Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Відповідачі, [PERSON], [PERSON], у судові засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги позивача не визнають в повному обсязі, просили суд розглянути справу у їх відсутності. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився. Його представник, у судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково, не визнав позов в частині стягнення пені, потім надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10015/0371 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», Камінська Т.С., у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник позивача, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10015/0371 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», [PERSON], діючій за довіреністю, у судове засідання не з'явився, надав заяву факсом, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позовних вимог, просить суд розглянути справу за його участі. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія кредитного договору № 5563 від 30.05.2006р.; копія довіреності ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я [PERSON] та Камінської Т.С. від 31.01.2013р.; копія договору поруки № 5563 до кредитного договору № 5563 від 30.05.2006р. укладеного між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» від 30.05.2006р.; копія договору поруки № 5563 до кредитного договору № 5563 від 30.05.2006р. укладеного між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» від 30.05.2006р.; копія кредитної заявки [PERSON] від 26.05.2006р.; копія заяви на видачу готівки № 103 від 30.05.2006р.; копія розпорядження № 337 філії - Ренійське відділення 6780 від 30.05.2006р.; розрахунок заборгованості [PERSON] від 30.01.2012р. № 02/88; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія картки фізичної особи - платника податків [PERSON], вид. 23.01.2003р.; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія картки фізичної особи - платника податків [PERSON], вид. 18.01.2005р.; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія картки фізичної особи - платника податків [PERSON], вид. 14.12.2003р.; копії повідомлень - вимог про погашення заборгованості на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON]; копія протоколу № 241 засідання кредитного комітету філії - Ренійське відділення № 6780 від 29.05.2006р.; копія довідки ЄДРПОУ серії АА № 375874 ПАТ «Державний ощадний банк України»; квитанції про сплати боргу позичальника за період з 30.05.2006р. по 2013р.; лист-відповідь Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області за вх. № 185 від 15.01.2013р.; ордер серії ОД № 9/13; копія витягу з договору про надання правової допомоги [PERSON]; ордер серії ОД № 10/13; копія витягу з договору про надання правової допомоги [PERSON]; ордер серії ОД № 11/13; копія витягу з договору про надання правової допомоги [PERSON]; копія довіреності ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я [PERSON] та [PERSON] від 25.06.2011р.; заява-факс № 1464 від 06.09.2014р. представника [PERSON] про розгляд справи за його участі; копія довіреності представника позивача на [PERSON]; квитанція про сплату судового збору. Суд ухвалює рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 30 травня 2006р., між на той час ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ренійського відділення № 6780 ВАТ «Ощадбанк», на теперішній час ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10015/0371 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5563, згідно із яким відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 15 000грн. на 36 місяців із строком розрахунку не пізніше ніж до 30 травня 2009р. В якості забезпечення повернення кредиту був укладений договір поруки № 5563 від 30 травня 2006р. із [PERSON] та окремо аналогічний договір поруки № 5563/1 від 30 травня 2006р. був укладений із [PERSON] Між сторонами кредитного договору був узгоджений графік погашення кредиту. У зв'язку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) належно не виконав умови п.п. 3.3.1, 3.3.3, 3.3.4 кредитного договору, тобто своєчасно та в повному обсязі не повернув позивачеві (кредитору) кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування ними. У нього станом на 30.01.2012р. склалася заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 2 310 грн., яка складається з: 838,87 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом, 437,05 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 434,96 грн. - пені на суму непогашеного кредиту, та 600 грн. - супроводження кредиту, яку представник позивача на сьогоднішній день просить стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На адресу боржників надсилалися попередження про стягнення заборгованості, повідомлення про прострочення платежу за кредитом, однак, сума заборгованості ними у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачами матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність банківської установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, між позивачем та відповідачем [PERSON] 30 травня 2006р. був укладений кредитний договір, яким були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п.п. 1.1 - 1.8, 3.1 - 3.4.3 Договору), які відповідач [PERSON] порушив. Як передбачено п. 4.1.1 Договору, порушення відповідачем [PERSON] (позичальником) умов Кредитного договору є умовою для застосування проти нього санкцій. Тому, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями Договору, відповідачу [PERSON] була нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, яка склала 434 грн. 96 коп. Ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При цьому, у разі порушення боржником зобов'язання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). В ході судового розгляду справи, представник відповідачів [PERSON] та [PERSON], позовні вимоги, щодо стягнення з них, як з поручителів заборгованості за договорами поруки № 5563 та № 5563/1 від 30 травня 2006р. до кредитного договору № 5563 від 30 травня 2006р., не визнав. Свою незгоду представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] мотивував тим, що відповідно до Кредитного Договору № 5563 від 30 травня 2006р. (надалі - Кредитний договір) позивач видав відповідачу, [PERSON] кредит в сумі 15 000 гривень з терміном остаточного погашення не пізніше 30 травня 2009р. та сплатою 20 % річних за користування Кредитом. У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним Договором № 5563 від 30 травня 2006р. позивачем укладені Договір поруки № 5563/1 від 30 травня 2006 року з відповідачем [PERSON] та № 5563 від 30 травня 2006р. з [PERSON] В обумовлені договором строки відповідач [PERSON] як позичальник, своїх грошових зобов'язань не виконав. Тому відповідачі [PERSON] та [PERSON], як його поручителі, повинні були виконати зобов'язання. Звернули увагу суду на те, що згідно ч.1ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У відповідності до п. 4.2 укладених договорів поруки, порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань по кредитному договору № 5563 від 30 травня 2006р. не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно п.1.2 Кредитного договору, кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30 травня 2009р. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] зауважив на те, що останнім днем коли позивач мав право пред'явити вимоги до відповідачів [PERSON] та [PERSON], як поручителів [PERSON]. було - 30 листопада 2009р. У разі не пред'явлення вимоги у вищевказаний строк порука припиняється. Виходячи з доданих позивачем до позову у якості письмових доказів вимог вих. № 02/624 від 20 липня 2010р. до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про погашення заборгованості перед банком по кредитному договору № 5563 від 30 травня 2006р., ці вимоги були надіслані лише 20 липня 2010р., тобто вже після спливу шестимісячного строку, визначеного договорами поруки. Таким чином, враховуючи обставини, щодо не пред'явлення позивачем у відповідний строк до відповідачів [PERSON] та [PERSON] вимог щодо погашення заборгованості по кредитному договору, їх зобов'язання припинились у відповідності до п.4.2 укладених договорів поруки, тому позивач втратив своє право вимоги виконання зобов'язання поручителів, відповідачів по справі - [PERSON] та [PERSON] Також додав, що навіть про наявність письмових вимог № 02/624 від 20 липня 2010р. відповідачі [PERSON] та [PERSON] дізнались вже після отримання копії позовних заяв з додатками до них. Ані поштою, ані особисто від позивача не отримували цих вимог. Крім того, представник відповідачів, не визнав позов в частині стягнення суми пені, оскільки до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу), застосовується спеціальна позовна давність в один рік, яку позивач пропустив. При вирішенні справи, суд звертає увагу на те, що згідно п.п.4.1,4.2 Договорів поруки № 5563 та № 5563/1 передбачають припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань по кредитному договору № 5563 від 30 травня 2006р. не пред'явить вимоги до поручителів. Судом була звернена увага на те, що вимоги позивача були надіслані лише 20 липня 2010 р. за вих. № 02/624, а згідно п. 1.2 Кредитного договору, кредит позивальнику надавався строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 30 травня 2009р. Строк пред'яви вимоги поручителям закінчився ще 30 листопада 2009р. Отже, на момент закінчення терміну остаточного погашення кредиту (30 травня 2009р.) позивачу було відомо про наявність заборгованості позивача, [PERSON] по кредиту, таким чином, можливо зробити висновок про те, що позивачем свідомо було порушено вимоги п.п. 4.1, 4.2 Договорів поруки, що є підставою для припинення поруки. Суд погоджується із посиланням представника відповідачів про застосування спеціальної позовної давності щодо стягнення пені, з наступних підстав. Відповідно до п.1ч.2ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік, застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч.5ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як зазначалося вище, згідно п.1.2 Кредитного договору, кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30 травня 2009р. Строк пред'явлення вимог про стягнення пені на суму непогашеного кредиту закінчився 30 травня 2010р., а позовна заява надійшла до суду лише 07.05.2012р. Тобто, позивач пропустив строк позовної давності щодо стягнення пені, оскільки звернувся до суду для захисту своїх інтересів лише через 2 роки після спливу строку виконання кредитного договору. Таким чином, суд прийшов до висновку, що сплив спеціальної позовної давності відповідно до п.1ч.2ст.258 ЦК України, є підставою для відмови позивачу у задоволенні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 434 грн. 96 коп. Виходячи з вищевикладеного, у стягненні заборгованості за кредитним договором № 5563 від 30 травня 2006р., з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10015/0371 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», та судового збору, суд відмовляє. При прийнятті рішення про стягнення грошових сум, вимоги позивача задовольняє частково, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 5563 від 30 травня 2006р., як з основного боржника [PERSON] у сумі 1875грн. 92 коп. Згідно ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач при подачі позову сплатив всього 214,60 грн. судових витрат. Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача, [PERSON], слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 175,98 грн.

Outcome: partial