overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним кредитним договором №500962241 від 15 жовтня 2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 52397,13 гривень. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 08 грудня 2015 року має заборгованість в сумі 60604,08 гривень. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 52397,13 гривень, що підтверджується копіями кредитного договору №500962241 від 15 жовтня 2014 року та додатком №1 до нього (а.с.5-8), копією анкети-заяви на отримання кредиту (а.с.9), копією нової редакції Статуту ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.18-19). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.12) станом на 08 грудня 2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 60604,08 грн. в тому числі: 49305,67 грн. заборгованість за кредитом, 2451,06 грн. - заборгованість за відсотками, 7047,35 грн. - заборгованість по комісії, 1800,00 грн. - штраф. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1218,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на ім'я відповідача відкритий особовий рахунок №1757 для оплати коштів за послуги з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення. Згідно отриманої розрахункової книжки він повинен оплачувати надані послуги по квартирі [ADDRESS]. Оскільки відповідач плату за надані послуги не проводив утворилася заборгованість за теплову енергію у розмірі 17770,12 грн. та заборгованість за послуги по водопостачанню та водовідведенню у розмірі 22770,42 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що заборгованість відповідача по водопостачанню та водовідведенню складає 22770,42 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-11). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.12-17) борг відповідача за теплову енергію становить 17770,12 грн. Однак з врахуванням поданої позивачем довідки №134/5 від 16 березня 2016 року (а.с.39) стягненню підлягає 8778,06 грн. Відповідно до ст. 68, 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, але оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість за теплову енергію, водопостачання та водовідведення не сплачує суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію в сумі 8778,06 грн., заборгованість за водопостачання та водовідведення в сумі 22770,42 грн. та, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати в сумі 1638,00 грн (судовий збір - 1218,00 грн., витрати на публікацію оголошення в пресі - 420 грн.).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредит на 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання Банк виконав ціликом в обговорений у договорі термін, але відповідач зобовязання в обговорений термін не виконав і не виконує на даний час допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим за ним виникла заборгованість у розмірі 21026.52 грн. Представник позивача надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутність. Проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився. Заперечень на позов не надав. У відповідності до вимог ст. ст. 74,76 ЦПК України судом вживались заходи для виклику відповідача. Зі письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами був укладений кредитний договір б/н від 08.05.2007 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку який складався з Заяви (анкети) позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою . Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, заборгованість за [PERSON] станом на 31.10.2015 р. складає 21026.52 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач будучи зобовязаним щомісячно вносити платежі по договору , припинив виконувати взяті на себе зобовязання допускаючи прострочення платежів . На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредит на 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання Банк виконав ціликом в обговорений у договорі термін, але відповідач зобовязання в обговорений термін не виконав і не виконує на даний час допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим за ним виникла заборгованість у розмірі 24255.89 грн. Представник позивача надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутність. Проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився. Заперечень на позов не надав. У відповідності до вимог ст. ст. 74,76 ЦПК України судом вживались заходи для виклику відповідача. Зі письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами був укладений кредитний договір б/н від 05.07.2012 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку який складався з Заяви (анкети) позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, заборгованість за [PERSON] станом на 30.09.2015 р. складає 24255.89 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач будучи зобовязаним щомісячно вносити платежі по договору , припинив виконувати взяті на себе зобовязання допускаючи прострочення платежів . На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, а донька залишиться проживати разом з відповідачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 113. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати разом з відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]»ї Олександрівни про звернення стягнення на предмет застави, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, набутого під час шлюбу, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 13 лютого 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з травня 2015 року. Примирення та збереження сімї вважає не можливим, спору про розподіл майна між ними не має, а тому просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, наполягав на розірванні шлюбу, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, якою визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2015 року, сімя фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає відповідачу прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 14.02.2009 року помер його батько [PERSON], який проживав в [INFO]. Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,21 га., призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, вартістю 62765 грн. 08 коп., що розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Крім позивача\~ першочерговим спадкоємців за законом є мати [PERSON] та сестра [PERSON], які спадщину не приймали та на неї не претендують, про що надали відповідні заяви. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 14.02.2009 року помер [PERSON],\~ який до дня своєї смерті проживав в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 140263 від 16.02.2009 року (а.с. 5). Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,21 га., призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пустовійтівської сільської ради, Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ВН, виданим Пустовійтівською сільською радою 17.10.2001 року, зареєстрований за № 36. (а.с.6) Станом на 27.11.2015 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 62765 грн. 08 коп.(а.с.7) Відповідно до довідки Пустовійтівської сільської ради № 378 від 11.11.2015 року після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є син [PERSON], дочка [PERSON] та дружина [PERSON]Р.(а.с.8) Факт того, що [PERSON] був батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 833892 від 06.10.1951 року(а.с.11) Дані правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України,\~ право власності набувається на підставах незаборонених законом.\~ Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлої, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки факт спільного проживання знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, позивач підтримує позовні вимоги, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.\~ На підставі\~ ст.ст. 1223, 1225, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття та просить суд стягнути з відповідача на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 25 426 грн., моральну шкоду в розмірі 10 197, 20 грн., грошові кошти за послуги експерта ТОВ «Агентство Експертної Оцінки» у розмірі 800 грн., грошові кошти за висновок соціально-психологічного дослідження у розмірі 1000 грн. Зобов'язати відповідача до початку робіт по усуненню протікань, накрити терассу цератою, або іншим матеріалом для негайного усунення протікань. Визначити з відповідачем крайній термін будівельних робіт по усуненню протікань. 02.03.2016 року позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову та просить суд накласти арешт на квартири [ADDRESS] Вказує, що квартира на даний час виставлена на продаж. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаюся на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Дослідивши матеріали справи, та з урахуванням співмірності розміру вимог з видом забезпечення позову, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки, вартість зазначених квартир значно перевищує розмір завданих збитків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову вказує, що 08.07.1998 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 774. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Вказує, що на протязі останніх шести років сімейне життя не склалося, їх не об'єднують жодні почуття та інтереси. Спільне життя не склалося зокрема через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та сімейні обов'язки. Вказує, що спору щодо виховання дитини у них немає, дитина залишається проживати з матір'ю. Будь-які спори майнового характеру відсутні. У зв'язку із вищевикладеним просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до канцелярії суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, просить шлюб розірвати. Вказує, що спорів щодо проживання дитини та поділу майна немає, не проживають разом останніх 6 років. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, вказує, що позов визнає, просить шлюб розірвати. Спорів щодо поділу майна та проживання дитини немає. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 08 липня 1998 року в Відділі реєстрації актів громадського стану Мінського району міста Києва, атовий запис № 774. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Спір щодо поділу майна відсутній. Сторони не проживають однією сім'єю останні 6 років, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, а тому шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння між сторонами. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 08.08.2009 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1039. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] - [INFO]. На протязі останніх 2 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між ними постійно виникали сварки, свідком яких не рідко ставала їхня дитина. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. У зв'язку із вищевикладеним просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Пояснила суду, що з 29.10.2015 року вони з позивачем проживають окремо. Зазначила, що майновий спір існує. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1039. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] - [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Спір щодо поділу майна існує. Сторони не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, а тому шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння між сторонами. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved