Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів. Позивач вказувала, що з відповідачемз 15.02.2014 року до 18.02.2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з нею. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2016 року у справі № 592/4785/16-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.05.2016 року і до досягнення дитини повноліття чи до зміни матеріального становища сторін. Виконавчий лист № 592/4785/16-ц, виданий 08.09.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, перебував на примусовому виконанні у Міськрайонному відділі державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області. На сьогоднішній день відповідач ухиляється від виконання судового рішення та сплачує аліменти не в повному обсязі, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 7511,61 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 19.05.2016 року по 30.09.2017 року в розмірі 7511,61 грн., пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 2237,70 грн. та сплачений нею судовий збір в розмірі 640,00 грн. Позивачка та її представник, які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки до суду не повідомив. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON] направлялися повістки, які повернулись до суду як не вручені поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання». В судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління, актовий запис № 135. (а.с.15). Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 18 лютого 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.17) Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління, актовий запис № 1026, відповідно до якого батьком є [PERSON] - відповідач у справі. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2016 року стягнуто з [PERSON], ІН [NUMBER], [INFO], уродженця м. Ізюм Харківської області на користь[PERSON], ІН [NUMBER], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно на дитину, починаючи з 19 травня 2016 року і до досягнення дитини повноліття чи до зміни матеріального становища сторін. (а.с.18). Однак, відповідач починаючи з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року допускав порушення свого обов'язку щодо своєчасної та у повному обсязі сплати аліментів, допустивши прострочення. Згідно розрахунку заборгованості від 02.10.2017 року, виконаного головним державним виконавцем Лісниковою В.Г. Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області, встановлено, що починаючи з травня 2016 року по вересень 2017 року допускав неповну сплату нарахованих аліментів, допустивши таким чином заборгованість станом на 30.09.2017 року на загальну суму 7511,61 грн. (зворотній бік а.с.19). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У Постанові Верховного Суду України № 6-94цс15 від 1 липня 2015 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст.196 СК України. Зокрема, зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 20 Сімейного кодексу України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу. Таким чином суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а саме: підлягає стягненнюзаборгованість по сплаті аліментів у розмірі 7511,61 грн., пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 2237,70 грн. та з врахуванням суми боргу пеня за прострочення сплати аліментів за період з 19.05.2016 року по 30.09.2017 року включно у розмірі 2237,70 грн. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн згідно квитанції № 0.0.878319315.1 від 24.10.2017 року.

Outcome: approved