Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 квітня 1992 року в Чортківському районному відділі ЗАГСу, актовий запис №52. З відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть протягом останніх трьох років. Вона проживає у власному будинку в м. Чорткові Тернопільської області по вул. Бердо, 5. За цією ж адресою зареєстрований чоловік, проте відповідач фактично проживає в своїх батьків в с. Росохач Чортківського району Тернопільської області. Фактично їх сімя розпалася, існує лише формально, тому позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], стягнути з відповідача понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] позов підтримують, просять задовольнити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище [PERSON], стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 704,80 гривень. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом вручення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивачку, її представника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Микуляк) [PERSON] уклали шлюб 30 квітня 1992 року, який зареєстрували в Чортківському районному відділі ЗАГСу, актовий запис №52, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. Протягом останніх років сторони відносин не підтримують. З будь-якого питання сімейного життя в них почали виникати різні непорозуміння, сварки, скандали, що стало причиною розірвання шлюбу. Вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved