Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Відповідно до укладеного договору №HMХRRX10420150 від 26.03.2007 року відповідач отримав від позивача споживчий кредит у розмірі 1572,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом, з кінцевим терміном повернення 26.03.2008 року. Згідно заяви, умов надання споживчого кредиту, відповідач повинен був погашати заборгованність по кредиту щомісячно з 26 по 30 число у сумі 178,30 грн. Відповідач вимог договору не виконує, не сплачує кредит та відсотки по ньому, внаслідок чого станом на 29.02.2016 року має заборгованність в загальній сумі 37311,31 грн., а з врахуванням судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.02.2008 року, яким з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 2122,34 грн. боргу за кредитним договором, тому цю суму позивач просить відняти від загальної суми заборгованності, різниця становить 35188,97 грн., та враховуючи нараховані штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 1759,45 грн. (процентна складова), позивач просить стягнути з відповідача 37448,42 грн. заборгованності та понесені судові витрати в сумі 1378 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, вказавши в позовній заяві про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.3). Відповідач у судове засідання не з'явився вдруге, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.27,30), про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, в зв'язку з чим згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України є підстави для заочного розгляду справи, а враховуючи заяву представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так відповідач згідно укладеного договору №HMХRRX10420150 від 26.03.2007 року, умов надання споживчого кредиту (а.с.7-12), отримав від позивача кредит в сумі 1572,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом, з кінцевим терміном повернення 26.03.2008 року, однак систематично порушував свої договірні зобов'язання, чим порушив умови договору, внаслідок чого станом на 29.02.2016 року існує заборгованність в загальній сумі 37311,31 грн., яка складається з наступного: 7658,33 грн. - заборгованність по процентам за користування кредитом, 308,08 грн. - заборгованність по комісії, 29344,90 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується доданим розрахунком боргу (а.с.5-6), а з врахуванням судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.02.2008 року (а.с.4), яким з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 2122,34 грн. боргу за кредитним договором та з врахуванням нарахованих штрафів в сумі 500 грн. (фіксованої частини) та 1759,45 грн. (процентної складової) борг відповідача становить 37448,42 грн. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором; боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання; договір є обов'язковим для виконання сторонами; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Верховний Суд України 23.09.2015 року у справі №6-1206цс15 висловив правову позицію, згідно якої виходячи з системного аналізу ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, тобто вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу по процентам, комісії та штрафів підлягають задоволенню. Що стосується стягнення пені в сумі 29344,90 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами надання споживчого кредиту, а саме пунктами 5.1-5.4 передбачено застосування пені та штрафів як виду цивільно-правової відповідальності (неустойки) за порушення строків платежів по любому із грошових зобов'язань. Верховний Суд України висловив Правову позицію у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року, вказавши, що згідно статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене та те, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, позов підлягає задоволенню, однак частково, відмовивши в частині стягнення 29344,90 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а сума до стягнення без врахування судового збору становить 8103,52 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, повний розмір яких становив 37488,42 грн., відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 8103,52 грн., що буде становити 21,64 %, тобто 298,20 грн. від сплаченої суми судових витрат 1378 грн.

Outcome: partial