Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON], яка є рідною сестрою позивача. За життя спадкодавцю належало нерухоме майно: кв. [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, за якою 03.08.2015 року відкрито спадкову справу. Після смерті спадкодавця відповідач у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулась. Постановою нотаріуса від 27.11.2015 року їй було відмовлено в видачі свідоцтва на право на спадщину за законом. Прохає суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно в вигляді кв. [ADDRESS] після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, в письмовій заяві позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, прохала розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкодавець [PERSON] померла [INFO], після її смерті відкрилась спадщина в вигляді нерухомого майна: кв. [ADDRESS]. Після її смерті спадкоємцями є її рідні сестри [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7, 9-12) Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. За правилами ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] є рідними сестрами, що підтверджується їх свідоцтвами про народження, де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Після укладення шлюбу с [PERSON] 27.04.1977 року позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а. с. 6). Спадкоємців першої черги в спадкодавця не має. 03.08.2015 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], було відкрито спадкову справу №76/2015 (а. с. 8). Відповідач [PERSON] із відповідною заявою про прийняття спадщин в встановлений законом строк до органів нотаріату не зверталась. 27.11.2015 року постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, Стаднік О.О., було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку із тим, що позивачем не надано документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на кв. [ADDRESS] за життя спадкодавця [PERSON] в МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 13). За правилами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в ред. 19.06.1992 року) приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України, а згідно з п. 5 ст. 8 передача квартир у власність громадян оформлялася свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах і не потребує нотаріального посвідчення. 31.03.1994 року Маріупольським державним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло: кв. [ADDRESS], яка за життя належала спадкодавцю (а. с. 9-12). Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, було передбачено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності не залежало від державної реєстрації до часу набрання сили чинного Цивільного кодексу України (в редакції від 16.01.2003 року) та Закону України від 01.07.2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи, що спадкодавець отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно 31.03.1994 року, тобто за діючим на той час законодавством правомірно набула право власності на нерухоме майно, визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved