Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що 08.08.1998 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Жовтневим відділом актів громадського стану м. Харкова. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, постійні сварки, відсутність взаємодопомоги, підтримки та любові. На даний час подружні відносини між сторонами припинено, разом хоч і проживають, але спільне господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю позивач не має, дитина знаходиться на утриманні позивача, батько матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Так як примирення між ними та збереження сім'ї неможливі, позивач просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги підтримала. Прохала задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.\~\~\~ Суд, дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків. Згідно з ч.ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі\~ст. 109 СК України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання зави. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.(ч. 3\~ст. 115 СК України) Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що 08.08.1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневим відділом актів громадського стану м. Харкова, актовий запис №471, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №077548. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №295244. За час спільного проживання між подружжям часто виникало непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуття любові один до одного, відсутні взаємодопомога та підтримка, на даний час сторони подружніх стосунків не підтримують, разом хоч проживають, але спільне господарство не ведуть, наміру зберегти сім'ю позивач не має. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~- шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~\~\~\~ Згідно зі\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. В силу ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя та інтересам їхньої дитини. На час розірвання шлюбу спору між сторонами щодо поділу спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини немає. Згідно довідки про місце проживання та склад сім'ї виданої Адміністрацією Холодногірського району Харківської області від 30.10.2017 року, [PERSON] зареєстрована разом з сином [PERSON]. Як передбачає\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами він немає, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Згідно з положеннями п.1 ч.1\~ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. Також, згідно\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн., що підтверджено квитанцією про сплату. На підставі\~викладеного та

Outcome: approved