overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01.09.2007 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 471. Позивач в судове засідання не зявився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечувала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.09.2007 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК № 047637 від 01.09.2007 року. Від спільного проживання сторони мають двох дорослих дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 31 травня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 813. Позивач в судове засідання не зявився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечувала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 травня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 813, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві від 21.05.2013 р. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] Даніїла Віталійовича, [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 09.11.2010 року в відділі РАЦС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є син [PERSON],[INFO]. По причині сварок, скандалів та непорозуміння, тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу дитину просить залишити на її утриманні та вихованні, прізвище їй залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд враховуючи заяви позивача і відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 09 листопада2010 року в відділі РАЦС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №224. Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Миритися сторони не бажають. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дитину сторін, суд зважаючи на погодження сторін, вважає після розірвання шлюбу залишити з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень,щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вона проживала однією сімєю з 2008 року по 2011 рік без реєстрації шлюбу з [PERSON] Від сумісного життя мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому дитина знаходиться на її утриманні. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась але до суду надійшла заява, в якій вона проти розгляду справи за її відсутністю не заперечує, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився , надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі , проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина не заперечує. На підставі \~ст. \~197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву \~за відсутністю сторін. Вивчивши матеріали справи, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] знаходились в цивільному шлюбі з 2008 року по 2011 рік. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС №321655, виданим Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області. Актовий запис№170 Дитина мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави. Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 30.09.2016 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між нею та відповідачем - розірвано. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час їхні малолітні діти мешкають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх утриманні не бере. Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між позивачем та відповідачем - розірвано. Сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] мешкають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дітей, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у шлюбі з 29.06.2003 року по 15.11.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому дитина знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не зявився про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі з 29.06.2003 року. 15.11.2012 року вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 15.12.2012 року серії І-ЖС 093905 зареєстрованому Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЗМУЮ. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [PERSON] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №146472 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиці. Актовий запис №326. Дитина мешкає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги всі обставини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі по 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 30 серпня 2003 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у [INFO], актовий запис № 03. У сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами часто виникають сварки, внаслідок чого сторони стали чужими одне для одного, сімейних стосунків не підтримують, з липня 2016 року проживають окремо, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити, а також пояснила, що відповідач зловживає спиртним застосовував до неї фізичну силу. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Сторони уклали шлюб 30 серпня 2003 року у селіКотів Бережанського району Тернопільської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами часто виникають сварки, відповідач зловживає спиртним, застосовує фізичне насильство щодо позивачки, внаслідок чого сторони стали чужими одне для одного, сімейних стосунків не підтримують, з липня 2016 року проживають окремо, їхня сімя існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Мечищівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що будинковолодіння по вул. Зелена, 2, в с. Мечищів Бережанського району Тернопільської області належало їй та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному з них належало по 1/6 частки будинковолодіння. 02 лютого 2016 року в селі Мечищів Бережанського району помер [PERSON], який відповідно до заповіту посвідченого 28 грудня 2015 року секретарем Мечищівської сільської ради за реєстровим номером 31, заповів їй [PERSON] належний йому на праві приватної власності будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в селі Мечищів Бережанського району Тернопільської області по вул. Зелена, 2. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла так як проживала разом із спадкодавцем на час смерті останнього, однак оформити спадщину на будинковолодіння виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на імя спадкодавця. Отримати такі документи після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявився до суду надійшла заява останнього відповідно до якої, останній подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки не знав про складення заповіту на користь [PERSON] Так як [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] жодних претензій щодо успадкування майна останнього не має. Просить позов [PERSON] задовольнити, справу слухати без нього. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05.03.2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 83. Мають дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені в 2015 році по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, а дитина залишиться проживати разом з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.03.2015 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 83. Мають дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дітей, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved