Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просила суд стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по дату фактичного розрахунку в сумі 35539,50 грн та моральну шкоду в сумі 50000 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.06.2019 було змінено формулювання причини її звільнення, стягнуто заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 4460,92 грн і середній заробіток за час затримки рахунку при звільненні в розмірі 51794 грн з урахуванням обов`язкових платежів. 06.09.2019 виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду було завершено у зв`язку із повним фактичним виконанням. Отже, повний розрахунок при звільненні відбувся лише 06.09.2019. Оскільки рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.06.2019 середній заробіток за час затримки рахунку при звільненні стягнуто за період з 04.05.2018 по 01.02.2019, а фактичний розрахунок відбувся лише 06.09.2019, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 35539,50 грн. Також їй було завдано моральну шкоду, яка полягала у тому, що вона мала докладати чимало зусиль для організації нормального життя і хвилюватись. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач суду відзив не надіслав. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 05.06.2019 Автозаводським районним судом м.Кременчука ухвалено рішення по справі №524/679/19 за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Будівельний дім «Будівництво» про зміну формулювання причин звільнення, стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та видачі трудової книжки. Даним рішенням, залишеним без змін Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та видачі трудової книжки, стягнуто з Приватного підприємства «Будівельний дім «Будівництво» на користь [PERSON] середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та видачі трудової книжки за період з 04.05.2018 по 01.02.2019 у розмірі 51 794 грн. 06.09.2019 державним виконавцем Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Полтавській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 524/679/19 від 12.07.2019 у зв`язку із фактичним виконанням рішення, згідно платіжного доручення №5602 від 05.09.2019. НОРМИ ПРАВА Відповідно до вимог частини першої статті 47\~Кодексу законів\~про працю\~України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, за правилами частини першої статті 117 Кодексу законів\~про працю\~України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100(далі - Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема, абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, яка згідно з пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку). Відшкодування власником\~або уповноваженим\~ним органом\~моральної шкоди\~працівнику провадиться\~у разі,\~якщо порушення\~його законних\~прав призвели\~до моральних\~страждань,\~втрати нормальних\~життєвих зв`язків\~і вимагають\~від нього\~додаткових зусиль\~для організації\~свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством(ст.237-1 КЗпП України) ОЦІНКА СУДУ Суд відзначає, що надані позивачем докази підтверджують те, що фактичний розрахунок із [PERSON] відбувся не в день її звільнення, а 05.09.2019. Тобто, у позивача виникло право на отримання компенсації за затримку розрахунку при звільненні у виді середнього заробітку. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.06.2019\~по справі\~№524/679/19,\~ встановлено, що розмір\~\~середньоденної заробітної плати позивача складає 275,50 грн. Так, вказаним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.05.2018 по 01.02.2019. Отже, на даний час з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.02.2019 до 04.09.2019(включно), що становить 40223 грн(146 робочих днів х 275,50 грн) Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення середнього заробітку в межах заявлених позовних вимог в сумі 35539,50 грн. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди суд відзначає, що позивачем не було надано суду доказів, які б підтверджували те, що остання була вимушена докладати будь-які зусилля для організації свого життя. Тому суд вважає, що вказана вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 768,40 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial