Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧІВ [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом, в якому просив суд: -Звільнити квартиру [ADDRESS] з-під арештів, накладених Автозаводським ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області(правонаступником якого є Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)) та Автозаводським районним судом м.Кременчука; -Виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про арешт квартири [ADDRESS] : oвід 21.12.2007 №25350618; oвід 29.08.2007 №25350459; oвід 16.03.2007 №25350238. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] . Звернувшись до державного реєстратора він дізнався про те, що 1/3 частина квартири, попереднім власником якої був [PERSON] , знаходиться під арештом. 10.04.2019 він отримав відповідь з Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області(правонаступником якого є Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)) про те, що усі виконавчі провадження стосовно [PERSON] завершені у 2013 році і станом на 10.04.2019 у відділі відсутні провадження стосовно зазначеної особи. На даний час нескасовані арешти порушують його право власності, оскільки він позбавлений можливості в повному обсязі користуватись та розпоряджатись майном на власний розсуд. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надіслав суду заяву в якій зазначив, що у зв`язку із набранням законної сили рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.11.2017 по справі 524/454/16-ц щодо визнання [PERSON] добросовісним набувачем нерухомого майна, проти задоволення позову відповідач не заперечує. Від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно довідки Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області від 09.04.2019 №27564, у відділі на виконанні перебували виконавчі провадження про стягнення боргів з [PERSON] , в процесі примусового виконання яких державним виконавцем накладено арешти на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Усі виконавчі провадження завершені в 2013 році. НОРМИ ПРАВА У ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За змістом ч. 1 ст. 316, ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. ОЦІНКА СУДУ Суд враховує те, що позивач набув право власності за рішенням суду, а також те, що арешти були накладені на майно попереднього власника. На переконання суду, в даному випадку арешт майна боржника у виконавчих провадженнях порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майно. Приймаючи до уваги те, що на даний час позивач позбавлений можливості вільно володіти та розпоряджатись майном, суд приходить до висновку про те, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: approved