Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Відповідно до умов кредитного договору № 1601 від 10 жовтня 2008 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень зі сплатою 27,00 % річних за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 10 жовтня 2008 року банком було укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON], згідно якого поручителі відповідають по зобов'язанням перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. ВАТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконало свої зобов'язання за кредитним договором та видало [PERSON] кредит в сумі 8000 (вісім тисяч) грн., проте в обумовлені кредитним договором строки відповідач своїх зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав. Станом на 11 грудня 2013 року сума заборгованості за кредитом становить 11 029, 33 грн., яка складається з наступного: - прострочений основний борг по кредиту - 4 935, 69 грн; - прострочені проценти за користування кредитом - 3 541, 93 грн; - пеня за прострочений основний борг та відсотки по кредитом - 2 551,71 грн. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача та поручителів солідарно суму боргу та сплачений судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, але попередньо надав письмову заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за його відсутності, згоден на заочний розгляд справи в разі відсутності відповідачів. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання ними судових повісток. Про причини неявки не повідомили. Суд вважає, що відповідачі не з'явилися до суду без поважних причин, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до змін до статуту ВАТ «Державний ощадний банк України» від 06 квітня 2011 року, позивач змінив назву на ПАТ «Державний ощадний банк України». Матеріалами справи встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 1601 від 10 жовтня 2008 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень зі сплатою 27,00 % річних за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 10 жовтня 2008 року банком було укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON], згідно якого поручителі відповідають по зобов'язанням перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. ВАТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконало свої зобов'язання за кредитним договором та видало [PERSON] кредит в сумі 8000 (вісім тисяч) грн., проте в обумовлені кредитним договором строки відповідач своїх зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав. Станом на 11 грудня 2013 року сума заборгованості за кредитом становить 11 029, 33 грн., яка складається з наступного: - прострочений основний борг по кредиту - 4 935, 69 грн; - прострочені проценти за користування кредитом - 3 541, 93 грн; - пеня за прострочений основний борг та відсотки по кредитом - 2 551,71 грн. Дана обставина підтверджена розрахунком заборгованості від 11 грудня 2013 року. Згідно зі ст. 509 ЦК України, одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) чи утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. З положень ст.ст. 553, 556 ЦК України вбачається те, що особливим видом договорів є договір поруки, змістом якого є забезпечення виконання дійсного зобов'язання, а саме - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником частково або в повному обсязі. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 1050 ЦК України боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку; Згідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зважаючи на те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Згідно з ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved