Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення меж земельної діяли та зобовязання осіб вчинити певні дії, який у січні 2016 року уточнив та просив постановити рішення, яким встановити межі земельної ділянки за адресою: м. Підгородне вул. Залізнична, 81 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП ДНО 12176 та [PERSON] щодо встановлення меж земельної ділянки № 234 від 20 листопада 1996 року, що передавалась у приватну власність [PERSON]; зобов'язати [PERSON] змістити земельний знак в точці 2 (відповідно до збірного плану земельних ділянок згідно даних земельного кадастру, фактичного положення меж на місцевості та розмірів державного акту серії ДП ДНО 012176 М 1:200) на 2,1 м. вглиб земельної ділянки за адресою: м. Підгородне, вул. Залізнична, № 79, що знаходиться у користуванні [PERSON]; зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод йому, [PERSON] у користуванні земельною ділянкою № 81 по вул. Залізнична у м. Підгородне та погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки № 81 по вул. Залізнична у м. Підгородне в натурі (на місцевості) шляхом підписання акту погодження зовнішніх меж; зобов'язати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» закінчити складання Технічного звіту з геодезичних робіт щодо встановлення меж земельної ділянки № 81 по вул. Залізнична у м. Підгородне в натурі (на місцевості); стягнути солідарно з відповідачів на його користь судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що він є внуком [PERSON], якій на праві власності належала земельна ділянка площею 0,1946 га, що розташована у м. Підгородне по вул. Залізничній, 81. 26 листопада 2011 року [PERSON] померла. Після смерті бабусі він є єдиним спадкоємцем, тому для отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку та отримання кадастрового номеру, він звернувся із заявою до ДП «Центр державного земельного кадастру» та просив виконати геодезичні роботи щодо встановлення меж земельної ділянки розташованої за адресою: м. Підгородне, вул. Залізнична, № 81. Однак ДП «Центр державного земельного кадастру» призупинив виконання геодезичних робіт у зв'язку з незгодою відповідачів з межами їх земельних ділянок. У зв'язку з неможливістю самостійно врегулювати земельний спір, в травні 2014 року він звернувся із заявою до Підгородненської міської ради, однак отримав лист з роз'ясненням, що спори вирішуються виключно судом. Таким чином, він звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав. Представники позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх, посилаючись на обставини зазначені в позові. Адвокат відповідача [PERSON] за договором про надання правової допомоги [PERSON] та представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився . Представник відповідача Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без їх участі (том № 2 а.с.58). Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області за довіреністю [PERSON] надав суду лист про розгляд справи без участі їх представника (том № 1 а.с.115). Вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.91, 96, 103 ЗК України, власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного. [PERSON] ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. [PERSON] з ст. ст. 143, 146, 149 ЗК України вилучення (викуп) та припинення права користування або права власності на земельну ділянку чи її частину за відсутності на це згоди землекористувача або власника може здійснюватись виключно в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 1990 року [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок, який розташований на земельній ділянці площею 910 кв.м. за адресою: м. Підгородне, вул. Залізнична, 81 в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області (том № 1 а.с.11). [PERSON] встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність від 20 листопада 1996 року, № 234, було встановлено в натурі межі земельної ділянки, що відводиться у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,1000 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,0946 га на території м. Підгородне по вул. Залізнична, 81 Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною площею 0,1946 га в т.ч. у власника 0,1946 га, з них: ріллі 0,0760 га, садів 0,0366 га, під двором, будівлями і інших угідь 0,0820 га (том № 1 а.с.13). Також були встановлені межові знаки в кількості 12 шт., якими закріплено земельну ділянку та суміжні землі між відповідними землекористувачами: від А до Б землі [PERSON], від Б до В землі [PERSON], від В до Г землі [PERSON]; від Г до Д землі [PERSON] Розміри і місце знаходження земельної ділянки показано на кресленні, що прикладається до акту (том № 1 а.с.14). 24 січня 1997 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП ДНО 12176, на право приватної власності на землю (том № 1 а.с.15), в якому зазначено, що [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1946 га в межах згідно з планом, що розташована на території м. Підгородне вул. 3алізнична, 81 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в той час, коли рішенням виконкому Підгородненської міської ради № 234 від 20 листопада 1996 року [PERSON] вирішено передати у власність земельну ділянку за вищевказаною адресою у розмірі 0,18 га (а.с.14). 26 листопада 2011 року [PERSON] померла (том № 1 а.с.17). 10 квітня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] (том № 1 а.с.16), який в свою чергу відмовився від своєї частки спадщини (том № 1 а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 172/2012 (том № 1 а.с.19). В процесі підготовки технічної документації для прийняття спадщини, позивач звернувся до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» з заявою про проведення геодезичних робіт, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 0,1808 га за адресою: м. Підгородне, вул. Залізнична, 81 Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Однак, внаслідок проведення геодезичних робіт, було встановлено, що межі спірної земельної ділянки збігаються с огорожами сусідніх землекористувачів, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як вбачається з висновку № 226-15 комісійної судової земельно-технічної експертизи складеного 01 вересня 2015 року, згідно матеріалів топографо-геодезичних робіт (збірний план земельних ділянок згідно даних земельного кадастру, фактичного положення меж на місцевості та розмірів державного акту серії ДП ДН012176 М 1:200) площа сусідніх земельних ділянок, які фактично перебувають у користуванні власників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складає: земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, пров. 1-й Залізничний, 16 ([PERSON]А.) - 0,0729 га; земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне пров. 3-й Залізничний, 59 Підгородненська міська рада, Дніпропетровський район Дніпропетровська область ([PERSON]І.) - 0,0600 га; земельна ділянка за адресою: м. Підгородне, вул. Залізнична, буд. 79 Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON] - 0,0878 га. Фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка перебуває у власності [PERSON] не відповідає правовстановлюючим документам та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування, так як, площа земельної ділянки більша на 0,0040 га. Фактичний порядок користування земельною ділянкою за адресою, яка перебуває у власності [PERSON] відповідає правовстановлюючим документам на цю земельну ділянку та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування. Фактичний порядок користування земельною ділянкою, якою користується [PERSON] не відповідає технічній документації із землеустрою та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування, так як, площа земельної ділянки менша на 0,0020 га. Земельна ділянка (кадастровий номер 1221411000:02:016:0254), яка перебуває у власності [PERSON] накладається на суміжну земельну ділянку № 1-а по пров. 1-й Залізничний та на провулок 1-й Залізничний, що є порушенням землекористування відповідно до правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та вимог нормативно-правових актів. Земельна ділянка (кадастровий номер 1221411000:02:016:0034), якою користується [PERSON] накладається на суміжну земельну № 81 по вул. Залізничній в м. Підгородне, яка перебувала у власності [PERSON] Межа земельної ділянки за адресою: м. Підгородне, вул. Залізнична, буд. 79 Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, якою користується [PERSON], в точці 22 (відповідно до збірного плану земельних ділянок згідно даних земельного кадастру, фактичного положення меж на місцевості та розмірів державного акту серії ДП ДН 012176 М 1:200) зміщена на 2,1 м. вглиб земельної ділянки за адресою: м. Підгородне, вул. Залізнична, 81 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що призвело до зменшення площі останньої земельної ділянки на 0,0056 га. (том № 1 а.с.233-242). Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Як свідчить ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. [PERSON] ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що звернутися з позовом до суду про захист своїх прав щодо визначення меж земельної ділянки № 81 по вул. Залізничній в м. Підгородне та встановлення порядку користування нею, може виключно власник спірної земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема [PERSON] з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 35266219 від 23 серпня 2012 року право власності на житловий будинок (реєстраційний номер майна 37447967) за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район м. Підгородне вул. Залізнична будинок 81, зареєстровано за [PERSON]. А згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого Підгородненською міською радою (серія ДП ДНО 12176 від 24.01.1997 року), зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №Пд-158, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1946 га, розташовану на території м. Підгородне, вул. 3алізнична, 81. Посилаючись на норму ч. 2 ст. 158 ЗК України, позивач безпідставно вважає себе власником земельної ділянки в м. Підгородне по вул. 3алізничній, 81, так як відсутність документа, що підтверджує право [PERSON] на земельну ділянку в м. Підгородне по вул. 3алізничній, 81, яка була ще у 1996 році передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Підгородненської міської ради від 20.11.1996 року за № 234, не дає правових підстав вважати, що спадкова земельна ділянка перебуває у його власності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином не оформив своє право на спадщину, у тому числі на земельну ділянку, свідоцтво про право на спадщину не отримував. [PERSON] із вимогами ч. 1 ст. 78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. [PERSON] із нормою ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 цієї статті державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Аналогічна норма міститься у ст. 126 ЗК України, відповідно до якої право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зважаючи на викладене, з урахуванням норми ст. 125 ЗК України, згідно якої право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та згідно із наведеною вище нормою ст. 126 цього Кодексу, відсутність документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1946 га розташовану на території м. Підгородне, вул. 3алізнична, 81, унеможливлює вважати позивача власником цієї земельної ділянки. Окрім цього, суд прийшов до висновку, що тільки після виникнення у позивача оформленого належним чином права власності на вказану земельну ділянку у нього будуть відповідні права щодо неї, і тільки за цих умов він може пред'являти вимоги до власників суміжних земельних ділянок у разі наявності підтверджених належними доказами фактів порушення ними меж земельної ділянки, що буде перебувати у його власності. Тобто, відсутність будь-яких прав на спірну земельну ділянку позбавляє позивача правових підстав вимагати від власників суміжних земельних ділянок переміщувати межі ділянок, що належать їм на праві власності, та змінювати площі їх земельних ділянок, так як на всі суміжні земельні ділянки виготовлялась відповідна документація, вони зареєстровані у Державному земельному кадастрі, їм присвоєні кадастрові номери, тобто означені земельні ділянки вже сформовані як об'єкти права у розумінні норми ст. 791 Земельного кодексу України. Частиною 12 цієї статті Кодексу встановлено, що межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за проектами землеустрою із впорядкування існуючих землеволодінь. [PERSON] з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, в результаті дослідження у судовому засіданні документації, вислухавши сторони, суд прийшов до висновку, що [PERSON] вибрав невірний спосіб захисту своїх майнових прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 57-60 ЦПК України, на підтвердження того, яким чином відповідачі порушують його права як землекористувача суміжної земельної ділянки. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. [PERSON] ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. [PERSON] ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed