Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

В жовтні 2019 року представник позивача ТОВ «ФК «Європейської агенції з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0245/82/0643079 в розмірі 23425,92 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 19.10.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0245/82/0643079, відповідно до якого відповідач отримав кошти в сумі 17402,40 грн. Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним договором. 28.11.2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір відступлення права вимоги за договором № 20171128, відповідно до умов якого АТ «КІБ» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками. Відповідно до Реєстру боржників № 7 від 16.04.2018 року до Договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28.11.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги за договором до відповідача [PERSON] на загальну суму 23425,92 грн. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму боргу в примусовому порядку та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.10.2019 року, у справі було відкрито провадження та призначенго розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію зазначеної ухвали було направлено сторонам у справі. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача відзив на позов або інші клопотання до суду не надходили. В позові представник позивача просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував. Згідно із ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.10.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0245/82/0643079, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 17402,40 грн. З умовами кредитного договору [PERSON] був ознайомлений, зобов`язався виконувати умови кредитного договору. Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним договором. 28.11.2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір відступлення права вимоги за договором № 20171128, відповідно до умов якого АТ «КІБ» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками. Відповідно до Реєстру боржників № 7 від 16.04.2018 року до Договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28.11.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги за договором до відповідача [PERSON] на загальну суму 23425,92 грн. 20.04.2018 року ПАТ «Комерційний індустріальний банк» листом повідомив відповідача [PERSON] про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 20.04.2018 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також повідомило листом відповідача [PERSON] про порядок погашення заборгованості по договору на суму 23425,92 грн. З долученого розрахунку вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 16.04.2018 року має заборгованість за кредитним договором № 014/0245/82/0643079 від 19.10.2017 року в сумі 23425,92 грн. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 536 ЦПК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд приймає розрахунок заборгованості, наданий стороною позивача та вважає їх належним та допустимим доказом, який підтверджує суму, яка підлягає стягненню, в зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунків позивача, як і не надано доказів належного виконання зобов`язань. Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором, що свідчить про неналежне виконання, останнім, умов укладеного договору, а також позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір.

Outcome: approved