Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщена, не явилася, про причину неявки, суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія заяви позичальника [PERSON] від 19.04.2006р.; копія кредитного договору (умови та правила надання банківських послуг), копія розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.04.2006р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 31.12.2015 р.; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 13 228 грн. 95 коп., зазначивши, що 19.04.2006р. із відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно із яким [PERSON] отримала кредит в сумі 8000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Між сторонами кредитного договору було узгоджено графік погашення кредиту. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконала умови п.п. 6.5 6.6 кредитного Договору, тобто своєчасно не повернула позивачеві (Кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатила відсотки за користування ними, у неї склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями станом на 31.12.2015 р. в розмірі 13 228 грн. 95 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 7 488 грн. 00 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 4634 грн. 81 коп.; а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 606 грн. 14 коп. (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 13 228 грн. 95 коп. Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 19.04.2006 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (згідно Договору), які позичальник порушив. Як передбачено п. 8.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості. Виходячи з цього, у звязку з порушенням відповідачем строків платежів по грошовому зобовязанню було зараховано штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 606 грн. 14 коп. (процентна складова), що складає 5% від суми заборгованості. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 13 228 грн. 95 коп. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved