Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

В жовтні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5926, вчинений 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Профіт Капітал (далі ТОВ ФК Профіт Капітал) заборгованість у розмірі 11715 грн. В обґрунтування вказали, що спірний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Сидорук Л.В., виконавче провадження №6520236 за яким з позивача примусово стягуються кошти. Позивач вважає,\~що виконавчий\~напис вчинено з грубими порушеннями діючого законодавства, всупереч діючої редакції Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року. Крім того, нотаріус не пересвідчився у повідомлені позивача про наявність заборгованості за кредитним договором, не переконався у безспірності заявлених вимог та розміру заборгованості . У зв`язку з цим позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви 908 грн., та витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Ухвалою суду\~від 18 жовтня 2021\~року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни завірені належним чином копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 5926. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, а також направила належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 5926 від 20 січня 2021 року. Відповідач скористався\~правом надання\~відзиву,\~у якому\~зазначив,\~що оспорюваний\~виконавчий напис\~підтверджує право\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»\~як стягувача\~на стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~Кредитним договором\~№7951688\~від 09.11.2018\~року на\~загальну суму\~11715,00\~грн.\~Дане право\~підтверджується Договором\~факторингу №03042017\~від 03.04.2017\~р.\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»\~набуло право\~вимоги до\~ [PERSON] .\~Станом на\~09.11.2021\~року Договір\~факторингу №03042017\~від 03.04.2017\~р.,\~укладений між\~TOB\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал» невизнаний\~недійсним в\~судовому порядку,\~а відповідно\~залишається правомірним,\~що також\~підтверджується \~витягом з\~Реєстру боржників\~№79\~від 15.03.2019\~р.,\~які є\~належними та\~допустимими доказами.\~На момент\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~боржник [PERSON] \~мав безспірну\~заборгованість перед\~сгягувачем ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал» за\~Кредитним договором\~№7951688\~від 09.11.2018\~року на\~загальну суму\~11715\~грн.,\~Крім того, позивачем не було доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав внаслідок виконання оспорюваного виконавчого напису, що є підставою для їх захисту відповідно до вимог чинного законодавства, також позивачем не спростовано факт існування заборгованості за Кредитним договором №7951688 від 09.11.2018 року на загальну суму 11715 грн., а отже позов задоволенню не підлягає. Крім того, зазначили, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн, а також розумність та співмірність таких витрат із заявленими позовними вимогами немайнового характеру, всупереч ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович не надав письмові пояснення. Сторони не подали до суду клопотань про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи. Відповідно до ч.5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5926 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 7951688 від 09 листопада 2018 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю 1 Безпечне агентство необхідних кредитів, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 03042017 від 03 квітня 2017 року є ТОВ ФК Профіт Капітал. Строк платежу за Кредитним договором № 7951688 від 09 листопада 2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15 березня 2019 року по 06 січня 2021 року, сума заборгованості становить 11715 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8715 грн. (а.с.21). 19 квітня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження №65202368, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 7951688 від 09 листопада 2018 року на користь ТОВ ФК Профіт Капітал в розмірі 11715 грн. (а.с.22). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Виходячи з положень ст.87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. При цьому, з виконавчого напису вбачається, що позивач є боржником за Кредитним договором № 7951688 від 09 листопада 2018 року, укладеним з ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, відповідно до Договору відступлення права вимоги від 03 квітня 2017 року є ТОВ ФК Профіт Капітал. З наведеного вбачається, що перехід до ТОВ ФК Профіт Капітал усіх прав та вимог до боржників за кредитними договорами відбувся 03 квітня 2017 року з моменту підписання Договору відступлення права вимоги. Проте, кредитний договір між [PERSON] та ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів, на підставі якого було нараховано заборгованість для стягнення якої вчинено виконавчий напис, був укладений пізніше, а саме 09.11.2018 року і відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором, що був укладений більше ніж через рік після Договору відступлення права вимоги. Крім того, згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 15 березня 2019 року по 06 січня 2021 року, однак, як вбачається зі змісту кредитного договору, строк надання кредиту становить 28 днів до 07.12.2018 року, але не більше ніж 30 днів. Таким чином, суд відхиляє твердження ТОВ ФК Профіт Капітал щодо безспірності розміру грошових вимог, заявлених до позивача, а тому слід вважати, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість була спірною. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, між позивачем [PERSON] та адвокатом Бражник Д.С. укладено договір про надання правової допомоги № 121 від 01 вересня 2021 року, підписаний акт (опис) виконаних робіт до договору від 07 жовтня 2021 року з ретельним описом наданих адвокатом послуг на загальну суму 6000 грн., а також квитанція № 31 про сплату [PERSON] 6000 грн. (а.с.24-31). Вивчивши вказані докази, суд вважає, що понесені позивачем витрати на правову допомогу адвоката є належним чином підтвердженими, обґрунтованими та співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами; обсягом наданих\~ \~послуг та\~виконаних робіт;\~ а також заявленими позовними вимогами. У зв`язку з наведеним суд відхиляє заперечення представника відповідача в цій частині та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved