Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

В жовтні 2018р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь аліменти, на утримання їх повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. народження у твердій грошовій сумі в розмір 2000,0 грн. починаючи з 05 вересня 2018р. по 30 червня 2022р. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, в якому у сторін народився [INFO]. син - [PERSON], який продовжує навчання на денному відділенні Навчально - наукового гуманітарного інституту Національного авіаційного університету, за кошти позивача, а розмір заробітної плати позивача не дозволяє йому в повному обсязі утримувати сина сторін, одночасно сплачуючи за його навчання, а тому позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом до відповідачки, яка за своїм матеріальним станом спроможна сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила та не просила розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направила, відзив на позов не подавався Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. В шлюбі у сторін [INFO]. народився син - [PERSON] Судом встановлено, що спільний син сторін навчається в Навчально - науковому гуманітарному інституті Національного авіаційного університету, є студентом 1 курсу факультету НН ГМІ, денної форми навчання за спеціальністю «Соціологія», з терміном навчання за освітнім ступенем «Бакалавр»: з 01 вересня 2018р. по 30 червня 2022р., навчання здійснюється за кошти позивача. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дочки, сина, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом достовірно встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем. Судом не встановлено, що на утриманні відповідачки перебувають інші особи. За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню аліменти на утримання спільного сина сторін - [PERSON], [INFO]. народження, який продовжує навчання, у розмірі 2000,0 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з 23 жовтня 2018р. (часу подання до суду позову) по 30 червня 2022р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн. на користь держави. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial