Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.09.2010 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 04.09.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем, однак подружнє життя не склалося, через несумісність характерів, сварки та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинили з січня 2014 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату та час слухання справи повідомлялась належним чином. Матеріали справи містять заяву [PERSON], в якій остання просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи їй повідомлялося у порядку встановленому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом публікації оголошення у пресі, що підтверджується витягом з газети «Вісті Придніпровя» від 23.11.2017р. № 91. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення без участі відповідача на підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 179, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. При цьому дошлюбне прізвище позивача «Шевчук» (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 180, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Однак, на теперішній час подружні стосунки між сторонами припинені і відновлювати відносини вони не бажають. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, часті сварки та різні погляди на сімейне життя. З січня 2014 року проживають окремо. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом\~ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і вважає, що примирення між ними не можливе, суд вважає що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Абрамова». В силу ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн., сплачений позивачем відповідно до квитанції від 29.11.2017 року слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved