Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ст. 74 ЦПК України про день та час розгляду справи, неодноразово до суду у судові засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надав. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання також не зявилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. У звязку з означеними обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: - копія розрахунку заборгованості за договором № ODХRRХ08990438 від 01.08.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] згідно якого станом на 13.06.2014 р., загальна сума заборгованості за кредитом у нього складає 19612,94 грн.; - копія анкети позичальника [PERSON]; - копія заяви [PERSON] від 01.08.2008 року на адресу позивача про надання йому кредиту; - копія Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт); - копія паспорту громадянина України на імя відповідача [PERSON]П, серії КМ № 147581, виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області у лютому 2003р.; - копія довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, серія АА № 241170 від 21.07.2009 року про реєстрацію позивача, як юридичної особи; - копія банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк»; - копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк», серія А01 № 054809 від 17.07.2009 р.; - копія першої сторінки розділу «1. Загальні положення» статуту (нова редакція) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з якої вбачається, що у звязку зі зміною типу банку, змінено найменування банку з ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; - платіжне доручення про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій вказав, що відповідач [PERSON] по кредитному договору № ODХRRХ08990438 від 01.08.2008 року отримав строковий споживчий кредит у розмірі 3260 грн. 71 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 01.08.2009 року. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем норм закону і умов кредитного договору, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] залишкову суму заборгованості за кредитними зобовязаннями відповідно до укладеного договору у розмірі 19612 грн. 94 коп., яка складається з наступного: 18202,80 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штрафу (фіксованої частини); 910,14 грн. штрафу (процентна складова), також просить стягнути судові витрати у розмірі 243 грн.60 коп. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження наданими позивачем доказами. Між сторонами виникли правовідносини з договору кредиту, що врегульовані параграфом 1,2 глави 71 ЦК України. Судом встановлено, що 01.08.2008 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № ODХRRХ08990438, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав від позивача строковий споживчий кредит у розмірі 3260 грн. 71 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 01.08.2009 року. Згідно умов укладеного договору кредитний договір складається з Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( « Розстрочка» ( Стандарт) та Тарифів банку. ПАТ КБ « ПриватБанк» ознайомив [PERSON] з умовами надання кредиту, останній погодився на укладання договору саме в такій формі з банком та саме на запропонованих банком умовах, про що свідчить підпис [PERSON] в Заяві позичальника. Відповідачем договір у встановленому законом порядку не оскаржувався, окремі його положення недійсними не визнавались. По умовам кредитного договору Банк надає відповідачу кредит для придбання товару з умовами оплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 522 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 88,04 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (Стандарт) строки. Погашення заборгованості за кредитом повинно було здійснюватися у наступному порядку: починаючи з 01.09.2008 року ( дата оплати першого щомісячного платежу) щомісяця в період сплати, за який приймається період з 1 по 5 число кожного місяця. Позичальник повинен був надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) у сумі 378 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з вищеназваними Умовами. За умовами кредитного договору, відображеними у Заяві позичальника, для виконання зобовязань Банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам , винагороді та іншим платежам, а позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Згідно з п.3.1.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( далі Умови) банк прийняв на себе обовязок надати відповідачу кредит шляхом й у межах сум, обумовлених у Заяві. Відповідно до п.п. 3.2.2. і 3.2.3 тих же Умов відповідач (позичальник) зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повну виплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту. Відповідно до п.4.2 Умов при несплаті винагороди, комісії згідно Заяви, відсотків або частини кредиту до останнього дня періоду сплати, вони вважаються просроченими. Що до відповідальності сторін в п. 5.1 Умов передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день просрочки платежу. Відповідно до п.5.3 цих же Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно п.5.4 Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом 3 ( трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне бути виконане позичальником. Відповідно п.5.5 тих же Умов термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за укладеним договором сторонами встановлений 5 років. В ході розгляду означеної цивільної справи встановлено, що позивач, зі своєї сторони, зобовязання за кредитним договором виконав та надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 3260 грн. 71 коп. на вищевказаних умовах. Відповідач же взяті, згідно кредитного договору, на себе зобовязання своєчасно не виконував, неналежним їх виконанням порушив означені зобовязання, тому банком йому була нарахована заборгованність у вигляді пені за несвоєчасність виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором та штрафів відповідно до вищеозначених Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно проведеного ПАТ КБ « ПриватБанк» розрахунку заборгованість у відповідача [PERSON] за договором станом на 13.06.2014 року склала суму заявленого позову- 19612 грн. 94 коп. Означена заборгованість згідно наданого банком розрахунку складається : із пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 18\~202 грн. 80 коп, а також штрафів відповідно до п.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн.-штраф (фіксована частина), 910 грн. 40 коп. штраф ( процентна складова). Порушення відповідачем взятих на себе зобовязань по договору та неналежне їх виконання підтверджується означеним розрахунком. Так, відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання ( ч.3 ст.549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання ( ч.2 ст.549 ЦК України). Відповідно до ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. А ст.624 ЦК України визначає, що якщо за порушення зобов`язань встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України що до зменшення розміру неустойки з урахуванням інтересів боржника при розгляді даної справи у заочному провадженні, суд вважає неможливим, оскільки означені положення закону можуть бути застосовані судом лише за заявою відповідача що до відсотків, які нараховувались як неустойка, при надані суду відповідних доказів. Розрахунок щодо наявного боргу відповідача [PERSON] в цілому, складений позивачем, суд визнає вірним, а пред`явлену заборгованість доведеною. Згідно зі ст.527 Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а ч.2 ст.625, яку теж можливо застосувати до виниклих правовідносин, є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань, означені обставини підтверджені позивачем наданими суду вищеозначеними доказами. Звернення позивача до суду з вимогами про повернення всіх сум згідно наданого розрахунку у звязку з порушенням умов договору є наслідком неналежного і несвоєчасного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань. За наявності представлених доказів позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст.11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих суду в порядку, передбаченому ст.ст. 60,131 ЦПК України. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, що складаються із судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved