Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

В грудні 2019 року ТОВ «Т-Стиль» в особі представника звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів загальну вартість товару (товарно-матеріальних цінностей), що були прийняті під звіт вказаними працівниками, а саме по 12288,66 грн з кожного відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачі були працівниками магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ. Для відповідачів - працівників магазину ТОВ «Т-Стиль» була встановлена колективна (бригадна) матеріальна відповідальність згідно Договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 03.10.2019. В результаті проведеної 02.10.2019 комісійної позапланової інвентаризації товару магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ. було виявлено нестачу товару (товарно-матеріальних цінностей) на суму 73732,00 грн. Позивач зауважує, що нестача ТМЦ на підприємстві виникла в результаті неналежного та недбалого ставлення відповідачів до виконання своїх посадових обов`язків, зокрема невжиття заходів збереження підзвітних їм ТМЦ та неінформування адміністрації про всі обставини, які могли загрожувати належному зберіганню підзвітних ТМЦ. Оскільки, матеріальна шкода заподіяна ТОВ «Т-Стиль» саме нестачею у магазині, яка виникла внаслідок відсутності матеріальних цінностей ввірених відповідачам, як колективу магазину, позивач вважає таку недостачу наслідком невиконання відповідачами покладених на них обов`язків із забезпечення збереження майна (товарів) та інших цінностей переданих власником, тому позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з вказаним позовом. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2020, відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідачі у встановлений строк відзив на позовну заяву не надали, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Статтею 13 ЦПК України, визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд, розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач-1 [PERSON] , 02.08.2019 була прийнята на роботу у ТОВ «Т-Стиль» на посаду адміністратора магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ, та була звільнена з роботи адміністратора магазину з 04.10.2019, згідно наказу № 680-Ос від 04.10.2019, за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідач-2 [PERSON] , 14.09.2019 була прийнята на роботу у ТОВ «Т-Стиль» на посаду продавця-консультанта магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ, та була звільнена з роботи продавця-консультанта магазину з 04.10.2019, згідно наказу № 680-ОС від 04.10.2019, за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідач-3 [PERSON] , 14.09.2019 була прийнята на роботу у ТОВ «Т-Стиль» на посаду продавця-консультанта магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ, та була звільнена з роботи продавця-консультанта магазину з 04.10.2019, згідно наказу № 680-ОС від 04.10.2019, за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідач-4 [PERSON] , 18.07.2019 була прийнята на роботу у ТОВ «Т-Стиль» на посаду продавця-консультанта магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ, та була звільнена з роботи продавця-консультанта магазину з 04.10.2019, згідно наказу № 680-ОС від 04.10.2019, за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідач-5 [PERSON] , 12.09.2018 була прийнята на роботу у ТОВ «Т-Стиль» на посаду продавця-консультанта магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ, та була звільнена з роботи продавця-консультанта магазину з 04.10.2019, згідно наказу № 680-ОС від 04.10.2019, за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідач-6 [PERSON] , 29.11.2016 був прийнятий на роботу у ТОВ «Т-Стиль» на посаду продавця-консультанта магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ, та був звільнений з роботи продавця-консультанта магазину з 04.10.2019, згідно наказу № 680-ОС від 04.10.2019, за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно Договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 03.10.2019 для вищевказаних працівників магазину ТОВ «Т-Стиль» була встановлена колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. Відповідно до Наказу ТОВ «Т-Стиль» № 1/1-ОД від 01.10.2019 було призначено проведення позапланової інвентаризації товару в магазині ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ, обов`язки проведення інвентаризації було покладено на ревізора складського господарства ТОВ «Т-Стиль» [PERSON] та адміністратора ТОВ «Т-Стиль» [PERSON] . В результаті проведеної 02.10.2019 комісійної позапланової інвентаризації товару магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ було виявлено нестачу товару (товарно-матеріальних цінностей) на суму 73732,00 грн, до складу інвентаризаційної комісії входили усі відповідачі, а також, ревізор складського господарства ТОВ «Т-Стиль» [PERSON] та адміністратор ТОВ «Т-Стиль» [PERSON] . Відповідно до Акту прийому передачі майна за договором про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 02.10.2019, документально зафіксовано факт прийняття окремо кожним з членів колективу магазину - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , товарів, які повинні були знаходитись у магазині ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» у м. Київ. Згідно з Актом інвентаризації товарів на складі № 1625 від 02.10.2019 встановлено нестачу товару (товарно-матеріальних цінностей) на загальну суму 73732,00 грн. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказаний інвентаризаційний звіт підписувати відмовилися, а також відмовилися від надання пояснень причин виявленої нестачі товару, що підтверджується Актом про відмову від підпису № 2-ОД від 02.10.2019, що був складений особами, які відповідно до наказу проводили інвентаризацію. Як вбачається з Договору про колективну матеріальну відповідальність п. 12 передбачено, що підставою для притягнення членів колективу (бригади) до матеріальної відповідальності є матеріальна шкода, заподіяна розкраданням, нестачею, умисним знищенням або зіпсуттям матеріальних цінностей, а також їх знищенням або зіпсуттям через недбалість, що підтверджується інвентаризаційними документами. Підставою трудових правовідносин є трудовий договір. У ст.21 КЗпП передбачено, що трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене. Згідно ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. При спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв`язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність (ч. 1 ст. 135-2 КЗпП України). Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» визначено, що у відповідності зі ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Працівники, які не є керівниками підприємства (установи, організації) і структурних підрозділів на підприємстві або їх заступниками, за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, викликаними неналежним виконанням ними трудових обов`язків, несуть матеріальну відповідальність за ч.1 ст.132 КЗпП, крім випадків, для яких ст.134 КЗпП передбачена повна матеріальна відповідальність. У такому ж порядку визначається матеріальна відповідальність працівників, з якими укладено договір про повну матеріальну відповідальність (статті 135-1, 135-2 КЗпП, якщо шкода заподіяна не незабезпеченням цілості прийнятого під звіт майна, а іншими порушеннями трудових обов`язків (неналежним оформленням документів про виявлену при прийнятті матеріальних цінностей недостачу, що потягло її оплату тощо) (п. 7 вказаної Постанови). При цьому, як передбачено 14 зазначеної постанови, вирішуючи вимоги, які грунтуються на договорі про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, суди мають виходити з того, що остання є повною матеріальною відповідальністю, яка регулюється ст.135-2 КЗпП й іншими актами трудового законодавства, що її стосується. Умови колективної (бригадної) матеріальної відповідальності визначаються письмовим договором, укладеним між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади) на підставі Типового договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. У випадках, коли в несхоронності матеріальних цінностей, крім членів колективу (бригади), з яким укладено договір, винні службові особи, суд обговорює питання про притягнення їх до участі у справі як співвідповідачів і визначає частину шкоди, яка відповідає ступеню вини кожного з них, і розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню з урахуванням виду і меж матеріальної відповідальності, яка на нього покладається. Решта шкоди розподіляється між членами колективу (бригади) згідно з Типовим договором про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. Згідно із вимогами ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2019 між членами колективу магазину ТОВ «Т-Стиль» ТМ «Льонокомбінат Goldi», що розміщений у ТРЦ «Ocean Plaza» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, в особі адміністратора [PERSON] та ТОВ «Т-Стиль» було укладено Договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, який також було підписано зі сторони [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У підприємства ТОВ «Т-Стиль» відсутня профспілкова організація та профспілковий комітет, тому відсутність погодження договору з профспілковим комітетом не може свідчити про недотримання необхідних умов для встановлення колективної матеріальної відповідальності та укладення з колективом відповідного договору. Така правова позиція узгоджується з п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 12 «Про узагальнення практики застосування судами законодавства, що регулює матеріальну відповідальність працівників за шкоду, заподіяну роботодавцю». Самовпевненість та недбалість також не виділяються в КЗпП, але ці дві форми необережної вини також можуть враховуватися при визначенні розміру прямої дійсної шкоди, що підлягає покриттю працівником відповідно до ч.1 ст.137 КЗпП. Матеріальна відповідальність за трудовим законодавством настає незалежно від форми вини працівника: умислу чи необережності. Форма вини впливає на вид та межі матеріальної відповідальності. За умовами ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначає позивач та не оспорено відповідачами, вищевказаний магазин позивача обладнано протикрадіжковою системою, яка складається із протикрадіжкових сповіщуючих воріт та радіочастотних датчиків для кожної одиниці товару та гнучких датчиків, що у своїй сукупності свідчить про те, що роботодавцем було створено належні умови збереження матеріальних цінностей. Таким чином, наразі, суд вважає, що позивачем доведено той факт, що ТОВ «Т-Стиль» завдано шкоду та у відповідності до вимог закону визначено її розмір. Крім того, позивачем створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей. Пунктом 2 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92 року, роз`яснено, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Зокрема позивачем доведено, що відповідачі, будучи особами, що несуть часткову матеріальну відповідальність за схоронність матеріальних цінностей у відповідності до Договору про колективну матеріальну відповідальність, порушили посадові обов`язки, в тому числі, щодо збереження ввірених їм матеріальних цінностей, чим спричинили позивачу значні збити. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної працівниками під час виконання трудових обов`язків, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved