overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськра-йонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1355. На об-ґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають неповноліт-нього сина - Назара, [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів, сторони разом не проживають з грудня 2015 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності та ви-моги позову визнає. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов під-лягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться та сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий за-пис № 958. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають неповнолітніх сина Артема, 17 липня 2002року народження та доньку Да-рію, [INFO], спільне життя не склалось через різні по-гляди, несумісність характерів, сторони разом не проживають з вересня 2016 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпо-відачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя ра-зом не проживає, спільне господарство не ведеться та сторони не бажають примири-тись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх сина Максима, [INFO] та доньки Марії, 16 вересня 2014 року наро-дження в розмірі 2000 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтрима-ли. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК Укра-їни суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів, в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 24 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції заре-єстровано шлюб. В шлюбі у подружжя народились син Максим, [INFO] та донька Марія, [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: показами позивача; копією свідоцтва про шлюб та копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не на-дає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому у відповід-ності до ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дітей в розмірі 2000 грн. щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоровя та матеріальне стано-вище дітей і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/4 частиз усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, протягом навчання до досягнення 23 років. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 1996 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. Як вбачається з матеріалів справи, син [PERSON] навчається на І курсі Одеського національного медичного університету ІV рівня акредитації, на денній формі навчання. Термін навчання закінчується 30 червня 2022 року. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2022 року, але не більш ніж до досягнення ним 23 років в разі продовження навчання. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 10 березня 2009 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Давид-ковецької сільської ради та Хмельницької районної державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування, а саме земельну ділянку (пай) розміром 2.29 га. в умовних кадастрових гектарах із земель колективної влас-ності КСП ім. Шестакова с. Давидківці Хмельницького району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є спадкоємцем за заповітом після смерті 06 березня 2014 року [PERSON], яка 05 травня 1997 ро-ку отримала сертифікат на земельну частку (пай), серія ХМ № 021656. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщи-ни після померлої [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин відсутності сертифіката, який [PERSON] втратила. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити вимоги позову. Представники відповідачів [PERSON] сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та Хмельницької районної державної адміністра-ції в судове засідання не зявився однак, кожен окремо, подали до суду заяви, в якій позовні вимоги визнають та просять справу розглядати без їх участі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд прихо-дить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК Укра-їни, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, крім того позивач дійсно є єдиним спад-коємцем за заповітом після смерті [PERSON], право [PERSON] на земельну частку(пай) в судовому засіданні не оспорювалось. Враховуючи, що оскільки іншим чином, крім судового рішення, не вбачається можливим вирішити цей спір без ущемленння майнових прав позивача, а тому позов підлягає задово-ленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має сина [PERSON] [INFO] Відповідач ухиляється від утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що з вересня 2016 року надає допомогу, а саме за жовтень та листопад направив позивачу поштовий переказ по 600грн. на сплату аліментів, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 25% від заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дитини, відповідача, який є працездатним, працює в ХКП «Електротранс», має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №64). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 07 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 64) від 07 червня 2008 року. Також, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьками якого в свідоцтві про народження записані позивачка та відповідач. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 049388 від 07.06.2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в договорі купівлі продажу 1/2 частини житлового будинку її імя не збігається з імям в паспорті, просить суд встановити факт належності їй договору купівлі продажу від 23 квітня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори, р. за № 3-836, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 23 квітня 2007 року, запис № 1. Представник заявника, [PERSON], надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу без його участі, на підставі наявних у справі доказів. Заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи, Ізюмської міської ради Харківської області, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без їх представника. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд встановлює факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по батькові не збігаються з імям, по батькові, прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що в копії договору купівлі продажу від 23 квітня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори, та зареєстрованого в реєстрі за № 3-836, імя заявника вказане [PERSON] ( а.с. 15-16). Із копії паспорта заявника вбачається, що її імя [PERSON] (а.с.8). В копії свідоцтва про народження заявниці її імя вказане «Алена» (російською мовою) ( а.с.11). Встановлення факту носить для заявника юридичне значення. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа договору купівлі продажу від 23 квітня 2007 року посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори, та зареєстрованого в реєстрі за № 3-836, [PERSON],[INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання свого сина [PERSON], [INFO] недієздатним через неспроможність останнього в силу наявного психічного захворювання усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Рада опіки та піклування при виконкомі Горішньоплавнівської міськради звернулась до суду з поданням про призначення опікуном над недієздатним [PERSON] його матері [PERSON], яка не заперечує взяти опіку над сином. Подання в судовому засіданні підтримав представник ради опіки та піклування та сама [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи від 14.12.2016 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді вродженого недоумства, а саме важкою розумовою відсталістю. Дане захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 28-31). Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання рішенням законної сили. За наявності висновку експертизи щодо виявленого у [PERSON] діагнозу, та наведених заявником доказів, суд вважає заяву обґрунтованою. Вирішуючи питання щодо обгрунтованості подання органу опіки та піклування, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Беручи до уваги, що [PERSON] здійснює постійний сторонній догляд за сином, має постійний доход, медичних протипоказань для оформлення опікунства не має і виявляє бажання бути опікуном над онуком, суд вважає, що подання ради опіки та піклування підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 03 червня 2015 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 113. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Останнім часом між сторонами відносини значно погіршилися. Сторони вже декілька місяців мешкають окремо. Шлюбні відносини припинені. Позивач просить шлюб розірвати. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач з позовом згодна в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 червня 2015 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.15). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.16). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 30 серпня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану в м. Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис № 245. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинили з травня 2016 року, не має наміру продовжувати шлюбні стосунки. Позивачка просить шлюб розірвати. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 серпня 2014 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Від подружніх стосунків мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з травня 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 25 лютого 1976 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 446. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з 1989 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є тривала відсутність будь-яких відносин. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте на час судового засідання від останньої надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість збереження сімї. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 25 лютого 1976 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 446. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved