Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

В жовтні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд постановити рішення, яким визнати такою, що припинена іпотека за Іпотечним договором № 0014/3181/95 від 13 грудня 2005 року, що був укладений між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л. Л. ( зареєстрований в реєстрі за № 5365) у зв`язку із виконанням [PERSON] основного зобов`язання за кредитним договором №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року в повному обсязі; зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого запис про обтяження нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 2690329), та зареєстрований в реєстрі за № 5365 та стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати. Позивачка [PERSON] та її представник за ордером про надання правової допомоги Чіп Я.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові; надано відповідь на відзив(а.с.42-44). Представник відповідача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за довіреністю Олексюк М.М.(а.с.19) у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надано суду відзив на позовну заяву (а.с.27-29). Вислухавши представників сторін, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, ознайомившись з наданими сторонами доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що 12 квітня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/35260/3181/74, згідно якого [PERSON] отримала кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 26 258 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят вісім) доларів США, кредит надано строком на 120 місяців з 12 квітня 2005 року по 11 квітня 2015 року, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 14% річних(а.с.9-10). З метою забезпечення виконання умов кредитного договору №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №014/3181/95 від 13 грудня 2005 року, згідно з яким договір іпотеки забезпечує вимоги АППБ «Аваль», що випливають з Кредитного договору №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року. Відповідно до п.1.3 Предметом Іпотечного договору №014/3181/95 від 13 грудня 2005 року є квартира [ADDRESS] , загальною площею 49,0 м.кв., житлова площа - 27 м.кв., та належить [PERSON] на підставі Свідоцтва на право власності на нерухоме майно виданого 13 вересня 2005 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради(а.с.11-12). В лютому 2011 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року у сумі 145 983 грн. 18 коп. та 1459 грн. 83 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за вищевказаним кредитним договором(а.с.45-46). Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було стягнуто заборгованість за Кредитним договором від 12 квітня 2005 року у розмірі 145 983 грн. 18 коп., 1459 грн. 83 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнуто 147 563 грн. 01 коп.(справа №2/4211/2011)(а.с.13). В квітні 2020 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. з заявою про відкриття виконавчого провадження(а.с.47). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. ВП №61753045 від 07 квітня 2020 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа по справі №2/4211/2011 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 145 983 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором, 1459 грн. 83 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнути 147 563 грн. 01 коп.(Згідно відмітки на виконавчому документі та відповідно до заяви стягувача, станом на 25 лютого 2020 року залишок не стягнутої заборгованості становить 135 712 грн. 18 коп.)(а.с.14). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. ВП №61753045 від 21 вересня 2020 року виконавче провадження на підставі виконавчого листа по справі №2/4211/2011 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 145 983 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором, 1459 грн. 83 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнути 147 563 грн. 01 коп.(Згідно відмітки на виконавчому документі та відповідно до заяви стягувача, станом на 25 лютого 2020 року залишок не стягнутої заборгованості становить 135 712 грн. 18 коп.) закінчено у зв`язку з повним виконанням вимог виконавчого документу та знято арешт з майна боржника [PERSON] (а.с.15). Після погашення заборгованості за Кредитним договором №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року та винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №61753045 Мордань Л.І. 24 вересня 2020 року звернулася до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою про припинення Договору іпотеки №014/3181/95 від 13 грудня 2005 року у зв`язку з припиненням основного зобов`язання(а.с.17), однак листом від 13 жовтня 2020 року за №97-5-4/3234 АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомило позивачку про неможливість припинення договору іпотеки №014/3181/95 від 13 грудня 2005 року, оскільки Кредитний договір №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року не було розірвано в судовому порядку та нарахування процентів та штрафних санкцій за користування кредитними коштами не було припинено, то на час звернення з заявою про припинення договору іпотеки внесених коштів на підставі виконавчого провадження ВП №61753045 не достатньо для повного погашення заборгованості, що в свою чергу виключає можливість припинення договору іпотеки.(а.с.18). Вважаючи припиненим Кредитний договір №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року, що надає право на припинення іпотеки за Іпотечним договором №014/3181/95 від 13 грудня 2005 року, [PERSON] була вимушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів з позовом про визнання іпотеки припиненою. У відзиві на позовну заяву представник відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» за довіреністю Графченко І.А. заперечував щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» були задоволені в повному обсязі, та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 335 дол. США 68 центів, де: 13 615,189 дол. США непогашена сума кредиту, 3 452,68 дол. США - заборгованість за відсотками, 1267,81 дол. США - нарахована пеня, що по курсу НБУ станом на 31 грудня 2010 року становить 145 983, 18 грн., однак представником банку зазначено, що станом на 23 вересня 2020 року за офіційним курсом валют НБУ сплачена сума 135 712,18 грн. становила 4 812,11 дол. США, тобто на думку представника рішення суду виконано не в повному обсязі, а приватний виконавець не мав законних підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов`язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням. Відсутність такої вимоги не покладає на позичальника будь-яких зобов`язань щодо дострокового повернення будь-яких сум, які, на думку кредитора, підлягають сплаті, крім тих, які підлягають сплаті на час пред`явлення вимоги. Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою. Відповідно до рішення Великої палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України вказано, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Крім цього відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Так у п. 2 ст. 625 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Іпотеку» Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року на забезпечення виконання умов якого сторонами було підписано Іпотечний договір №014/3181/95 від 13 грудня 2005 року, згідно якого предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] , загальною площею 49,0 м.кв., житлова площа - 27 м.кв. Позивачка [PERSON] не виконувала взяті на себе зобов`язання, щодо виконання умов кредитного договору №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року, у зв`язку з чим ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 145 983 грн. 18 коп. та позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. На виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області АТ «Райффайзен Банк Аваль» 07 квітня 2020 року звернулося до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. було відкрито виконавче провадження ВП №61753045, яке було виконано в повному обсязі [PERSON] та відповідно до постанови Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. від 21 вересня 2020 року виконавче провадження було закінчено. Отже суд приходить до висновку, що [PERSON] в повному обсязі виконано основне зобов`язання за кредитним договором, адже останньою сплачено в повному обсязі розмір вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості за Кредитним договором №014/35260/3181/74 від 12 квітня 2005 року, а оскільки іпотека забезпечує виконання основного зобов`язання та з припиненням основного зобов`язання іпотека не забезпечує його виконання, тобто з припиненням основного зобов`язання іпотекодержатель втратив право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки. Також відповідачем не надано доказів, щодо реалізації права банку на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. про закінчення виконавчого провадження. Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь [PERSON] повинно бути стягнуто судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 1682 грн. та 454 грн. сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а всього стягнуто 2136 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved