Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

В грудні 2013 року позивач - Виконавчий комітет Миколаївської міськради звернувся до суду із позовом до відповідача - [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що 18.07.2007 року Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міськради [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Через відсутність у неї спадкоємців, рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.10.2012 року, спадщина у вигляді вказаної квартири була визнана відумерлою та передана територіальній громаді м. Миколаєва в особі Миколаївської міськради. Відповідач - [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 13.12.2007 року, і після смерті [PERSON] він звертався до суду із позовом про визнання за ним права власності на цю квартиру в порядку спадкування за законом, проте рішенням цього ж суду від 23.11.2009 р. йому було відмовлено у задоволенні цього позову. Позивач посилається на те, що відповідач проживає у квартирі на правах тимчасового жильця у зв'язку із тим, що [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду, і тому вона зареєструвала відповідача у квартирі. Мотивуючи вищевикладеним, позивач просить: ? виселити відповідача із квартири [ADDRESS] як тимчасового жильця, без надання йому іншого житлового приміщення. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов у повному обсязі з вищевикладених підстав та просила суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не визнав та заперечував проти його задоволення та пояснив суду, що він проживає у зазначеній квартирі починаючи з 1990 року, з того часу, коли ще був живим його брат - [PERSON] Однак через недостатню площу даної квартири, він не міг зареєструватись у ній. Після смерті [PERSON], з дозволу власниці квартири - [PERSON], він зареєструвався у квартирі, проживає у ній і до цього часу та іншого житла він не має. Представник третьої особи - КП ДЄЗ «Океан» у судове засіданні не з'явився, був належним чином повідомлений, причини його неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши надані ними письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] на праві особистої приватної власності належала [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2007 року. Дана квартира має загальну площу 12,7 кв.м., та жилу площу 7,8 кв.м., складається із однієї кімнати, та розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку, що підтверджується довідкою ф.3 від 17.11.2011 р. (а.с. 14). Із виписки із домової книги (а.с. 13) вбачається, що відповідач - [PERSON] зареєстрований у квартирі починаючи з 13.12.2007 р. [INFO] [PERSON] померла. Через відсутність у неї спадкоємців, рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.10.2012 року, спадщина у вигляді вказаної квартири була визнана відумерлою та передана територіальній громаді м. Миколаєва в особі Миколаївської міськради. Відповідно до ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім»ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів його сім»ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що відповідач є тимчасовим жильцем і був зареєстрованим у квартирі через те, що тодішній власник квартири - [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду. Однак на підтвердження цього позивач не представив суду жодного доказу. Натомість, із наданих відповідачем акту комісійного обстеження житла від 15.01.2013 р., та довідки № 188 від 27.05.2010 року, виданої КП «ДЄЗ «Корабел» вбачається, що відповідач фактично проживає у даній квартирі починаючи з травня 1990 року в якості члена сім»ї [PERSON]. Даних про те, що відповідач поселився у цю квартиру з порушенням встановленого законом порядку, судом не здобуто. За таких підстав суд не вбачає підстав для визнання відповідача тимчасовим жильцем та виселення його із вказаного житлового приміщення. На підставі ст. 88 ЦПК України позивачу не відшкодовуються судові витрати через те, що суд відмовив йому у позові у повному обсязі.

Outcome: dismissed