Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

В грудні 2013 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що перебував в шлюбі з [PERSON], від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2011 року, з нього стягнуто аліменти у розмірі 1200 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. На даний час він не працює, не отримує будь-якого доходу. Загальний розмір аліментів, який стягується з позивача, ставить його в скрутне матеріальне становище. Просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень в місяць. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що його довіритель ніде не працює, немає будь-якого доходу, а тому сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. немає можливості. Таким чином, згідно чинного законодавства просить стягувати з нього 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила в позові відмовити, пояснивши суду, що відповідач на протязі всього часу їй аліменти майже не сплачував. Вважає, що відповідач є забезпеченою людиною, їй відомо, що відповідач працює, але довести це не може. Син [PERSON] хворіє, перебуває на обліку в міські дитячій поліклініці. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України суд присуджує кошти на утримання дитини у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Норма ст.182 ч.2 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який біло розірвано. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2011 року, з нього стягнуто аліменти у розмірі 1200 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. З доказів, наданих позивачем вбачається, що він не припинив своєї підприємницької діяльності. На обліку, як безробітний не перебуває, має задовільний стан здоров'я, будь-яких осіб на його утриманні немає. Окрім цього, як вбачається з пояснень представника позивача та доказів, які знаходяться у справі, позивач не подавав податкові звітність, що не можу слугувати підставою для тверджень не відсутність доходів. З довідок наданих відповідачем вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходиться на обліку в міській дитячій поліклініці з низкою захорювань, відповідач не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, позивач взагалі жодного разу не сплатив аліменти у розмірі визначеному судом, а тому враховуючи наведені обставини, а також те, що відповідач має добрий стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, суд вважає, що в даному випадку в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182,184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed