Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~В вересні 2017 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова зі вказаним позовом. Просила встановити факт її проживання з [PERSON], померлим 06.02.2017 року однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з 2000 року по день його смерті, визнати право власності на квартиру № 102 у будинку готельного типу № 89 по проспекту Олександрівському у м. Харкові та рахунки № 9155/1-314, № 19985 в філії ощадбанку № 171 у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Зазначила, що з померлим [PERSON] вона проживала однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2000 року в квартирі 102 у будинку готельного типу 89 по пр. Олександрівському у м. Харкові, вели сумісне господарство, разом придбавали меблі в квартиру, разом відпочивали. Після його смерті звернулася з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги однак отримала постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії. У відзиві представник [PERSON] міської ради позов не визнав та зазначив, що позивачкою не надано вичерпних доказів реєстрації та спільного сумісного проживання разом з [PERSON] останні 5 років його життя, та проживання на час відкриття спадщини, крім того позивачка не надала доказів чи не перебувала вона у зареєстрованому шлюбі. 08 вересня 2017 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова відкрито провадження за позовом [PERSON] При судовому розгляді [PERSON] позов підтримала та зазначила, що працюючи на ВАТ «ХТЗ» в 2000 році познайомилась з [PERSON], з того ж часу стали проживати разом у його кімнаті, вели сумісне господарство, купували меблі, ремонтували кімнату, разом відпочивали. Спочатку не реєстрували шлюб бо придивлялись один до одного, а потім не було потреби. Сама вона у шлюбі ніколи не перебувала. На початку 2017 року [PERSON] раптово помер. Після смерті [PERSON] вона залишилась проживати в належній йому кімнаті в гуртожитку. Свідоцтво про право на спадщину не отримала оскільки з [PERSON] шлюб не зареєстрували. Представник відповідача [PERSON] міської ради про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 07 лютого 2017 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з квартири № 102 у будинку готельного типу № 89 по проспекту Олександрівському у м. Харкові, яка йому належала на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 11.07.2008 року відділом приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету [PERSON] міської ради, а також кошти на рахунку № 9155/1-314, № 19985 в філії ощадбанку № 171 у м. Харкові. (а.с. 6-9) Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті одного із подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають. Таке право надано судам лише з 1 вересня 2005 року, в звязку з набранням чинності п. 5 ч.1 ст.256 ЦПК України в редакції 2003 року . \~ \~ \~ \~Отже судом не може бути встановлено факт перебування у фактичних шлюбних відносинах [PERSON] та [PERSON] з червня 2000 року по 1 вересня 2005 року. Згідно п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Допитані при судовому розгляді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що знайомі як з [PERSON] так і з померлим [PERSON] [PERSON] починаючи з 2000 року проживала разом з [PERSON], готувала у гуртожитку на загальній кухні на їхню сімю, прибирала. Вони разом робили ремонт кімнати, разом ходили на роботу та з роботи, відпочивали. Після смерті [PERSON] [PERSON] поховала його не повернулась проживати у свою кімнату у сусідньому гуртожитку, а залишилась у кімнаті 102. Їм відомо, що у [PERSON] родичів немає. Також зазначили, що на фотознімках наданих позивачкою, за різний час, вони впізнають [PERSON] [PERSON], де вони разом на відпочинках, у побуті та святах. Після смерті [PERSON] [PERSON] займалась його похованням, що підтверджується договором-замовленням № 19/3 на організацію та проведення поховання 08.02.2017 року. Виходячи з наданих доказів суд доходить висновку, що [PERSON] та [PERSON]В проживали однією сімєю як чоловік та жінка без шлюбу з 1 вересня 2005 року і цей факт підлягає встановленню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу права на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.( ч. 1 ст. 1264 ЦК України) На підставі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлює шестимісячний строк. З повідомлення Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори від 05.05.2018 р. № 2458/02-14, вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк звернулася [PERSON] Інших заяв в установлений законом строк ніхто не подавав. Таким чином суд визнає за [PERSON] право власності на квартиру № 102 у будинку готельного типу № 89 по проспекту Олександрівському у м. Харкові в порядку спадкування за законом. Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на ощадні рахунки у філії ощадбанку, оскільки таке право може бути визнано лише на компенсаційні нарахування, щодо наявності яких позивачем доказів не надано.

Outcome: partial