Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі по тексту - відповідач) про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.10.2020 року позивач перебував на лікарняному і засобами поштового зв`язку отримав лист ДП «НАЕК «Енергоатом» від 30.09.2020 року № 13053 за підписом виконавчого директора В. Янішевського, яким на адресу позивача було направлено наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» від 30.09.2020 № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення». Із вказаним наказом позивач не погоджується з огляду на наступне. Згідно з п. 1 вказаного наказу, за невиконання наказу про відрядження ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25.09.2020 № 346-в та порушення трудової дисципліни, яка виявилась у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених пунктами 4.2.12, 5.1, 6.2 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента, а також п. 2.2 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо дисциплінованості й відповідальності за виконання покладених завдань, [PERSON] , директору із запобігання і протидії корупції - раднику президента було оголошено догану. Відповідно до п. 4.2.12 Посадової інструкції, директор із запобігання і протидії корупції - радник президента відповідно до функціонального змісту своєї діяльності, а також з метою виконання встановлених у Компанії вимог, виконує загальні функції управління дотримання ним особисто та здійснення контролю за дотриманням підлеглим персоналом вимог нормативно-правових актів з охорони праці та пожежної безпеки, правил та норм з безпеки в атомній енергетиці, організаційно-розпорядчої, нормативної та виробничої документації. Відповідно до п. 5.1 Посадової інструкції директор із запобігання і протидії корупції - радник президента, який є посадовою особою Компанії, відповідальною за реалізацію Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» (Уповноважений) перебуває у безпосередньому підпорядкуванні президента Компанії та підзвітний і підконтрольний керівникові уповноваженого підрозділу з питань запобігання та виявлення корупції органу виконавчої влади (Міненерговугілля), до сфери управління якого належить Компанія. Відповідно до п. 6.2. Посадової інструкції, директор із запобігання і протидії корупції - радник президента згідно з чинним законодавством України та в установленому в Компанії порядку несе відповідальність за:невиконання, неповне, неналежне або несвоєчасне виконання своїх посадових обов`язків, а також невиконання, неповне, неналежне або несвоєчасне виконання посадових обов`язків підлеглим персоналом; перевищення своїх повноважень або видачу вказівок, розпоряджень, що суперечать встановленим вимогам; необґрунтоване невиконання, неповне, неналежне або несвоєчасне виконання вимог нормативної, виробничої та організаційно-розпорядчої документації Компанії, розпоряджень керівників; порушення встановлених вимог щодо оформлення та зберігання документації ним особисто або підлеглим персоналом; недотримання вимог щодо роботи з інформацією з обмеженим доступом; порушення нормативно-правових актів з ядерної, радіаційної, пожежної безпеки та охорони праці ним особисто або підлеглим персоналом; невиконання чи неналежне виконання вимог антикорупційного законодавства, організаційно-розпорядчих, нормативних та виробничих документів Компанії з цих питань; копіювання особистого ключа та/або передачу його іншим особам; використання особистого ключа у випадках, не пов`язаних з діяльністю Компанії; порушення трудової дисципліни ним особисто або підлеглим персоналом згідно з вимогами трудового законодавства та відповідних документів Компанії. Відповідно до п. 2.2 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» цінує у своїх працівниках та їхній роботі: особисте усвідомлення важливості безпеки; прихильність принципам культури безпеки; відповідальність і самоконтроль під час виконання усіх робіт, що впливають на безпечну експлуатацію АЕС; орієнтованість на компетентність та високий рівень професійної підготовки; сумлінне ставлення до своїх посадових обов`язків, ініціативність і активність під час виконання посадових обов`язків; професіоналізм у діяльності і прагнення до підвищення професійного рівня; уміння працювати в команді; дисциплінованість і відповідальність за виконання покладених завдань; чесність, порядність і доброзичливість; комунікативність, прагнення до повного достовірного обміну інформацією; обережність та виваженість під час виконання робіт; розуміння своїх цілей і їх взаємозв`язок з цілями свого підрозділу та Компанії; прагнення до постійного удосконалення процесів виробництва, безпеки та якості виконуваної роботи; підтримку антикорупційної політики Компанії та особистий внесок у результативність системи запобігання і протидії корупції в Компанії Обґрунтовуючи застосування дисциплінарного стягнення т.в.о президента ДП «НАЕК «Енергоатом» [PERSON] зазначає, що з метою оцінки встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «ХАЕС» наявних корупційних ризиків, перевірки достатності та належності заходів, що вживаються для їх усунення та підготовки за результатами пропозицій і плану заходів з недопущення негативних наслідків, директора із запобігання і протидії корупції - радника президента [PERSON] було відряджено з 28.09.2020 по 23.10.2020 у ВП «ХАЕС» (м. Нетішин) на підставі наказу про відрядження ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25.09.2020 №346-в (копія наказу додається, далі - Наказ про відрядження). Натомість, [PERSON] відмовився виконувати вищезазначений наказ та самовільно не поїхав у відрядження. Позивач зазначав, що оскаржуваний наказ винесений з грубим порушенням чинного законодавства, зокрема Закону України «Про запобігання корупції», Кодексу законів про працю, порушує права та законні інтереси Позивача, а тому підлягає скасуванню виходячи із наступного. Так, згідно із розпорядження про відрядження від 25.09.2020 року, за невиконання якого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, з метою реалізації задекларованої політики ДП «НАЕК «Енергоатом», своєчасного відстеження та оцінки корупційних ризиків, було відряджено директора із запобігання і протидії корупції - радника президента [PERSON] до ВП «Хмельницька АЕС», м. Нетішина Хмельницької обл., терміном 26 діб з 28.09.2020 ролу по 23.10.2020 року. Директору із запобігання і протидії корупції - раднику президента [PERSON] було вказано провести оцінку встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків, перевірити достатність та належність заходів, що вживаються для усунення, підготувати за результатами пропозиції і план заходів по недопущенню негативних наслідків та подати мені на затвердження звіт про проведену роботу. Позивач зазначав, що оформлення наказу про відрядження з порушенням процедури і втручання в незалежність діяльності Уповноваженого. В порушення вимог Інструкції про відрядження в межах України працівників ДП «НАЕК «Енергоатом», наказ про відрядження не було підготовлено структурним підрозділом, в якому працює особа, що направляється у відрядження. Наказ про відрядження не було завізовано керівником структурного підрозділу, в якому працює особа, що направляється у відрядження. Також позивача не було забезпечено коштами для відрядження на 26 діб. в порушення п. 4 Наказу про відрядження, згідно з яким бухгалтерії ДП «НАЕК «Енергоатом» наказано оплатити добові та витрати на відрядження відповідно до норм та обмежень, встановлених наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 22.03.2011 № 247, п. 4.1 якого працівник, що направляється у відрядження, забезпечується коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс відрядженому працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток. Таким чином, відповідно до діючих процедур в ДП «НАЕК «Енергоатом» позивач мав бути забезпечений коштами для здійснення поточних витрат у відрядженні. Проте, позивачу кошти у вигляді авансу на відрядження не видавались, що унеможливлювало здійснення відрядження відповідно до Наказу про відрядження. Окрім того, мета Наказу про відрядження та поставлені задачі суперечать діючим процедурам в Компанії і Закону України «Про запобігання корупції». Як зазначено в Наказі про відрядження, він виданий з метою реалізації задекларованої політики ДП «НАЕК «Енергоатом», своєчасного відстеження та оцінки корупційних ризиків. Пунктом 2 Наказу про відрядження позивачу наказано провести оцінку встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків, перевірити достатність та належність заходів, що вживаються для усунення, підготувати за результатами пропозиції і план заходів по недопущенню негативних наслідків та подати т.в.о. президенту [PERSON]. на затвердження звіт про проведену роботу. Водночас, мета відрядження та поставлені в ньому задачі суперечать Закону України «Про запобігання корупції» та Антикорупційній програмі ДП «НАЕК «Енергоатом». Так, відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про запобігання корупції» юридичні особи забезпечують розробку та вжиття заходів, які є необхідними та обґрунтованими для запобігання і протидії корупції. ДП «НАЕК «Енергоатом» є юридичною особою публічного права, у зв`язку з чим в Компанії відповідно до п. 1 ч .2 ст. 62 Закону України «Про запобігання корупції» діє Антикорупційна програма. Антикорупційна програма ДП «НАЕК «Енергоатом» була введена в дію Розпорядженням від 07.05.2020 №333-р «Про введення в дію Антикорупційної програми ПМ-Д.0.34.621-20». Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про запобігання корупції» керівник юридичної особи забезпечує регулярну оцінку корупційних ризиків у її діяльності і здійснює відповідні антикорупційні заходи. Тобто, оцінка корупційних ризиків є обов`язковою процедурою в діяльності юридичної особи і відноситься до необхідних та обґрунтованих заходів у її діяльності, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції». Відповідно до п. 6.2 Антикорупційної програми внутрішня оцінка корупційних ризиків проводиться Робочою комісією з оцінки корупційних ризиків. Персональний склад Робочої комісії затверджується президентом Компанії за поданням Уповноваженого, тобто Позивача. Порядок діяльності Робочої комісії визначається окремим виробничим документом Компанії. Таким документом є Положення про порядок оцінки корупційних ризиків у діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом». Відповідно до п. 3.9 цього положення, головою Робочої комісії є Уповноважений з реалізації Антикорупційної програми, тобто позивач. Службовою запискою від 05.06.2020 №34-18/501 т.в.о. президента [PERSON]. доручив Позивачу організувати проведення внутрішньої оцінки корупційних ризиків, та доручив підготувати проект наказу про проведення оцінки корупційних ризиків. Після узгодження складу Робочої комісії проект наказу про склад Робочої комісії був підготовлений 23.09.2020 і станом на 30.09.2020 року узгоджувався в підрозділах Компанії. Проведення щорічної оцінки корупційних ризиків відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» має завершитись до кінця поточного року. Тобто, наразі в Компанії триває оцінка корупційних ризиків за встановленою процедурою на стадії організаційно-підготовчих заходів. Відповідно до п. 4.1.15 посадової інструкції директора із запобігання і протидії - радника президента, директор зобов`язаний організовувати та брати участь у проведенні періодичної оцінки корупційних ризиків у діяльності Компанії. Відповідно до п. 4.1.16 цього ж виробничого документу, директор із запобігання і протидії корупції - радник президента зобов`язаний організувати діяльність робочої комісії з оцінки корупційних ризиків. Таким чином, позивач позбавлений повноважень одноособово проводити оцінку корупційних ризиків і позбавлений можливості проводити оцінку встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «ХАЕС» наявних корупційних ризиків, оскільки такі документи відсутні. Про зазначені обставини і неможливість виконання Наказу про відрядження позивач повідомив т.в.о. президента [PERSON]. службовою запискою від 25.09.2020 року №34-18/748. Зокрема, позивач в цій службовій записці наголосив, що готовий виконувати законні накази т.в.о. президента [PERSON]., доручення, вказівки чи розпорядження тощо. З метою забезпечення виконання п. 2.2.1 Комплаєнс-політики ДП «НАЕК «Енергоатом» та належної реалізації п. 3.1 Антикорупційної програми, у службовій записці було поставлені питання: відмінити наказ про відрядження [PERSON] від 25.09.2020 №346-в як такий, що суперечить Закону України «Про запобігання корупції», Антикорупційній програмі і Комплаєнс-політиці Компанії. Після затвердження Робочої комісії з оцінки корупційних ризиків розглянути доцільність відрядження складу комісії на ВП «ХАЕС» для проведення оцінки корупційних ризиків як на підрозділ, де вищим керівництвом ДП «НАЕК «Енергоатом» і країни заплановане велике атомне будівництво. В разі прийняття будь-яких рішень про відрядження позивача, дотримуватись процедури Компанії по оформленню службових відряджень. Також позивач зазначав, що з 29.09.2020 року по 09.10.2020 року, він перебував на лікарняному, тобто 30.09.2020 року в день винесення йому догани, він не перебував на робочому місці у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності. Про цей факт відповідач був проінформований, оскільки наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 29.09.2020 року №1063-к «Про виконання обов`язків» за підписом т.в.о. президента [PERSON] на період тимчасової непрацездатності директора із запобігання і протидії корупції - радника президента [PERSON] , виконання обов`язків покладено на іншого фахівця (копія наказу додається). Тобто, станом на 30.09.2020 відповідач володів інформацією про те, що позивач перебуває в стані тимчасової непрацездатності. Окрім того, т.в.о. президента [PERSON] видаючи оскаржуваний наказ порушив існуючі процедури в ДП «НАЕК «Енергоатом», встановлені Інструкцією з дисциплінарних стягнень, зокрема не забезпечив отримання письмових пояснень від позивача про можливе порушення трудової дисципліни. Сукупність вказаних порушень чинного законодавства та внутрішніх процедур в ДП «НАЕК «Енергоатом» при виданні оскаржуваного наказу і застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення дає підстави стверджувати, що відповідач в даних обставинах діяв упереджено та незаконно, а також порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції», оскільки станом на момент винесення оскаржуваного наказу, т.в.о. президента [PERSON] мав упереджене ставлення до позивача через його діяльність як викривача, а тому діяв з порушенням ст.ст. 39, 41, 53-3, 53-4 Закону України «Про запобігання корупції». Враховуючи той факт, що позивач здійснив декілька повідомлень відносно т.в.о. президента [PERSON] про порушення ним Закону України «Про запобігання корупції» і в силу ст. 1 вказаного Закону позивач набув статус викривача, дії відповідача суперечать ст. 53-4 Закону України «Про запобігання корупції». Відповідно до ч. 1 ст. 53-4 Закону України «Про запобігання корупції» викривачу, його близьким особам не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, їх не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» від 30.09.2020 року № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення». Витрати із судового збору та інші витрати пов`язані із розглядом цього позову покласти на відповідача. Ухвалою від 21.10.2020 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті на 24.02.2021 року. 12.02.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про залучення доказів. 06.01.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в яких останній заперечував проти задоволення позову. При цьому зазначав, що позивач дійсно працює в ДП «НАЕК «Енергоатом» на посаді директора із запобігання і протидії корупції - радника президента. Згідно з наказом від 25.09.2020 року № 346-в «Про відрядження [PERSON] в межах України» з метою реалізації задекларованої політики ДП «НАЕК «Енергоатом», своєчасного відстеження та оцінки корупційних ризиків директора із запобігання і протидії корупції - радника президента [PERSON] відряджено до ВП «Хмельницка АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», м. Нетішина Хмельницької обл., терміном 26 діб з 28.09.2020 по 23.10.2020 року. Наказ від 25.09.2020 № 346-в вручений 25.09.2020 року позивачу під розписку. У цей же день (25.09.2020) позивач службовою запискою від 25.09.2020 № 34- 18/748 на ім`я керівника ДП «НАЕК «Енергоатом» повідомив про відмову виконувати вказаний наказ про відрядження та просив його відмінити як такий, що суперечить Закону України «Про запобігання корупції», Антикорупційній програмі і Комплаєнс-політиці Компанії. Відповідно до листка непрацездатності серії АЛА № 040916 (копія наявна в матеріалах справи) позивач перебував на лікарняному з 29.09.2020 року по 09.10.2020 року. Наказом від 30.09.2020 року № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення» (копія наявна в матеріалах справи) за невиконання наказу про відрядження ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25.09.2020 № 346-в та порушення трудової дисципліни позивачу оголошено догану. Листом від 30.09.2020 року № 13053/07 вказаний наказ направлений на поштову адресу позивача та отриманий ним 05.10.2020, що визнається позивачем. Відповідач зазначав, що відрядження є виконанням працівником своїх посадових обов`язків поза місцем його роботи, але в межах трудової функції, передбаченої трудовим договором. Воно є формою виконання працівником своїх трудових обов`язків, а не їх окремим видом. Тому службове доручення, яке надає керівник працівникові у зв`язку з направленням його в службове відрядження, повинно відповідати функціям працівника, зазначеним в укладеному з ним трудовому договорі. При цьому поїздка у відрядження для працівника обов`язкова. Законодавство (ст.ст. 176, 177, 186-1 КЗпП України) визначає категорії працівників, яких заборонено направляти у відрядження або таке направлення можливе лише за їх згоди. Враховуючи викладене, роботодавець має право застосувати заходи дисциплінарного стягнення до працівника, який відмовляється їхати у відрядження, якщо: до працівника було доведено розпорядження роботодавця про направлення у відрядження; відрядження пов`язане з його посадовими обов`язками; працівник не відноситься до пільгових категорій, яких заборонено направляти у відрядження або таке направлення можливе лише за його згоди; у працівника немає поважних причин для відмови від відрядження. У даній справі позивач визнає факт доведення до нього наказу 25.09.2020 року № 346-в про відрядження. Також необхідно зазначити, що позивач не відноситься до пільгових категорій, яких заборонено направляти у відрядження або таке направлення можливе лише за його згоди. Водночас, відрядження пов`язане з посадовими обов`язками позивача і у нього не було поважних причин для відмови від відрядження, що підтверджується наступним. Відповідно до п. 7.4.6 Статуту відповідача (копія наявна в матеріалах справи) президент ДП «НАЕК «Енергоатом» видає накази, розпорядження, доручення, довіреності та інші організаційно-розпорядчі документи, обов`язкові для виконання всіма підрозділами та працівниками Підприємства. Згідно з п. 7.4.2 Статуту президент самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком тих, що віднесені цим Статутом та законодавством до компетенції Наглядової ради, Правління та Уповноваженого органу управління. Відповідно до 5.1 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-директор - радник президента, який є посадовою особою Компанії, відповідальною за реалізацію Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» (Уповноважений) перебуває у безпосередньому підпорядкуванні президента Компанії. Згідно з п. 6.2 Посадової інструкції директор-радник президента несе відповідальність, у тому числі, за необґрунтоване невиконання, неповне, неналежне або несвоєчасне виконання розпоряджень керівників. Таким чином, наказ від 25.09.2020 року № 346-в «Про відрядження [PERSON] в межах України» виданий компетентною особою ДП «НАЕК «Енергоатом» та є обов`язковим для виконання позивачем. Щодо відшкодування витрат на відрядження. Відповідно до ст. 121 КЗпП працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. Розділом 4 Інструкції про відрядження передбачено як авансування витрат на відрядження так і їх відшкодування після повернення з відрядження на підставі підтверджених витрати документів. Отже, законодавством та внутрішніми документами відповідача передбачено можливість відшкодування фактичних витрат після повернення з відрядження. Крім того, як зазначено вище, працівнику виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення. При цьому конкретний розмір можливих витрат має визначити саме працівник, оскільки він обирає вид транспорту, яким буде користуватися, конкретний готель та номер для проживання, який включатиме чи не включатиме харчування (від цього факту залежить розмір добових). Визначивши цей розмір, працівник повинен повідомити його бухгалтерії Компанії, яка і здійснює виплат авансу. Без відповідного звернення працівника Компанія не може визначити та, відповідно, виплатити конкретний розмір авансу на відрядження. Слід зазначити, що позивач працює у ДП «НАЕК «Енергоатом» більше 10 років, неодноразово направлявся у відрядження та добре обізнаний з такою процедурою. Щодо пов`язаності завдання відрядження з посадовими обов`язками позивача. Відповідно до вступної частини наказу від 25.09.2020 № 346-в «Про відрядження [PERSON] в межах України» метою відрядження є реалізація задекларованої політики ДП «НАЕК «Енергоатом», своєчасне відстеження та оцінка корупційних ризиків. Пунктом 2 цього наказу позивачу наказано провести оцінку встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків, перевірити достатність та належність заходів, що вживаються для усунення, підготувати за результатами пропозиції і план заходів по недопущенню негативних наслідків та подати тимчасово виконуючому обов`язки президента ДП «НАЕК «Енергоатом» [PERSON] на затвердження звіт про проведену роботу. Відповідно до п. 4.1.21 Посадової інструкції позивач зобов`язаний організовувати та брати участь у проведенні періодичної оцінки корупційних ризиків у діяльності Компанії. Згідно п. 5.1 Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» ПМ- Д.0.34.621-20 Компанія забезпечує розроблення та вжиття заходів, які є необхідними та достатніми для запобігання, виявлення і протидії корупції у своїй діяльності. Пунктом 5.2 Антикорупційної програми передбачено, що Антикорупційні заходи включають періодичну оцінку корупційних ризиків у діяльності Компанії. Відповідно до п.п. 8 п. 15.11 Антикорупційної програми Уповноважений для виконання покладених на нього завдань зобов`язаний організовувати та брати участь у проведенні періодичної оцінки корупційних ризиків у діяльності Компанії. Пунктом 2 Плану заходів із запобігання і протидії корупції в ДП «НАЕК «Енергоатом» на 2020 рік, який затверджений 19.12.2019, передбачено проведення внутрішньої оцінки корупційних ризиків у діяльності Компанії протягом року. Відповідальні підрозділи - Дирекції із запобігання та протидії корупції, уповноважені підрозділи (уповноважені особи) ВП. Таким чином, відповідач вважав вимоги позивача необґрунтованими та такими, що ні підлягають задоволенню. 12 лютого 2021 року від державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшло клопотання про залучення до участі у справі Національне агентство з питань запобігання корупції як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. 22 лютого 2021 року від Національного агентства з питань запобігання корупції надійшла заява про залучення їх як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. Ухвалою суду від 24.02.2021 року було залучено до участі у справі Національне агентство з питань запобігання корупції як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. 23.03.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. 12.04.2021 року від представника третьої особи НАЗК надійшли письмові пояснення по справі, в яких останнє підтримало позовні вимоги позивача та просила суд про їх задоволення. Розгляд справи відкладався з різних причин. 14.09.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 09.11.2021 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі було відмовлено. Позивач та його представник в судовому засіданні 09.11.2021 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд про їх задоволення. Також подали клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу в сумі 51725,84 грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, у його задоволенні просила відмовити. Представники третьої особи позов підтримали та просили суд про його задоволення. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач дійсно працює в ДП «НАЕК «Енергоатом» на посаді директора із запобігання і протидії корупції - радника президента. Згідно з наказом від 25.09.2020 року № 346-в «Про відрядження [PERSON] в межах України» з метою реалізації задекларованої політики ДП «НАЕК «Енергоатом», своєчасного відстеження та оцінки корупційних ризиків директора із запобігання і протидії корупції - радника президента [PERSON] відряджено до ВП «Хмельницка АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», м. Нетішина Хмельницької обл., терміном 26 діб з 28.09.2020 по 23.10.2020 року. 25.09.2020 року позивач службовою запискою від 25.09.2020 № 34- 18/748 на ім`я керівника ДП «НАЕК «Енергоатом» повідомив про те, що готовий виконувати законні накази т.в.о. президента [PERSON]., доручення, вказівки чи розпорядження тощо. З метою забезпечення виконання п. 2.2.1 Комплаєнс-політики ДП «НАЕК «Енергоатом» та належної реалізації п. 3.1 Антикорупційної програми, у службовій записці було поставлені питання: відмінити наказ про відрядження [PERSON] від 25.09.2020 №346-в як такий, що суперечить Закону України «Про запобігання корупції», Антикорупційній програмі і Комплаєнс-політиці Компанії. Після затвердження Робочої комісії з оцінки корупційних ризиків розглянути доцільність відрядження складу комісії на ВП «ХАЕС» для проведення оцінки корупційних ризиків як на підрозділ, де вищим керівництвом ДП «НАЕК «Енергоатом» і країни заплановане велике атомне будівництво. В разі прийняття будь-яких рішень про відрядження позивача, дотримуватись процедури Компанії по оформленню службових відряджень. 30.09.2020 року відповідачем ДП «НАЕК «Енергоатом» було прийнято наказ № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення». Згідно з п. 1 вказаного наказу, за невиконання наказу про відрядження ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25.09.2020 № 346-в та порушення трудової дисципліни, яка виявилась у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених пунктами 4.2.12, 5.1, 6.2 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента, а також п. 2.2 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо дисциплінованості й відповідальності за виконання покладених завдань, [PERSON] , директору із запобігання і протидії корупції - раднику президента було оголошено догану. Відповідно до листка непрацездатності серії АЛА № 040916 (копія наявна в матеріалах справи) позивач перебував на лікарняному з 29.09.2020 року по 09.10.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно із статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно із п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 (далі по тексту - Постанова),судам необхідно з`ясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Вказаний наказ було винесено із посиланням на п.п. 4.2.12, 5.1, 6.2 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента, а також п. 2.2 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» Відповідно до п. 4.2.12 Посадової інструкції, директор із запобігання і протидії корупції - радник президента відповідно до функціонального змісту своєї діяльності, а також з метою виконання встановлених у Компанії вимог, виконує загальні функції управління дотримання ним особисто та здійснення контролю за дотриманням підлеглим персоналом вимог нормативно-правових актів з охорони праці та пожежної безпеки, правил та норм з безпеки в атомній енергетиці, організаційно-розпорядчої, нормативної та виробничої документації. Відповідно до п. 5.1 Посадової інструкції директор із запобігання і протидії корупції - радник президента, який є посадовою особою Компанії, відповідальною за реалізацію Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» (Уповноважений) перебуває у безпосередньому підпорядкуванні президента Компанії та підзвітний і підконтрольний керівникові уповноваженого підрозділу з питань запобігання та виявлення корупції органу виконавчої влади (Міненерговугілля), до сфери управління якого належить Компанія. Відповідно до п. 6.2. Посадової інструкції, директор із запобігання і протидії корупції - радник президента згідно з чинним законодавством України та в установленому в Компанії порядку несе відповідальність за:невиконання, неповне, неналежне або несвоєчасне виконання своїх посадових обов`язків, а також невиконання, неповне, неналежне або несвоєчасне виконання посадових обов`язків підлеглим персоналом; перевищення своїх повноважень або видачу вказівок, розпоряджень, що суперечать встановленим вимогам; необґрунтоване невиконання, неповне, неналежне або несвоєчасне виконання вимог нормативної, виробничої та організаційно-розпорядчої документації Компанії, розпоряджень керівників; порушення встановлених вимог щодо оформлення та зберігання документації ним особисто або підлеглим персоналом; недотримання вимог щодо роботи з інформацією з обмеженим доступом; порушення нормативно-правових актів з ядерної, радіаційної, пожежної безпеки та охорони праці ним особисто або підлеглим персоналом; невиконання чи неналежне виконання вимог антикорупційного законодавства, організаційно-розпорядчих, нормативних та виробничих документів Компанії з цих питань; копіювання особистого ключа та/або передачу його іншим особам; використання особистого ключа у випадках, не пов`язаних з діяльністю Компанії; порушення трудової дисципліни ним особисто або підлеглим персоналом згідно з вимогами трудового законодавства та відповідних документів Компанії. Відповідно до п. 2.2 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» цінує у своїх працівниках та їхній роботі: особисте усвідомлення важливості безпеки; прихильність принципам культури безпеки; відповідальність і самоконтроль під час виконання усіх робіт, що впливають на безпечну експлуатацію АЕС; орієнтованість на компетентність та високий рівень професійної підготовки; сумлінне ставлення до своїх посадових обов`язків, ініціативність і активність під час виконання посадових обов`язків; професіоналізм у діяльності і прагнення до підвищення професійного рівня; уміння працювати в команді; дисциплінованість і відповідальність за виконання покладених завдань; чесність, порядність і доброзичливість; комунікативність, прагнення до повного достовірного обміну інформацією; обережність та виваженість під час виконання робіт; розуміння своїх цілей і їх взаємозв`язок з цілями свого підрозділу та Компанії; прагнення до постійного удосконалення процесів виробництва, безпеки та якості виконуваної роботи; підтримку антикорупційної політики Компанії та особистий внесок у результативність системи запобігання і протидії корупції в Компанії. Разом із тим, в оскаржуваному наказі зазначено, що його винесено за невиконання наказу про відрядження ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25.09.2020 № 346-в та порушення трудової дисципліни, яка виявилась у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків без конкретного посилання на те, що саме в даному випадку було порушено позивачем відповідно до наведених пунктів посадової інструкції позивача. Так, відповідачем зазначено, що позивач відмовився виконувати наказ про відрядження від 25.09.2020 № 346-в. Разом із тим, відповідно до службової записки позивача, він вказував на готовність виконувати законні накази т.в.о. президента компанії. Наказом про відрядження позивача було вказано провести оцінку встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків, перевірити достатність та належність заходів, що вживаються для усунення, підготувати за результатами пропозиції і план заходів по недопущенню негативних наслідків та подати мені на затвердження звіт про проведену роботу. При цьому. згідно із п. 6.2. Антикорупційної програми ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» від 28.04.2020 року, внутрішня оцінка корупційних ризиків в Компанії проводиться Робочою комісією з оцінки корупційних ризиків у діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі - Робоча комісія). Порядок діяльності Робочої комісії визначається окремим виробничим документом Компанії. Персональний склад Робочої комісії затверджується президентом Компанії за поданням Уповноваженого. Також, згідно із Положенням про порядок оцінки корупційних ризиків в діяльності ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», затвердженим президентом компанії 07.09.2018 року, передбачено, що оцінка корупційних ризиків у діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом», що проводиться Робочою комісією з оцінки корупційних ризиків у діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом». Персональний склад Робочої комісії затверджується наказом президента Компанії за поданням Уповноваженого (п. 3.3.). В своїй службовій записці від 25.09.2020 року позивач наголошував на цьому. Відповідно до п. 10.07. Антикорупційної програми працівники зобов`язані утримуватися від виконання рішень чи доручень керівництва, які вони вважають незаконними або такими, що становлять загрозу безпеці персоналу чи навколишньому природному середовищу, охоронюваним законом правам, свободам чи інтересам окремих громадян, юридичних осіб, державним або суспільним інтересам. Працівники самостійно оцінюють правомірність наданих керівництвом рішень чи доручень та можливу шкоду, що буде завдана у разі їх виконання. У разі отримання для виконання рішень чи доручень, які працівник вважає незаконними або такими, що становлять загрозу безпеці персоналу чи навколишньому природному середовищу, охоронюваним законом правам, свободам чи інтересам окремих громадян, юридичних осіб, державним або суспільним інтересам, він повинен негайно в письмовій формі повідомити про це безпосереднього керівника або президента. На виконання вимог Антикорупційної програми позивачем було повідомлено президента Компанії про невідповідність вимог наказу положенням антикорупційного законодавства. Таким чином. відповідач видав наказ про відрядження в супереч затвердженим документам, що діють в компанії. Посилання відповідача з приводу можливості президентом компанії видавати накази, що входять до його компетенції судом відхиляються, оскільки такі накази мають відповідати законодавству, а також затвердженим на підприємстві документам. Окрім того, відповідно до п. 4 наказу про відрядження вказано бухгалтерії оплатити добові та витрати на відрядження відповідно до норм та обмежень, встановлених наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 22.03.2011 року № 247. Згідно із п. 4.1. Інструкції про відрядження, затвердженої наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 22.03.2011 року № 247, працівник, що направляється у відрядження, забезпечується коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс відрядженому працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток. У разі якщо працівник застосував платіжну картку для проведення розрахунків у безготівковій формі, йому відшкодовується збір за переказ грошових коштів електронними засобами (згідно з правилами платіжної системи) за наявності документального підтвердження його сплати (виписка з карткового рахунку або інший документ на паперовому носії, що підтверджує суму сплаченого збору). В порушення вказаного положення Інструкції, з метою реалізації наказу про відрядження. відповідачем не було забезпечено позивачу виплату коштів для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Посилання відповідача з приводу того, що відшкодування даних витрат може здійснюватись і після відрядження судом відхиляються, оскільки тай порядок не передбачений Інструкцією та стосується іншого складу витрат на відрядження, а саме: витрати на найм житлового приміщення та харчування. При цьому, добові витрати, згідно із п. 4.7. інструкції не потребують спеціального документального підтвердження. Таким чином, відповідач не забезпечив позивача добовими витратами для тривалого відрядження, поставивши його у завідомо невигідне становище, яке зумовило неможливість виконання оскаржуваного наказу. Суд також враховує те, що відповідач видав наказ про відрядження Інструкції про відрядження в межах України працівників ДП «НАЕК «Енергоатом», згідно з якою наказ про відрядження не було підготовлено структурним підрозділом, в якому працює особа, що направляється у відрядження. Наказ про відрядження не було завізовано керівником структурного підрозділу, в якому працює особа, що направляється у відрядження (п. 2.4. Інструкції). З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що відповідачем під час видання наказу про відрядження не було враховано вимог Інструкції про відрядження, Антикорупційної програми, Положення про порядок оцінки корупційних ризиків в діяльності ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», а тому наказ про застосування дисциплінарного стягнення не можна вважати законним та обґрунтованим. Заперечення відповідача, викладені ним у відзиві на позов спростовуються встановленими судом обставинами. Що ж до посилань позивача з приводу видання наказу про застосування дисциплінарного стягнення під час тимчасової непрацездатності та невідібрання письмових пояснень суд вказує наступне. Так, згідно із Правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-2801цс15: «Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами». Разом із тим, в даному випадку відповідачем не підтверджено факту порушення позивачем трудової дисципліни наданими суду доказами. Верховний Суд в своїй постанові від 27 березня 2020 року у справі № 487/1002/17 зазначає, що положеннями частини третьої статті 40 КЗпП України закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення в період його тимчасової неправцездатності, а також у період перебування у відпустці, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Відповідної заборони щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності у формі догани КЗпП України не визначає. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та скасування наказу державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 30.09.2020 року № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення». Представник позивача також просив суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 51725,84 грн. Відповідно до чч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом паяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до чч. 4,5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Легал Хаус» було укладено договір про надання правової допомоги від 25.02.2021. Позивачем було здійснено оплату витрат на правову допомогу в сумі 51725,84 грн. Надання послуг підтверджено актами виконаних робіт. Відповідно до постанов від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20), від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа №520/12065/19), постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), у яких сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Так, у рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява №4494/07) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені, зазначивши наступне: «... хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Отже, представник заявника має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97)». Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Разом із тим, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України позивачем у позовній заяві не було зроблено відповідну заявою та не було визначено попередню орієнтовну сума судових витрат на професійну правничу допомогу. Окрім того, суд також враховує, що позивач є адвокатом та фахівцем галузі права, а також самостійно підгодовував та підписав позовну заяву. Отже, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг саме після укладення договору про надання правничої допомоги, суд приходить до висновку про стягнення відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., у відповідності до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, що є на переконання суду, справедливою компенсацією понесених позивачем витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved