Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачка звернулась до Орджонікідзевського районного суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» та [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що 15.03.2017 року о 07-55 годині по вулиці 130-Таганрогської дивізії у місті Маріуполі відбулося ДТП за участі [PERSON] та відповідача [PERSON]. Останній керуючи автомобілем DACIA LOGAN, д/н [NUMBER], при виїзді на нерегульоване перехрестя вулиці 130-ї Таганрозької Дивізії та провулка Олімпійського у Лівобережному районі міста Маріуполя, не надав переваги у русі автомобілю [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення із ним та завдав майнової шкоди майну Позивачки, автомобілю ВАЗ 217130 державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 березня 2017 року винесеній у справі № 3/265/548/17 [PERSON] визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідальність [PERSON] як особи що здійснювала керування транспортним засобом була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз». Повідомлення про страховий випадок, до якого в силу закону відноситься скоєна дорожньо-транспортна пригода було отримано ПрАТ «Європейський страховий союз» 16 березня 2017 року. В наслідок ДТП позивачці спричинена матеріальна шкода, викликана пошкодженням автомобілю, вартість відновлювального ремонту, згідно висновку експерту від 21.04.2017 року, становить 21 787,30 гривень. Вартість послуг з проведення оцінки пошкодження колісного транспортного засобу згідно Договору №56 від 15.04.2017 року склала 800 гривень, що разом становить 22 587,30 гривень. Вказану суму, а також судові витрати просила суд стягнути з відповідачів на її користь. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі до судового засідання повторно не з'явились по невідомій суду причині, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2017 року [PERSON], керуючи автомобілем Дача Логан, д/н [NUMBER], при виїзді на нерегульоване перехрестя вулиці 130-ї Таганрогської Дивізії та провулку Олімпійського у Лівобережному районі міста Маріуполя, не надав переваги у русі автомобіля ВАЗ 217130, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення з ним. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 березня 2017 року, [PERSON] визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмирі 340 гривень. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 1-шим ВРЕВ міста Маріуполя, на праві власності позивачу [PERSON] належить автомобіль - «ВАЗ 217030», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с.6) Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Одночасно з цим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку, - скоєння дорожньо-транспортної пригоди, є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, згідно норм чинного законодавства, завдана потерпілому шкода особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (страховика). Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі особою яка його завдала. Підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ЦК України підстав. Як, було встановлено в судовому засіданні, заяву, оформлену відповідно до вимог Закону, про виплату страхового відшкодування було отримано ПрАТ «Європейський страховий союз» 10 травня 2017 року. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодуванню страховиком підлягають витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивачки, згідно висновку про вартість відновлювального ремонту від 15.04.2017 року склала 21 787,30 гривень. Сума завданої шкоди не перевищує максимальний розмір страхової суми який встановлено п.9.2 статті 9 Закону за шкоду заподіяну майну потерпілих. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Доказів виплати ПрАТ «Європейський страховий союз» позивачці страхового відшкодування суду не надано, як не надано і доказів відшкодування шкоди безпосередньо відповідачем [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП відповідачем [PERSON], з урахування звернення позивачки до ПрАТ «Європейський страховий союз» має здійснювати ПрАТ «Європейський страховий союз». Сума відшкодування яка має бути сплачена позивачці ПрАТ «Європейський страховий союз» з урахуванням положень ст. 29 Закону складає 22 587,30 гривень, яка складається з вартості відновлювального ремонту в сумі 21 787,30 гривень та 800 гривень вартості послуг з проведення оцінки пошкодженого колісного транспортного засобу. Звернення Позивачки з позовними вимогами про відшкодування завданої шкоди безпосередньо до [PERSON] за викладених обставин справи, суд вважає передчасними, оскільки право на таке звернення до суду на момент звернення, у позивачки не виникло і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial