Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

В грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 08.04.2003 року вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку був зареєстрований її син [PERSON] . Позивач в позові вказує, що фактично її син [PERSON] з 2000 р. у вищевказаному будинку не проживає, а проживає по [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вищевказаному житловому будинку, але не проживає з 2000 року, а також в зв`язку із значним підвищенням тарифів позивач зобов`язана сплачувати значно більші комунальні послуги з урахуванням кількості осіб, які зареєстровані на даній житловій площі. В позові також вказано, що в добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації за вказаною адресою не бажає. Тому вона просить визнати [PERSON] , такими, що втратив право на користування жилим приміщенням у будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи повідомлені належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, проте від представника позивача [PERSON] надійшла до суду заява, в якій вона просить справу розглядати у її та позивача відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити повністю. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки у судові засідання відповідач суду не повідомив, заяви про відкладення судового розгляду, відзиву на позовну заяву чи зустрічної позовної заяви до суду не подав, та відповідно до положень ч.11\~ст.128 ЦПК України\~вважається, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи. Частина 1 статті 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Суд у судовому засіданні, враховуючи письмову згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності позивача, представника позивача та відповідача, враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.04.2003 р. [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Згідно акту № 853 від 21.11.2018 р. [PERSON] з 2000 р. не проживає за адресою: [ADDRESS] та його особисті речі в будинку відсутні. Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб за № 949 від 11.12.2018 р. [PERSON] , [INFO] , є власником будинку по [ADDRESS] , [PERSON] , син, зареєстрований, але не проживає. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі 6-ти місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів його сім`ї права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п.11\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України»\~відповідно до ст.\~107 ЖК України\~(аналогічна\~ст.167 ЖК України) наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім`ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] , є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved