Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

В жовтні місяці 2016 року ПАТ КБ «АкцентБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача зазначивши, що 05.12.2012 року публічне акціонерне товариство на підставі укладеного з відповідачем безномерного кредитного договору , надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2300 грн. зі сплатою 30% річних з терміном повернення ,що відповідає строку дії картки. Позичальник згідно умов договору, мав своєчасно сплачувати на рахунок позивача кредит та відсотки по ньому ,але не виконував належним чином умов укладеного договору щодо погашення кредиту, що призвело до утворення заборгованості. Станом на 28.09.2016 року заборгованість за кредитними зобов»язаннями відповідача склала-13424,93 гр. з яких:1933,54 грн. - заборгованість за кредитом; 9637,10 грн. проценти за користування кредитом; 738,82 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500- штраф (фіксована частина); 615,47грн. - штраф (процентна складова),що і спонукало позивача звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості та понесених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з»явився ,подав клопотання яким підтримав заявлений позов , просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився ,подав заяву у відповідності до змісту якої позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні в зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності та погашенням перед позивачем ще в 2012 році відповідної заборгованості .В обґрунтування своїх заперечень пояснив про те ,що при оформленні в приміщенні банку заяви на отримання кредитних коштів ,ніяких документів окрім заяви не підписував. З умовами та правилами надання банківських послуг ,на які посилається позивач його ніхто з працівників банку не ознайомлював .Про те,що подана ним заява на відкриття йому карткового рахунку являється з даними документами невід»ємною частиною та складають в цілому кредитний договір ,йому ніхто не говорив.Звернув увагу суду,що термін дії отриманої ним кредитної картки -1 рік,картка позивачем не перевипускалась. Зазначені у розрахунку позивача дати здійснення ним опрерацій направлених на погашення заборгованості у сумі по 100 гр.,після 13.12.2012 року(коли повністю здійснив погашення ) не відповіджають фактичним обставинам та вважає ,що дані проплати здійснювались самими працівниками банку з метою створити таким чином заборгованість та стягнути ще кошти тому позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню. Суд дослідивши матеріали справи прийшов до переконання , що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Змістом ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається ,як на підставу своїх позовних вимог чи то заперечень.Положеннями ст.ст.257 та 267 ч.3 ЦК України визначено ,що загальна позовна давність встановлюється у три роки та може бути застосована лише за заявою сторони. В даному випадку у своїх позовних вимогах представник позивача посилається на те,що відповідно до укладеного договору № б./н. від 05.12.2012 року надав позивачу кредит у розмірі 2300 гр. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення ,що відповідає строку дії картки. Звертає увагу на те ,що відповідач при підписанні заяви на відкриття карткового рахунку разом з ,,Умовами та Правил надання банківських послуг,, та ,,Правилами користування платіжною карткою,, визнав той факт ,що підписана ним заява та дані документи складають одне ціле ,тобто договір укладений шляхом приєднання відповідачем до запропонованих банком умов. У відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг на які посилається позивач (а.с.8-10) строк дії договору складає-12 місяців, що автоматично продовжується на той же строк, якщо жодна із сторін не інформує про припинення його дії, та відповідає строку дії кредитної карти, що передбачено такими частинами договору, як заява та п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено,що платіжну картку банк видав при відкритті карткового рахунку ,тобто 05.12. 2012 року. Строк дії даної картки у позовній заяві позивачем не зазначено.Відповідач подав заяву в якій вказує на те,що термін дії виданої йому позивачем картки -1 рік і дана картка позивачем не поновлювалась ,а сам він повністю здійснив погашення отриманого кредиту ще в грудні місяці 2012 року. Наявний в справі розрахунок (ас.4-5)дійсно містить дані про те ,що після отриманого відповідачем 05.12.2012 року кредиту в розмірі-2300 гр. ним, вже 13.12.2012 року було здійснено його повне погашення шляхом внесення на рахунок позивача коштів в сумі-3500 гр. [PERSON] про те,що саме відповідач ,а не представник банку після здійснення наявної операції, продовжував періодично на протязі даних років раз в декілька місяців вносити на рахунок позивача по 100 гр. в матеріалах позову відсутні.Таким чином ,з часу внесення відповідачем на рахунок позивача 13.12.2012 року останнього платежу в розмірі-3500 гр.та до часу звернення до суду ,тобто 19.10.2016 року, пройшло більше трьох років. Крім того , при поданні позову кредитор вважав ,що форма кредитного договору збережена, а сам договір відповідає умовам чинного законодавства ,що являється підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Дані обставини також не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства так,як наявні в матеріалах справи ,,Умови та Правила надання банківських послуг,, та,, Правила користування платіжною карткою,, на які посилається позивач ,не містять необхідних реквізитів,тобто підписів боржника ,дати їх складання, як і не містять жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід»ємності від заяви позичальника.В наявній же в матеріалах справи заяві позичальника ,що містить його підпис відсутні дані про те,що неврегульовані у ній питання /розміри штрафів ,розмір сплати відсотків іт.д. /мають регулюватись саме умовами надання кредиту фізичній особі на,що посилається позивач тому суд вважає,що поданий на розгляд суду позов об»єктивно не обгрунтований та суперечить фактичним обставинам справи, що являється підставою для відмови у його задоволенні. Понесені банком судові витрати відшкодуванню не підлягають в зв»язку з відмовою у задоволенні позову.

Outcome: dismissed