Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

В грудні 2015 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (Позивач) до [PERSON] (Відповідач) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (а.с.3). Свої позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.29) Позивач обгрунтовує тим, що Відповідач є власником квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності від 05.03.2015р., отже як власник квартири та споживач житлово-комунальних послуг, згідно ст. 156, 162 ЖК України, зобов'язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол № 47 від 05.12.2012р.), житловий будинок [ADDRESS] переданий на обслуговування та експлуатацію експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр», яке прийняло вказаний будинок в подальшу експлуатацію. На даний час, у зв'язку з неповною сплатою комунальних послуг, згідно розрахунку станом на 01.04.2016р. Відповідач має заборгованість в розмірі 5 775,29 грн., яка не оплачена та завдає збитків Товариству, у зв'язку з чим Відповідача нараховуються інфляційні нарахування 695,77 грн. та 3% річних 33,95 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2015р. ТОВ «Перший український експертний центр» відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг [PERSON], та роз'яснено, що для вирішення даного спору Позивач може звернутись до суду в порядку позовного провадження (а.с.13). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 28.12.2015р. за вказаним позовом відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.18). В судовому засіданні представник Позивача - Фомін Г.А. позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку належним чином, про причини неявки суду не повідомив. З урахуванням вищезазначеного, відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та експлуатується ТОВ «Перший український експертний центр», що підтверджується витягом № 6 з протоколу засідання Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 05.12.2012р. № 47 (а.с.9), Актом прийому-передачі житлового будинку № 1 з об'єктами соціально-побутової сфери в кварталі обмеженому вул. Павлівська, В. Чорновола, Златоустівська (2 квартал) (а.с.11). Відповідач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 34572283 від 05.03.2015р. (а.с.4) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34573328 від 05.03.2015р. (а.с.5). Згідно із розрахунком заборгованості Позивача, розмір заборгованості Відповідача за житлово-комунальні послуги за період з березня 2015р. по квітень 2016 року становить 5 775,29 грн. (а.с.30). З вказаного розрахунку вбачається, що станом на кінець лютого 2015 року сума заборгованості по [ADDRESS] становить 1 646,87 грн. Окрім того, за період з березня 2015р. по квітень 2016р. Відповідач здійснив один платіж на сплату комунальних послуг в травні 2015р. на суму 600,89 грн., в подальшому в період з червня 2015 року по квітень 2016 року Відповідач не здійснював жодного платежу на сплату комунальних послуг у відповідному розмірі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 66 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України). Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов'язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов'язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Судом встановлено, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] виникло з 05.03.2015р., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, відтак, Позивач має право на стягнення заборгованості за неоплачені житлово-комунальні послуги з [PERSON] саме за період з 05.03.2015р. Будь-яких доказів, що до 05.03.2015р. квартира [ADDRESS] перебувала у фактичному користуванні Відповідача, якому надавались житлово-комунальні послуги, Позивачем не надано та в судовому засіданні не здобуто. Відтак, суд дійшов висновку, що з Відповідача на користь ТОВ «Перший український експертний центр» підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з березня 2015 року по квітень 2016р. в загальній сумі 4 128,42 грн. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в зв'язку з порушенням Відповідачем своїх зобов'язань щодо вчасної та повної сплати на рахунок Позивача оплати за житлово-комунальні послуги, перевіривши розрахунок Позивача, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з Відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 3% річних за період з 01.04.2015р. по 01.07.2015р. в сумі 22,11 грн. та сума збитків від інфляційних процесів за період з 01.04.2015р. по 01.07.2015р. в сумі 361,11 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Перший український експертний центр» до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з березня 2015 року по квітень 2016 року в загальній сумі 4 128,42 грн., 3% річних за період з 01.04.2015р. по 01.07.2015р. в сумі 22,11 грн. та збитки від інфляційних процесів за період з 01.04.2015р. по 01.07.2015р. в сумі 361,11 грн., а всього 4 511,64 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом та мінімальної ставки судового збору, встановленої для юридичної особи за подання до суду позовної вимоги майнового характеру визначеної Законом України «Про судовий збір». На підставі ст. 322, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 66, 67, 68 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: partial