Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] з вимогами про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та поділ спільного майна подружжя, придбаного під час шлюбу. Ухвалою від 26 грудня 2014 року вимоги про поділ спільного майна подружжя буди виділені в окреме провадження. Згідно з останньою редакцією вимог від 21 липня 2015 року (а.с. 85-88) Позивач просив суд в порядку поділу спільного майна подружжя, а саме: квартири [ADDRESS], в м. києві, визнати за сторонами по 1/2 частці у праві власності на неї. У судовому засіданні Позивач та його представник позов підтримали, просили суд його задовольнити. Позивач зазначив, що станом на день розгляду справи квартира перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Правекс-Банк», зобов'язання за кредитним договором, який забезпечується зазначеною іпотекою, не виконані, існує заборгованість за кредитом. Відповідач та її представник не заперечували проти поділу спільної власності подружжя, проте звернули увагу на некоректність сформульованих Позивачем вимог. Від третьої особи ПАТ КБ «Правекс-Банк» до суду надійшли письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що як іпотекодержатель за договором іпотеки від 08.08.2006р., яким забезпечені вимоги банку по кредитному договору №616-020/06Р від 08.08.2006р., заборгованість за яким не погашена, банк заперечує проти відчуження предмету іпотеки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23.11.2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб. (а.с.9) Під час перебування сторін у шлюбі між [PERSON] (в інтересах сім'ї) та АКБ «Правекс-Банк» було укладено кредитний договір №616-020/06Р, згідно з яким Позивач отримав в кредит 25000 доларів США строком до 08 серпня 2031 року. Того ж дня [PERSON] в інтересах сім'ї було придбано квартиру [ADDRESS], і зазначена квартира була передана в іпотеку АКБ «Правекс-Банк» в якості забезпечення виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором (Договір іпотеки №616-020/06Р від 08.08.2006р.). 28 серпня 2012 року до кредитного договору та договору іпотеки сторонами було внесено зміни, якими змінено валюту зобов'язання на гривні (загальна сума зобов'язання станом на 28.08.2012р. становила 154174,52 гривні) та підвищено процентну ставку до 14% річних. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином квартира [ADDRESS] є спільною власністю подружжя. Даний факт сторонами не заперечується. Стаття 70 Кодексу встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст.71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відтак, враховуючи, що частки подружжя у спільній власності є рівними, суд приходить до єдино можливого порядку поділу майна в даному випадку шляхом визнання за сторонами по 1/2 частці у праві власності на квартиру. Суд не може погодитись із запереченнями банку, який вважає неможливим поділ майна подружжя, яке перебуває в іпотеці банку, з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 61 Сімейного кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 65 Кодексу встановлює, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. За таких обставин, враховуючи, що кредит був отриманий Позивачем в інтересах сім'ї з метою придбання майна у спільну сумісну власність подружжя, співвласниками, як встановлено вище, придбаної квартири стали обидва подружжя. Вони ж обидва фактично є і позичальниками, і іпотекодавцями за договорами, укладеним від імені [PERSON] з банком. Стаття 9 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотекодавець може відчужувати предмет іпотеки тільки за згодою іпотекодержателя. Разом з тим, самого по собі розпорядження предметом застави під час поділу майна між подружжям, як співвласниками, не відбувається, оскільки власники цього майна не змінюються, а визначаються лише їх частки. Відтак, порушень прав ПАТ КБ «Правекс-Банк», як іпотекодержателя, внаслідок поділу предмету іпотеки між подружжям суд не вбачає, переважне його право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки зберігається. В той же час судом встановлено, що зобов'язання з кредитним договором №616-020/06Р станом на день розгляду справи повністю не виконані, за Позичальником існує строкова заборгованість в розмірі 161468,41 гривень, в тому числі: - 147415,16 гривень - позичкова заборгованість; - 296,43 гривень - пеня; - 12376,37 гривень - проценти за користування кредитом; - 1380,45 гривень - пеня за несвоєчасне погашення процентів. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не зважаючи на те, що Позивач не просить здійснити поділ боргових зобов'язань подружжя, обов'язок встановити загальний обсяг нажитого майна передбачений п. 23 Постанови, а тому, на переконання суду, окрім майна, поділу підлягають також і зобов'язання подружжя, зокрема ті, які випливають з укладеного з ПАТ «Правекс-Банк» в інтересах сім'ї кредитного договору №616-020/06Р від 08.08.2006р. При цьому розподіл зобов'язань Позичальника за кредитним договором між Сторонами слід розуміти так, що згідно з судовим рішенням розподіленими навпіл будуть вважатися усі непогашені зобов'язання, строк сплати яких настав станом на день ухвалення рішення (сплата тіла кредиту, процентів, пені тощо), а також зобов'язання, які виникають у кожної з сторін у зв'язку з користуванням половиною суми тіла кредиту, яка рахується непогашеною і строк погашення якої станом на день ухвалення рішення не настав, в тому числі: погашення своєї частини тіла кредиту, процентів за користування цією частиною, та відповідних санкційних платежів у випадку недотримання зобов'язань позичальника щодо погашення зазначених платежів.

Outcome: approved