Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Кредитпромбанк» в якому просила визнати поруку припиненою, посилаючись на те, що 15.09.2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Торговий дім «Арматура України» був укладений Кредитний договір №04/12/11-КЛТ. В забезпечення даного договору уклала із ПАТ «Кредитпромбанк» договір поруки №04/12/П01/11-КЛТ від 15.09.2011 року. В подальшому між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, що був посвідчений 27.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрований в реєстрі за №2466. Саме з цієї дати Відповідач-1 починає нараховувати заборгованість за кредитним договором. ПАТ «Дельта Банк», новий кредитор у зобов'язаннях, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки 28.08.2015 року, тобто поза межами шестимісячного строку, тому просить визнати відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України поруку припиненою .В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Представник ПАТ «Дельта Банк» проти позову заперечила, з тих підстав що станом на дату розгляду справи заборгованість за кредитним договором відсутня, в зв'язку з чим відсутній предмет спору. До всього просила застосувати строк позовної давності. Представник ПАТ «Кредитпромбанк» в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи позовні вимоги не заперечив, зазначивши що існування станом на дату розгляду даної справи заборгованості ТОВ «Торговий дім «Арматура Україна» перед Відповідачем-1, яка стягується в судовому порядку, просив позов задовольнити. Заслухавши думку представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Торговий дім «Арматура України» був укладений Кредитний договір №04/12/11- КЛТ. 15.09.2011 року з метою забезпечення виконання Позичальником умов Кредитного договору між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено Договір поруки №04/12/П01/11-КЛТ. 27.09.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, що був посвідчений 27.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрований в реєстрі за №2466. Відповідно до пyнкту 2.1. Договору купівлі-продажу, ПАТ «Кредитпромбанк» цим погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх ПАТ «Дельта Банк», який цим погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Судом встановлено, що до складу цих вимог було включене і право вимоги виконання позивачем зобов'язань за Кредитним договором №04/12/11- КЛТ від 15.09.2011 року. Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори. Відповідно до ст.553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед Банком або повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс11, умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч.4 ст.559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених в постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-190цс14 пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених в постанові від 26.11.2014року у справі №6-75 цс14 - якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-69цс11, у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. При цьому звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Термін «порука», застосований законодавцем у ч.1 ст.559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Право поручителів не підлягає захисту шляхом припинення договору поруки, тобто за п.7 ч.2 ст.16 ЦК України, оскільки це суперечить положенням ч.1 ст.559 цього Кодексу. Таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою. Судом встановлено, що 28.08.2015 року ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення Позичальником умов Кредитного договору, звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON], як поручителя, про стягнення в солідарному порядку заборгованості ТОВ «ТД «Арматура України» за Кредитним договором у розмірі 1 053 985,35 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суджу м. Запоріжжя від 19.01.2016 року справа №335/8964/15-ц (суддя Кравченко Л.Ю.) зупинена до розгляду даної справи. Пунктом 4.1 Договору поруки передбачено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і втрачає чинність після повного погашення Позичальником та/або Поручителем заборгованості за Кредитним договором. Виходячи із змісту п.4.1 Договору поруки, в договорі не встановлено конкретного строку, зі спливом якого припиняється порука, а умова договору, що порука за цим договором припиняється з повним погашення заборгованості за Кредитним договором не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. Судом встановлено, як і не спростовується Відповідачем-1, що порушення умов Кредитного договору розпочалось з 27.09.2013 року, що також підтверджується змістом позовної заяви та доданих до неї документів по справі №335/8964/15-ц, а отже право на дострокове повернення ТОВ «ТД «Арматура України» кредитних коштів виникло у будь-якого з Відповідачів саме з цієї дати - з 27.09.2013 року. Відтак, в силу приписів статті 559 ЦК України Відповідач-1 мав можливість звернутися до [PERSON], як поручителя по Кредитному договору, протягом шести місяців починаючи з 27.09.2013 року, тобто останньою датою звернення з письмовою вимогою про погашення заборгованості або позовною заявою було саме 27.03.2014 року. Натомість Відповідач-1 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором лише 28.08.2015 року, тобто зі спливом більше ніж одного року, з моменту виникнення права на дострокове повернення заборгованості. Оскільки строк дії поруки договором не визначено, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України вимоги до поручителя могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого порукою. У даному випадку шестимісячний строк сплинув 27.03.2014 року. Таким чином, позов до поручителя [PERSON] подано банком після закінчення строку дії поруки, що є підставою для визнання поруки припиненою. На підставі вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved