Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

В жовтні 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.08.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2005205534 за яким ПАТ «ОТП Банк» зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 20000 грн., а відповідач зобовязалася щомісячно до 14.08.2016 року повертати кредит по частинам, шляхом сплати щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів, а також сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 27612,87 грн.. Представник позивача подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення додаткового рішення не заперечує. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, проте в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 14.08.2013 року ПАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту №2005205534, за яким зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 20000 гривень, а [PERSON] зобов'язалася щомісячно до 14.08.2016 року повертати кредит по частинам, шляхом сплати щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів, а також сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. У разі порушення строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною Графіком платежів, [PERSON] зобов'язалася сплачувати штраф за кожен факт порушення у розмірі 25 гривень. (а.с.4-8). ПАТ «ОТП Банк» виконав своє грошове зобов'язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 20000 гривень. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов'язання, тому у неї виникла заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 27612 гривень 87 копійок, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 19918,97 гривень, відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту 7693,90 гривень, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 17.09.2015 року (а.с.16). У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Встановлено, що 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» уклав з позивачем договір факторингу №22/12/2014. За цим договором ПАТ «ОТП Банк» передав, а позивач прийняв право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк», і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.17-20). Таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги заборгованості від [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №2005205534 від 14.08.2013 року. Вказана обставина підтверджується витягом з Додатку до договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року (а.с.21). Відповідно до п.1.5.4 договору про надання споживчого кредиту №2005205534 від 14.08.2013 року, сторони домовились, що у разі порушення [PERSON] строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направляв [PERSON] письмові повідомлення №200230778 від 05.01.2015 року, яким відповідача було повідомлено про заміну кредитора по кредитному договору та про необхідність дострокового погашення суми боргу у розмірі 27612 гривень 87 копійок протягом 10 днів з моменту отримання даного повідомлення (а.с.14). Проте, відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 27612 гривень 87 копійок. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №6442 від 22.09.2015 року (а.с.1) вбачається, що при пред'явленні позову ОТП «Факторинг Україна» сплатив судовий збір у розмірі 1218 гривень. Позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень.

Outcome: approved