Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, по якій просить скасувати арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] , постановою Державної виконавчої служби Кіровського району б/н від 15.09.2003 року, номер запису про обтяження 31627670. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса з метою переоформлення права власності, позивачу стало відомо, що на вказану квартиру накладено арешт постановою Державної виконавчої служби Кіровського району від 15.09.2003 року, яка була винесена на виконання ухвали суду від 26.08.2003 року про накладення арешту на майно. Зазначає, що в 2002 -2003 рр. не був стороною у справі та згідно відповіді Фортечного відділу ДВС №57888 від 27.11.2019 року надати постанову про закінчення виконавчого провадження неможливо у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження. Позивач вказує, що був боржником перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград», однак борг сплачено, будь-які інші судові рішення та виконавчі провадження відсутні. За вказаних обставин, позивач змушений звернутись до суду з позовом про зняття арешту з майна. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.12.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 15-16/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 40-41/. В судове засідання позивач не з`явився, просив провести розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі, проти зняття арешту не заперечив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності серія та номер 6275, виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів 19.08.1993 року та Ѕ частини на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 3-897, виданого Другою Кіровоградською державної нотаріальною конторою від 12.10.1999 року. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №190420689 від 27.11.2019 року, 17.10.2008 року зареєстровано запис про обтяження вказаної квартири №31627670 на підставі постанови б/н державної виконавчої служби Кіровського району від 15.09.2003 року /а.с. 4-5/. Як вбачається з копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.09.2003 року, винесеної державним виконавцем Державної виконавчої служби Кіровського району Капиш В.М., постанова винесена при примусовому виконанні ухвали б/н Кіровського місцевого суду від 26.08.2003 року з метою забезпечення виконання рішення суду /а.с. 9/. Згідно відповіді Фортечного відділу\~державної виконавчої\~служби м.\~Кропивницький Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Кіровоградській області №26154 від 28.01.2020 року, надати постанову про закінчення виконавчого провадження по якому накладався арешт неможливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання; станом на 28.01.2020 року у відділі на виконанні не перебувають виконавчі листи про стягнення з [PERSON] боргів, штрафів та аліментів /а.с. 32-33/. Відповідно до довідки Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.02.2020 року, згідно алфавітного покажчика за період з 2002 2003 р.р. справа відносно [PERSON] до Кіровського районного суду не надходила та не розглядалась /а.с. 49/. Згідно\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~ Відповідно до положень частин першої та другої\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно ч. 1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Частиною четвертою\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, частиною п`ятою цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.\~ Відповідно до вимог\~статті 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~ Відповідно до вимогст.41\~Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимогст.312 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно вимог ч.1ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно\~вимог\~ст.391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, заборона відчуження майна, яке належить на праві приватної власності позивачу порушує права та законні інтереси позивача як власника, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності не вбачається підстав для накладення заборони відчуження майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, вимога позивача не порушує нічиїх прав та обов`язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved