Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

В вересні 2014 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідача та зазначив, що 27.09.2013 року уклав з відповідачем договір банківського вкладу №SАМАВ01000001439504 «Стандарт на 6 мес.» сума вкладу становить 22000 грн. на строк 6 місяців по 27.03.2014 року включно зі сплатою 18,5 % річних. 27.08.2014 року звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу та відсотків, однак у поверненні вкладу та відсотків йому відмовлено. Посилаючись на порушення відповідачем умов вказаного договору, просив стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у розмірі 22000 грн. та 2373 грн. відсотки за користування банківським вкладом. В ході розгляду справи позивач позовні вимоги збільшив та просив стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у розмірі 22000 грн., відсотки за користування банківським вкладом у розмірі 4307 грн. 88 коп., 3 % річних у розмірі 643 грн. 72 коп., інфляційні витрати у розмірі 7586 грн. 96 коп., а всього стягнути 34538 грн. 56 коп. Збільшення позовних вимог обґрунтовував тим, що на час розгляду справи належні йому суми не повернуті. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивач фактично з 27.03.2014 року не отримує кошти за депозитним вкладом. Банк перестав виконувати умови договору ще до закінчення шестимісячного строку його дії. Територія, на якій було укладено договір з банком окупована, на його звернення банк формально відписується. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив через їх необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що спірний договір укладений на території АР Крим, територія якої відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визначена як тимчасово окупована територія України, на якій відокремлені підрозділи ПАТ «Акцент-Банк» на підставі Постанови НБУ припинили свою діяльність. Законом Російської Федерації «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя» засновано Агенство страхування вкладів «Фонд захисту вкладників». Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Судом встановлено, що 27.09.2013 року у м.Керч між позивачем та ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір №SАМАВ01000001439504 «Стандарт на 6 мес.», відповідно до умов якого [PERSON] передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 22000 грн. 00 коп. на строк 6 місяців по 27.03.2014 року включно. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту особовий рахунок [NUMBER]. Процентна ставка складає 18.5% річних з періодом нарахування процентів - 1 місяць ( п. 1). Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що відсотки виплачуються на рахунок/карту для зарахування процентів по вкладу по закінченню місяця, з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступний за датою оформлення договору після 15.00. Пунктом 5 договору визначено, що сторони мають право достроково розірвати діючий договір, повідомивши про це одне одне-одного за два банківські дні до дати розірвання договору. Якщо по закінченню строку вкладу вкладником не заявлено Банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один строк. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки вкладника в банк. На виконання умов вказаного договору [PERSON] 27.09.2013 року вніс на особовий рахунок [NUMBER] 22000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 27.09.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач в серпні 2014 року неодноразово звертався до відповідача з письмовою заявою, яку ПАТ «Акцент-Банк» отримувало в день звернення, про повернення йому грошових коштів, які ним були вкладені 27.09.2013 року. Вказані заяви ПАТ «Акцент-Банк» на даний час не виконані, грошові кошти [PERSON] не повернуто, тобто відповідачем не були виконані свої зобов»язання за договором банківського вкладу на вимогу вкладника як 27.03.2014 року, 27.09.2014 року так і на даний час , в зв'язку з чим підлягає стягненню сума вкладу, відсотки за його користування, 3 % річних та інфляційні втрати Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Зазначаючи про те, що позивачем не надано доказів існування правовідносин за спірним договором банківського вкладу та не підтверджено знаходження спірних грошових сум на депозитному рахунку, ПАТ «Акцент-Банк» будь-яких доказів на спростування квитанції про внесення [PERSON] у відділення відповідача у м. Керчі 27.09.2013 року 22000 грн. на рахунок визначений умовами договору банківського вкладу, яка має всі визначені Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174 реквізити, не надав та на наявність таких не вказав. При цьому фактична наявність вказаної квитанції у позивача виключає посилання представника банку на можливість придбання Автономною некомерційною організацією «Фонд захисту вкладників» у останньої прав (вимог) за вкладом відповідно до Закону Російської Федерації «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя». Оскільки відповідач заяву позивача не задовольнив, кошти не повернув, то суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми вкладу у розмірі 22000 грн., відсотків за користування банківським вкладом 4307 грн. 88 коп., 3 % річних у розмірі 643 грн. 72 коп., інфляційних витрат у розмірі 7586 грн. 96 коп., згідно розрахунку, наведеного у позовній заяві, а всього 34538 грн. 56 коп. При цьому суд враховує, що банк фактично припинив виконання умов укладеного з позивачем договору та не сплатив йому проценти за договором вкладу за березень 2014 року, тобто ще до закінчення шестимісячного строку дії договору, що ще раз доводить правильність розрахунку позивача щодо сум, які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, згідно з частиною 1 ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов»язаннями ( ч. 1 ст. 96 ЦК України). Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Як вже зазначалось вище, [PERSON] договір банківського вкладу був укладений з ПАТ «Акцент-Банк», як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську, внаслідок чого посилання відповідача на те, що він не повинен повертати вклад, оскільки кошти вносились у відділенні банку на території АР Крим, яка на даний період часу окупована, на увагу не заслуговують. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому він підялгає стягненню з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved