Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

В заявленому позові позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 12.12.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №2197, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми та проживають разом з нею. Відповідач останніх два роки став часто випивати, в нетверезому стані вчиняти сварки, скандали, ображати нецензурними словами. На її неодноразові прохання змінити свою поведінку не реагував. В лютому цього року чоловік частково забрав свої речі і виїхав у місце проживання матері. З того часу з нею і дітьми не спілкується. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення між ними є неможливе, і подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася, однак в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 23). За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 01.10.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 12 грудня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №2197, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.12.2006 року (а.с. 3). Під час шлюбу у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми, що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.4) та серії [NUMBER] (а.с. 5). Сторони мають різні характери та погляди на життя, з лютого 2020 року не підтримують подружніх відносин. Подальше спільне життя у сторін не склалось, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву та жодних заперечень на позов не подав, а позивачка просила місцем проживання дітей визначити її місце проживання, суд вважає, що місцем проживання малолітніх дітей, сина [PERSON] та дочки [PERSON] , слід визначити місце проживання їх матері [PERSON] . В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн., та понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1300,00 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved