Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Виконуючий обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» Ларченко Ірина Миколаївна звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 21920,60 гривень та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 09 грудня 2013 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» (далі за текстом - ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ») та [PERSON] укладено договір № КК-120-М про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками, відповідно до п. 1.1.1 якого банк відкрив клієнту картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті, та відповідно до п. 1.1.4 договору зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (овердрафт) за картковим рахунком строком до 08 грудня 2014 року включно з лімітом кредитування у розмірі не більше 4800 гривень. Враховуючи, що банком зобов'язання за договором виконані в повному обсязі, а боржник свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, станом на 05 грудня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 21920,60 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8725,22 гривень; заборгованості за нарахованими та несплаченими в строк процентами в розмірі 13195,38 гривень. З огляду на викладене позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. В судове засідання представник позивача Маяков Д.Р. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги визнає частково на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву, у зв'язку з чим просить їх задовольнити частково. В свою чергу, у відзиві на позовну заяву, наданому відповідачем на адресу суду 01 лютого 2018 року, останній зазначив, що не заперечує щодо укладення між ним та ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» кредитного договору № КК-120-М від 09 грудня 2013 року та наявності у нього зобов'язань перед банком з погашення заборгованості за договором, однак у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем він не зміг своєчасно виконати зобов'язання з погашення кредиту. Також зазначив про наявність домовленості між ним та банком щодо розстрочки заборгованості, на виконання якої ним 19 січня 2018 року здійснено платіж в розмірі 4000 гривень зі сплати заборгованості за кредитом. Посилаючись на частину 1 статті 16 ЦПК України, відповідач клопоче у відзиві також про надання йому додаткового строку для можливості врегулювання вказаного спору із банком, шляхом укладення письмового договору реструктуризації заборгованості за кредитом (а.с. 35-36). З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів з ухваленням рішення по справі. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09 грудня 2013 року між ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір № КК-120-М про відкриття карткового рахунку, згідно пункту 1.1.4 банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (овердрафт) за картковим рахунком (відповідно до пункту 1.1.1. договору - № [NUMBER] в національній валюті) строком до 08 грудня 2014 року включно з лімітом кредитування у розмірі не більше 4800 гривень. Протягом перших 30 календарних днів користування коштами овердрафту нараховується процентна ставка у розмірі 0,001 % річних. Починаючи з 31 календарного дня користування овердрафтом нараховується процентна ставка у розмірі 48 % річних. Після повного погашення заборгованості за овердрафтом та повторного використання коштів овердрафту нараховується процентна ставка у розмірі 0,001 % річних протягом перших 30 календарних днів користування коштами овердрафту. Клієнт, в свою чергу, зокрема відповідно до пункту 1.2.6 договору використовує частково або повністю суму овердрафту, повертає грошові кошти в рамках овердрафту та сплачує банку проценти за користування грошовими коштами у строки та на умовах, передбачених договором (а.с. 5-6). Відповідно до довідки за вих. № 06.2-10/1793 від 05 грудня 2017 року, складеної в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» Ларченко І.М. та головним бухгалтером Приходько Н.М. заборгованість [PERSON] по договору № КК-120-М від 09 грудня 2013 року за даними внутрішнього бухгалтерського обліку Банку станом на 05 грудня 2017 року складає 21920,60 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8725,22 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами - 13195,38 гривень (а.с. 7). Постановою Правління Національного банку України від 05 червня 2015 року за № 358 віднесено ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних (а.с. 10), а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року за № 114 розпочато з 08 червня 2015 року процедуру виведення ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Онищук Д.В. (а.с. 11). Відповідно до копії постанови Правління Національного банку України від 28 серпня 2015 року № 563 постановлено про відкликання банківської ліцензії та ліквідування ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» з 31 серпня 2015 року (а.с. 12). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 серпня 2015 року за № 159 припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» з 31 серпня 2015 року, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до Плану врегулювання з 31 серпня 2015 року, делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ», визначені статтями 37 та 38, частинами першою та другою статті 48 Закону, Паламарчуку Віталію Віталійовичу на 1 рік по 31 серпня 2016 року (а.с. 13). Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 серпня 2016 року за № 1554 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» на два роки по 31 серпня 2018 року включно та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» Паламарчуку В.В. строком на два роки по 31 серпня 2018 року включно (а.с. 14). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 травня 2017 року за № 2222 відсторонено від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію та відкликано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ», делеговані Фондом провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Паламарчуку В.В. з 06 червня 2017 року та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Брайку Станіславу Анатолійовичу (а.с. 15). Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23листопада 2017 року за № 5149 на час перебування у відпустці уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» Брайка С.А. з 27 листопада 2017 року по 10 грудня 2017 року виконуючим обов'язки уповноваженої особи Фонду на ліквідацію зазначеного банку призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Ларченко Ірину Миколаївну (а.с. 16). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 4800 гривень, що відповідачем не оспорювалось, проте останній свої зобов'язання по кредитному договору з повернення кредитних коштів та сплати відповідних процентів за користування кредитом у повному обсязі не виконав, сплативши в рахунок погашення заборгованості за кредитом 4000 гривень, що підтверджується доданою [PERSON] до відзиву на позовну заяву копією квитанції № 0.0.944144163.1 від 19 січня 2018 року (а.с. 38). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов'язаний виконати своє зобов'язання, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 17920,60 гривень. В свою чергу, суд вважає недоцільним задоволення клопотання відповідача, яке він виклав у відзиві на позовну заяву, про надання йому додаткового строку для можливості врегулювання вказаного спору із банком, шляхом укладення письмового договору реструктуризації заборгованості за кредитом з огляду на наступне. Посилання відповідача на частину 1 статті 16 ЦПК України, якою передбачено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом, у даному випадку суд не приймає до уваги, оскільки таке врегулювання спору застосовується на досудовій стадії, тобто до звернення однієї зі сторін з відповідною позовною заявою до суду. На стадії ж судового розгляду з метою врегулювання спору може бути укладена мирова угода, про укладання якої у відповідності до частини 2 статті 207 ЦПК України сторони повинні повідомити суд, зробивши спільну письмову заяву на будь-якій стадії судового процесу. Однак, враховуючи стислий двомісячний строк справи у порядку спрощеного позовного провадження, передбачений частиною 1 статті 275 ЦПК України, який спливає 26 лютого 2018 року, ненадходження до суду спільної письмової заяви сторін про укладення мирової угоди, а також визнання відповідачем позову в частині наявності в нього зобов'язань з погашення заборгованості перед позивачем, суд вважає, що клопотання [PERSON] про надання йому додаткового строку для можливості врегулювання вказаного спору із банком, шляхом укладення письмового договору реструктуризації заборгованості за кредитом, не підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 1308,04 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 17920,60х1600/21920,60=1308,04, де 17920,60 гривень - сума задоволених позовних вимог; 1600 гривень - сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 21920,60 гривень - ціна позову, 1308,04 гривень - судові витрати, присуджені позивачу.

Outcome: partial