Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В жовтні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Південна залізниця», Відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Полтава» Державного підприємства «Південна залізниця» про зобов'язання видати дублікат трудової книжки, в якому просила зобов'язати Державне підприємство «Південна залізниця» та відокремлений підрозділ «Локомотивне депо Полтава» Державного підприємства «Південна залізниця» видати [PERSON] дублікат трудової книжки з записом про її звільнення з роботи з 3 серпня 2007 року, як це передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, надавши відповідну заяву, в якій просить зобов'язати Державне підприємство «Південна залізниця» та Відокремлений підрозділ «Локомотивне депо Полтава» Державного підприємства «Південна залізниця» вчинити дії, а саме: видати [PERSON] дублікат трудової книжки з записом про звільнення з роботи з 3 серпня 2007 року, як це передбачено Інструкцією, а саме: графа 1 - запис №7, графа 2 - 03.08.2007, графа 3- звільнена в зв'язку із закінченням строку строкового трудового договору п. 2 ч. 1 ст. 36 КзпП України, графа 4 - Н №864/ос від 3.08.2007 року (або новий наказ); стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Ухвалою суду від 21.11.2013 року до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено - Територіальну державну інспекцію праці у Полтавській області. У судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. При цьому позивачка пояснила, що на сьогоднішній день вона офіційно працевлаштована та змушена була роботодавцю надати чистий формуляр трудової книжки, оскільки жодна з її трьох трудових книжок не оформлена у відповідності до закону. Згідно з вимогами законодавства правильні записи повинні бути зроблені у день звільнення, тобто 3.08.2007 року. Проте до цього часу, порушуючи її права, відповідачами цього зроблено не було, чим порушуються права, передбачені чинним законодавством. Так як відповідачі в добровільному порядку відмовляються видати позивачу належним чином оформлений дублікат трудової книжки, чим самим порушують її права, то вона змушена була звернутися до суду з цим позовом. Представник відповідачів в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у позові у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився , але до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, при винесенні рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріли справи та зібрані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31 липня 2001 року по 03 серпня 2007 року позивачка працювала провідником пасажирських вагонів в СТГО «Південна залізниця» Локомативному депо Полтава. 17 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Полтави було винесено рішення про видачу [PERSON] дублікату трудової книжки Локомотивним депо Полтави, що ними і було зроблено. Однак, при видачі дублікату трудової книжки відповідачами було допущено порушення наказу №58 від 29.07.1993 року Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», що призвело до внесення неправильного запису в дублікат трудової книжки в графи «звільнення з роботи», де вказано три різні накази, з різними номерами та датами їх постановлення: № 856 від 1 серпня 2008 року, 864/ос від 3 серпня 2007 року, №80 від 3 січня 2010 року. Згідно п. 2.4 розділу II «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Пункт 2.26. розділу II Інструкції - записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Згідно ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок їх ведення визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджений наказомМіністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення 29 липня 1993 року № 58 (з наступними змінами). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки визначені ст. 116 цього Кодексу. П. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на працівників передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесенням до неї записом про звільнення; при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Тобто, адміністрація Локомотивного депо Полтави не зважила на положення вказаної Інструкції та порушила її, вписавши в графу 4 дублікату трудової книжки кілька різних наказів з різними датами та номерами. 22 травня 2011 року, позивачка в письмовій формі звернулася до відповідачів з проханням видати їй дублікат трудової книжки з правильним оформленням записів в ній, однак їй в цьому було відмовлено. В сам наказ № 864/ос внесені зміни - формулювання підстав звільнення (наказ №80) або виданий новий наказ, де датою мого звільнення є 3.08.2007 року та внесеними до цього наказу змінами підстав звільнення. Наказ №856 від 1.08.2007 року - по суті є недійсним, так як не може бути дві дати звільнення. Залишення лише наказу №856 від 1.08.2007 року потягне за собою зменшення трудового стажу позивачки. За період з 1.08.07 по 3.08.07 - робочі дні - сплачено заробітну плату позивачу, податки та внески до пенсійного фонду. Дата її звільнення була змінена актом від 03.08.2007 року за підписом в.о. начальника локомотивного депо Полтави Пилипенка І.П., працівників відділу кадрів та юрисконсульта депо. У старій трудовій книжці було зроблено запис № 13 яким запис №11 визнано недійсним (наказ№856 від 1.08.2007 року), але в дублікаті він знову з'явився. Відповідно до п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58; зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110) передбачається, що за наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаного недійсним, на прохання працівника видається «Дублікат» трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним. У особовій картці працівника взагалі відсутні внесені зміни. Підроблений контракт за 2006-2007 p.p. залишився у кримінальній справі Ленінського районного суду м. Полтави. Тобто документи, визначені законом, як такі, що мають зберігатися 75 років та які підтверджують її трудовий стаж в локомотивному депо Полтави відсутні. Виходячи з наведеного трудова книжка позивачки має бути оформлена без порушення Інструкції. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved