Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

відповідно до положень ст. 12 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VІІ « про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території «України» підсудність справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначено Голосіївському районному суду міста Києва. Після усунення недоліків позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, 27 листопада 2020 року було відкрито провадження з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В обгрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] , представник останньої - адвокат Діденко В.Є. послався на те, що 14 січня 2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, їх шлюб фактично розпався, з січня 2017 року спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивачки, котра має намір створити нову сім`ю. Стверджуючи, про відсутність спору щодо поділу спільного майна подружжя, а також визначення місця проживання сина та його ж матеріального забезпечення, просив шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивачки - адвокат Діденко В.Є. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, повідомив суд, що позов [PERSON] підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому правилами частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення розміщені 22.01. та 14.05.2021 року на офіційному веб-сайті судової влади України, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, приймаючи до уваги думку представника позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась, сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Понесені позивачкою судові витрати віднести на рахунок останньої, оскільки звертаючись до суду з позовом позивачка не просила відшкодувати понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, при зверненні до суду відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved