Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Замостянського ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., у якому просила суд визнати виконавчий напис, вчинений 20.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрований у реєстрі за №8042, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору №3035/2093CLAPS від 12.02.2013 року в сумі 14353,86 грн., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с. 23-27). Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.08.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8042, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 14353,86 грн. 04.09.2019 року відповідно до постанови головного державного виконавця Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сідорова Д.О. було відкрито виконавче провадження №59950329 з примусового виконання вище вказаного виконавчого напису. У позові [PERSON] вказувала, що на її адресу ніколи не надходили вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання з відповідним розрахунком; про заміну кредиторів у зобов`язанні позивача ніколи не повідомляли; на момент вчинення виконавчого напису розмір заборгованості за кредитним договором не був безспірним і вказані обставини не були перевірені нотаріусом, а також при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено дотримання строків звернення кредитора за захистом своїх прав. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути праву в її відсутність. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце судового розгляду відповідача було повідомлено судом неодноразово належним чином. Будь-яких заяв та відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору представник Замостянського ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. При цьому необхідно зазначити, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 року №870 «Деякі питання територіальних органів міністерств» ліквідовано як юридичну особу публічного права, зокрема, Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області та утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Міністерства юстиції - Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), яке є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. В зв`язку з наведеними обставинами найменування третьої особи - Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області змінено на Замостянський відділ ДВС у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8042 про стягнення з [PERSON] , яка народилася [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» (03680, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 18 А, ЄДРПОУ 35017877). ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» є правонаступником ПАТ «Платинум Банк», з яким 12.02.2013 року [PERSON] уклала кредитний договір №3035/2093CLAPS. На підставі договору факторингу №20140730-Г від 30.07.2014 року Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» відступило право вимоги за кредитним договором №3035/2093CLAPS від 12.02.2013 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». На підставі договору факторингу №1706/01 від 17.06.2015 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 24.07.2018 року на підставі договору факторингу №20182407-1/2 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами». Відповідно до виконавчого напису задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» та стягнуто з [PERSON] за період з 29.07.2014 року по 17.07.2019 року включно суму боргу в розмірі: 6222,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1645,53 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 6336,32 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 14353,86 грн. (а.с. 79). Виконавчий напис був вчинений на підставі заяви директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К. від 17.07.2019 №369741 (а.с. 80). До заяви був доданий кредитний договір №3035/2093CLAPS від 12.02.2013 року, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] на суму 7080,00 грн. (а.с. 81); графік платежів (а.с. 82); заява/анкета (а.с. 83); вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань від 15.06.2019 року (а.с. 84); повідомлення про відступлення права грошової вимоги від 15.06.2019 року (а.с. 85), що були направлені [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості за період з 29.07.2014 року по 15.06.2019 року (а.с. 86); список згрупованих поштових відправлень (а.с. 87); виписка за кредитним договором №3035/2093CLAPS від 12.02.2013 року за період з 29.07.2014 року по 15.06.2019 року (а.с. 88); додатки до листів (а.с. 89-96); договір факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року (а.с. 97-101); акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року (а.с. 102-105). Зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] , є : [ADDRESS] (а.с. 16-17). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною ді єю, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» д ля одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на вказані вище норми права слід дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Враховуючи наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі №137/1666/16). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 20.08.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №8042, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не підтверджений засвідченою стягувачем випискою з рахунку [PERSON] за кредитним договором від 12.02.2013 року із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, тому за відсутності доказів наявності з боку позивача [PERSON] кредитного боргу у визначеному відповідачем розмірі, у останнього були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. Крім того, виконавчий напис вчинений щодо стягнення суми боргу в розмірі 14353,86 грн. за період, що перевищує позовну давність - з 29.07.2014 року до 17.07.2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог Замостянський відділ ДВС у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплата якого підтверджена дублікатом квитанції від 24.10.2019 року (а.с. 1).

Outcome: approved