Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Позивачка у судове засідання також не з`явилася, від неї надійшла заява, з якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справи у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК за\~результатами підготовчого\~провадження суд\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем.\~ Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту гр. України на ім`я [PERSON] та її РНОКПП; копія паспорту гр. України на ім`я [PERSON] та його РНОКПП; оригінал свідоцтва про шлюб сторін; копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просила розірвати шлюб укладений із відповідачем [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання сумісних дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , який є батьком дітей, зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у зв`язку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. На протязі останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Таким чином, вже тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, сторони наполягали на його розірванні. Діти після припинення шлюбних відносин, знаходяться на утриманні та проживають разом із позивачкою. Так як сторони фактично припинили сімейні відносини з відповідачем, мешкають окремо, позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідач офіційно працює у Ренійському відділені поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та має можливість виплачувати аліменти. Відповідач, як батько неповнолітніх дітей зобов`язаний утримувати їх, має таку матеріальну можливість, оскільки він працездатний, не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, отже має реальну можливість та зобов`язаний надавати своїм дітям матеріальну допомогу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою дитину. Таким чином, діти потребують матеріальної допомоги від відповідача, яку позивачка і просить стягнути на утримання дітей. Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони тривалий час не проживають разом, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи, періоди надання утримання на дітей між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін, матеріальне положення та стан здоров`я відповідача, який не має на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб тощо і інтереси дітей, задовольняє позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів в повному обсязі.

Outcome: approved