Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В грудні 2013 року Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просив вселити його у квартиру [ADDRESS] в м. Києві. Свої вимоги мотивував тим, що він та Відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS], яка належить їм в рівних частках, тобто по 1/2 частині. Відповідач не дає йому можливості проживати у квартирі, яка належить йому на праві власності, зокрема, не дає ключі від квартири, уникає зустрічей, не впускає до приміщення, чим порушує його законні права. У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся. На підставі наявних матеріалів та за згоди Позивача суд ухвалив розглядати справу у відсутність Відповідача із постановленням заочного рішення. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що Відповідач чинить перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою, до помешкання його не впускає, ключі від житлового приміщення не надає. Крім того Позивач надав довідку з Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, яка підтверджує, що вхідний замок квартири [ADDRESS] був змінений [PERSON] Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить в рівних долях Позивачу та Відповідачу, на підставі свідоцтва про право на спадщину. Встановлено, що між співвласниками квартири виникли неприязні стосунки з приводу користування спірною квартирою. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995р. квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на вищенаведене, позовна вимога [PERSON] про вселення його у квартиру [ADDRESS], є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до ст. 382 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати своє помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 317, 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обстав порушене (невизнане) право власника підлягає судовому захисту. З урахуванням задоволення позову стягненню з Відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved