Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя та визначення порядку користування квартирою, вказавши, що червні 1996 року вступив в зареєстрований шлюб з відповідачем. Перебуваючи в шлюбі придбали трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Після розлучення відповідачка з донькою від першого шлюбу перейшла проживати у вказану квартиру, а він з дочкою проживає в гуртожитку. Просить розділити квартиру [ADDRESS], виділивши йому ідеальну долю загальною площею 34,2 кв. м.; визначити порядок користування квартирою, виділивши йому з донькою в користування кімнату площею 17,2 кв. м., залишивши в спільному користуванні підсобні приміщення. В судовому засіданні позовні вимоги збільшив, просить включити в розподіл майна подружжя придбані в шлюбі меблі, виділивши йому їх частину, згодом уточнив позовні вимоги, залишивши без розгляду позовні вимоги в частині розподілу меблів, визначення порядку користування квартирою, залишивши позовні вимоги про визнання за ним права власності на ? частину спірної квартири. [PERSON] звернулася в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної та особистої приватної власності й витребування майна з незаконного володіння, вказавши, що в період шлюбу з [PERSON] придбано автомобіль ВАЗ 2107, який також підлягає розподілу між ними. Крім того, в її особистій власності знаходились золоті вироби, однак [PERSON] повернути їх їй відмовляється. Просить визнати за нею право приватної власності на ? частину автомобіля ВАЗ 2107, що зареєстрований за [PERSON], стягнути з нього ? частину ринкової вартості автомобіля на її користь, передавши у власність [PERSON] ? частку вказаного автомобіля. Визнати за нею право особистої приватної власності на 100% частки квартири [ADDRESS], витребувати у [PERSON] на її користь ювелірні вироби із золота. В судовому засіданні [PERSON] звернулася до суду з заявою про залишення без розгляду позовних вимог щодо визнання за нею права особистої приватної власності на 100% частки квартири, витребувати у [PERSON] на її користь ювелірні вироби із золота, залишивши остаточними позовними вимогами, визнати за нею право приватної власності на ? частину автомобіля ВАЗ 2107, що зареєстрований за [PERSON], стягнувши з нього ? частину ринкової вартості автомобіля в сумі 15 140,82 грн. на її користь, передавши ? частки вказаного автомобіля у власність [PERSON], стягнувши з нього судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти остаточних позовних вимог зустрічного позову [PERSON] не заперечували. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 15.06.1996 року сторони зареєстрували шлюб в Хмельницькому міському відділі РАГС, актовий запис №654. від шлюбу [INFO] року у них народилася донька [PERSON] Перебуваючи в шлюбі ними було придбано трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 2107. 25.10.2010 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між ними розірвано. Вказані обставини підтверджуються копією технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], копією договору купівлі-продажу квартири, копією витягу з державного реєстру правочинів, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2010 року про розірвання шлюбу, копією розписки про добровільний розподіл майна подружжя, копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на легковий автомобіль на ім*я [PERSON], копією довідки про склад сім*ї, наявними в матеріалах справи. Згідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Стаття 370 ЦК України регламентує порядок виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, зазначаючи, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній сумісній власності. Таким чином суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. За [PERSON] слід визнати право власності на ? частину автомобіля ВАЗ 2107, що зареєстрований за [PERSON], стягнувши з нього ? частину ринкової вартості автомобіля ВАЗ 2107 в сумі 15 140,82 грн. на користь [PERSON] згідно висновку судового експерта судової-авто товарознавчої експертизи автомобіля ВАЗ 210700-20,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], передавши ? частки вищевказаного автомобіля у власність [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 1 136,25 грн., а з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 229,41 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved