивачем та Відповідача 1 на суму 2 500 000 (Два мільйони пятсот тисяч) гривень 00 - вимогу про повернення усієї суми позики на суму 2 500 000 (Два мільйони пятсот тисяч) гривень 00 копійок. - попередження про стягнення суми боргу . основної суми позики в примусовому порядку та звернення стягнення на предмет іпотеки, який забезпечував виконання вищенаведеного договору позики шляхом продажу предмету іпотеки в порядку ст. 38 ЗУ « Про іпотеку»: позасудове врегулювання передбачено договором про задоволення вимог іпотеко держателя, який міститься у іпотечному договору у вигляді застереження. Відповідно до п.9 договору Позики у разі невиконання Позичальником свого зобов'язання з повернення позиченої суми в строк, вказаний в п. 3 цього договору. Позикодавець вправі пред'явити цей договір до стягнення в примусовому порядку Розділом 6 Іпотечного договору регламентовано порядок та способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Так відповідно до п.6.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель мас право вимагати дострокове виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки у наступних випадках: -у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобовязань, що забезпечені іпотекою згідно з п.2 цього Договору, а в інших випадках, передбачених Договором позики; -у разі порушення Іпотекодавцем всіх або окремих засвідчень і гарантій, вказаних в цьому Договорі, та/або у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем всіх або окремих обовязків, встановлених цим Договором В п. 6.2 зазначено, що у випадках, передбачених п.п 6.1 цього пункту Договору. Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення відповідного порушення протягом 30 днів з моменту отримання Іпотекодавцем цієї вимоги. Сторони домовились також, що у разі відмови Іпотекодавця від одержання вищевказаної вимоги, підтвердженої відповідною відміткою особи, яка її доставляє, або у разі повернення вимоги з відміткою «За закінченням терміну зберігання», вважається, що Іпотекодавець повідомлений про зміст цієї вимоги. Якщо протягом встановленого 30-тиденного строку з моменту відправлення повідомлення вимога Іпотекодержателя залишається невиконаною. Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки. Пунктом 6.3 Договору передбачено, що за вибором Іпотекодержателя застосовується один із виведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: За рішенням суду у встановленому законодавством порядку; У безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса: Згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. викладеним в пп. 6.4, та пп.6.5. цього пункту Договору: Інші способи, передбачені законодавством України на момент здійснення стягнення: В свою чергу пунктами 6.4 та 6.5 Іпотечного договору передбачено, що спосіб звернення стягнення на Предмет іпотеки може здійснюватися у позасудовому порядку шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та продажу Іпотекодержателем Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» Відповідно до п.6.5.2 Іпотечного договору, ціна продажу Предмета іпотеки визначається згідно звіту про незалежну оцінку суб'єкта оціночної діяльності щодо вартості Предмета іпотеки, виконаного після прийняття Іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки. Кандидатура незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності визначається Іпотекодержателем. Статтею 12 ЗУ « Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель мас право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. В ст. 7 ЗУ « Про іпотеку» зазначено, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. З огляду на вищезазначені факти, з 14 жовтня 2017 року у Позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб передбачений п.6.3 іпотечного договору, серед яких зокрема е задоволення вимог Іпотекодержателя за рішенням суду у встановленому законодавством порядку . В статті 39 ЗУ «Про іпотеку» зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, серед наведеного, зазначаються: спосіб застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. В статті 38 ЗУ «Про іпотеку», серед іншого, зазначено наступне: Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Пунктом 1.2 сторони «Іпотечного договору» погодили вартість Предмету іпотеки, яка склала 2 500 000 (Два мільйони пятсот тисяч ) гривень 00 копійок Що до вимоги про належне письмове повідомлення Іпотекодавця за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу, Іпотекодержателям виконана шляхом особистого вручення Відповідачу 1 «Вимоги про усунення порушення щодо виконання основного зобов'язання», про що свідчить особиста підпис боржника на документі від 14.10.2017 року, про що зазначалось вище. Відповідно до чинних положень ч. 1 ст. 35 ЗУ « Про іпотеку» N 898-ІV, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель має право прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. З такої редакції вбачається, що додержання виписаної в ній процедури попередження є обов'язковим для випадку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (ст. 36 Закону N 898-ІV), який є лише одним із трьох основних, передбачених ч. З ст. 33 цього Закону, способів звернення стягнення на предмет іпотеки (за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Невиконання іпотекодержателем указаної вимоги закону у разі предявлення ним до суду позову не є підставою для відмови в позові, оскільки позивачем реалізується не позасудовий. а судовий порядок звернення на заставлене нерухоме майно. Підтвердженням цієї тези є ч. 2 ст. 35 Закону N 898-ІV? якою передбачено, що положення ч. 1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися в будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду в установленому законом порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved