Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики, процентів за користування позиковими коштами та 3% річних за ст. 625 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що позивач 21.02.2014 року позичив відповідачу 8000 Євро, які останній зобов'язувався повернути до 21.05.2014 року, однак повернув з цієї суми лише 4600 Євро, залишок боргу складає 3400 Євро. При цьому в межах суми 100 Євро за виконання позичальником зобовязань за договором позики поручилась співвідповідач, з якої позивач просить солідарно з відповідачем стягнути вказану суму позики 100 Євро (еквівалент 2784,00 грн.). З відповідача одноособово просить стягнути 3300 Євро боргу за позикою (еквівалент 91872,00 грн.), 45582,71 грн. процентів, обрахованих з суми 3400 Євро за період з 22.05.2014 року по 31.10.2016 року, а також 3% річних на ту ж суму за той же період, що становить 6936,34 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що розписка була безгрошовою, оскільки 21.02.2014 року будь-яких коштів в позивача не брав, а написав її під тиском позивача для відкликання останнім виконавчого листа про стягнення коштів, позичених ним в 2011 році в позивача в сумі 5000 Євро. Звертає також увагу суду на те, що про наявність поручителя дізнався лише з позовної заяви; вважає, що порука на даний час припинилася. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Співвідповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що поручалася лише в межах суми 100 Євро, тоді як повернуто вже значно більшу суму, тобто свої зобовязання вона виконала. Просить в позові відмовити. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача та співвідповідача в судовому засіданні з урахуванням поданих ними письмових заперечень. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Як вбачається з власноручної розписки відповідача від 21.02.2014 року, наявної у справі, між сторонами у вказану дату було укладено договір позики в письмовій формі на суму 8000 Євро з остаточним терміном повернення 21.05.2014 року. Факту укладення договору відповідачем належними доказами спростовано не було, вимог про визнання договору позики недійсним він не заявляв. Укладеним між сторонами договором не було визначено розміру процентів за користування отриманими в борг коштами, а також не було визначено, що договір є безпроцентним. Позивач обов'язок передачі коштів за договором виконав, тоді як відповідачем не виконано добровільно свого обов'язку із повернення в установлений між сторонами строк повної суми боргу. Як вбачається з пояснень позивача, позика повернута частково в сумі 4600 Євро, внаслідок чого решта заборгованості становить 3400 Євро. У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 22.05.2014 року по 31.10.2016 року включно, виходячи з узгодженої сторонами валюти зобовязання та враховуючи її еквівалент на день ухвалення рішення суду, а саме 2882,7535 грн. за 100 Євро за офіційним курсом НБУ, обраховуючи за формулою: сума боргу х кількість днів користування коштами : кількість днів у році х процент облікової ставки НБУ, становлять: - з 22.05.2014 року по 16.07.2014 року (56 днів, облікова ставка НБУ 9,5% річних) 49,56 Євро, тобто 1428,69 грн., - з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року (119 днів, облікова ставка НБУ 12,5%) 138,56 Євро, тобто 3994,34 грн., - з 13.11.2014 року по 5.02.2015 року (85 днів, облікова ставка НБУ 14,0% річних) 110,85 Євро, тобто 3195,53 грн., - з 6.02.2015 року по 3.03.2015 року (26 днів, облікова ставка НБУ 19,5% річних) 47,23 Євро, тобто 1361,52 грн., - з 4.03.2015 року по 27.08.2015 року (177 днів, облікова ставка НБУ 30,0% річних) 494,63 Євро, тобто 14258,96 грн., - з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року (28 днів, облікова ставка НБУ 27,0% річних) 70,42 Євро, тобто 2030,04 грн., - з 25.09.2015 року по 21.04.2016 року (210 днів, облікова ставка НБУ 22,0% річних) 429,18 Євро, тобто 12372,20 грн., - з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року (35 днів, облікова ставка НБУ 19,0% річних) 61,76 Євро, тобто 1780,39 грн., - з 27.05.2016 року по 23.06.2016 року (28 днів, облікова ставка НБУ 18,0% річних) 46,82 Євро, тобто 1349,71 грн., - з 24.04.2016 року по 28.07.2016 року (35 днів, облікова ставка НБУ 16,5% річних) 53,65 Євро, тобто 1546,60 грн., - з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року (49 днів, облікова ставка НБУ 15,5% річних) 70,55 Євро, тобто 2033,79 грн., - з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року (42 дні, облікова ставка НБУ 15,0% річних) 58,52 Євро, тобто 2882,75 грн., - з 28.10.2016 року по 31.10.2016 року (4 дні, облікова ставка НБУ 14,0% річних) 5,20 Євро, тобто 149,90 грн., а всього 1636,93 Євро., тобто 47188,66 грн. Три проценти річних згідно ст. 625 ЦК України за період з 22.05.2014 року по 31.10.2016 року (878 днів), виходячи з узгодженої сторонами валюти зобовязання та враховуючи її вище наведений еквівалент на день ухвалення рішення суду, обраховуючи за формулою: сума боргу х кількість днів користування коштами : кількість днів у році х 3 : 100, становлять 249,15 Євро, тобто 7182,38 грн. Зазначені суми коштів, оскільки боргу не сплачено добровільно, в межах заявлених позовних вимог підлягають стягненню на користь позивача в судовому порядку. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним в постанові від 2.07.2014 року у справі N 6-79цс14, аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція щодо виплат, передбачених ст. 625 ЦК України, була висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.11.2016 року у справі № 6-1286цс16. Як розяснено в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року N 14«Про судове рішення у цивільній справі», при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, належна позивачеві сума в іноземній валюті має бути присуджена йому з в національній валюті згідно вище вказаного офіційного курсу Національного банку України. На забезпечення виконання зобовязань позичальником перед позикодавцем за договором позики між позивачем та співвідповідачем було укладено договір поруки від 21.02.2014 року, за яким співвідповідач поручилась в межах суми боргу 100 Євро, без сплати будь-яких додаткових платежів. Хоча доводи співвідповідача щодо того, що вона виконала свої зобовязання, коли позичальник повернув перші 100 Євро, не заслуговують на увагу, однак позовні вимоги до неї все ж не підлягають до задоволення, оскільки вище зазначена порука припинилася в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України внаслідок непредявлення позивачем вимоги до поручителя впродовж шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобовязання (21.05.2014 року). Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 98013,62 грн. боргу за договором позики, 45582,71 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 6936,34 грн. як 3% річних слід задовольнити, а в позові щодо стягнення зі співвідповідача 100 Євро, а також у стягненні суми позики в іноземній валюті позивачеві слід відмовити. Крім того, позивачем понесено судові витрати у справі, які складаються з судового збору в сумі 1472,00 грн. і мають бути присуджені йому з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial