Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

В заяві до суду позивач мотивував свої вимоги тим, що у зв`язку з реформуванням у 1999-2000 роках сільськогосподарських підприємств було створено Приватну агрофірму «Вікторія» та викуплено у пайовиків - колишніх членів КСП ім. Горького, майно пайового фонду. ПАФ «Вікторія» з 01.01.2001 безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє нежитловим приміщенням «Склад паливно-мастильних матеріалів», який розташований за адресою: [ADDRESS] , як своїм власним, тобто фактично стала його власником. Постійно доглядає за ним, утримує, проводить ремонтні роботи. Відповідач є головою Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Горького. ПАФ «Вікторія» неодноразово зверталася до відповідача з вимогою підготувати необхідні документи та провести відчуження нежитлового приміщення «Склад паливно-мастильних матеріалів», однак отримала відмову. Через деякий час позивач повторно звернулася до відповідача з вимогою вжиття заходів щодо офіційної реєстрації договору, однак повторно отримала відмову. Наведені обставини позивач вважає свідченням того, що відповідач відмовився від права власності на будівлю. Тому, представник ПАФ «Вікторія» просить суд визнати за агрофірмою право власності за набувальною давністю на «Склад паливно-мастильних матеріалів», який розташований за вказаною адресою. Представник позивача директор ПАФ «Вікторія» Вовк М.І. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач - голова Спілки співвласників майна КСП ім. Горького [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про те, що відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У зв`язку з реформуванням у 1999-2000 роках сільськогосподарських підприємств було створено Приватну агрофірму «Вікторія» та викуплено у пайовиків - колишніх членів КСП ім. Горького, майно пайового фонду. З 01.01.2001 ПАФ «Вікторія» безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє нежитловим приміщенням «Склад паливно-мастильних матеріалів», який розташований за адресою: [ADDRESS] , як своїм власним, тобто фактично стала його власником. Постійно доглядає за ними, утримує, проводить ремонтні роботи. Спілка співвласників майна КСП ім. Горького не користується вказаним нежитловим приміщенням. Згідно протоколу № 1 загальних зборів уповноважених КСП ім. Горького с. Червоне Барського району Вінницької області від 29.01.1998 року затверджено положення про паювання та утворення спілки співвласників розпайованого майна; головою спілки співвласників розпайованого майна КСП ім. Горького обрано агронома [PERSON] ; ліквідовано існування КСП ім. Горького та створено приватну агрофірму. Відповідно до довідки Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області № 189 від 10.07.2019 ПАФ «Вікторія» з 01.01.2001 відкрито та постійно використовує об`єктом нерухомого майна «Склад паливно-мастильних матеріалів», який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ПАФ «Вікторія» № 57 від 12.07.2019 «Склад паливно-мастильних матеріалів», який розташований за адресою: [ADDRESS] з 2001 року перебуває на балансі у ПАФ «Вікторія», балансова вартість 35 100,00 грн. Відповідно до даних технічного паспорту нежитлове приміщення «Склад паливно-мастильних матеріалів», який розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 24,2 кв.м. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього. Щодо незаконного володіння та користування позивачем вказаним нерухомим майном ніким вимог не ставилось. Відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності за набувальною давністю, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, при вирішенні спору суд ураховує те, що право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01.01.2011; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що позивач добросовісно заволоділа спірним майном, відкрито та безперервно ним користується, не є власником спірного майна, власник майна відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, про що свідчать письмові повідомлення останнього та визнання позову. Відлік строку набувальної давності суд розпочинає з моменту заволодіння майном - тобто з 2001 року, коли спірне майно було передано позивачу за актом приймання-передачі. На підставі ст.ст. 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved