Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

В грудні 2019 р. представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 16.07.2008р. між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, 3.3. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п.5.5 Правил банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 31.10.2019 року має заборгованість в загальній сумі 364133,23 грн., яка складається з наступного: 3981,79 грн. - заборгованість за кредитом; 355948,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 4203,00 грн. - заборгованість за пенею. Посилаючись на те, що законодавством не передбачено обов`язку стягнення з боржника повної суми заборгованості, представник просить стягнути 124175,61 грн., з яких 3981,79 грн. - заборгованість за кредитом; 120193,82 грн. - заборгованість за відсотками за період з 16.07.2008 по 30.07.2018 року, а також судовий збір в сумі 1921 грн. 06.02.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача адвоката Вєнцева І.А., в якому адвокат просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю, у зв`язку із тим, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви умови та правила надання банківських послуг та правила користування є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання на умовах, які зазначені саме в цоьму документі. Окрім того посилався на пропуск позивачем строку позовної давності (а.с. 64-67). 17.04.2020 представник банку подав до суду відповідь на відзив, в якій посилався на обставини, аналогічні викладеним у позові (а.с. 87-132). Представник позивача Гребенюк О.С. (за довіреністю) у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, в якому у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 8). Представник відповідача адвокат Вєнцев І.А. надав до суду заяву про слухання справи без його участі, в якій надав розрахунок вартості користування кредитом в межах позовної давності. Просив розглянути справу без його участі (а.с. 166-168). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.07.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким останній отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З Анкети-заяви позичальника (а.с.14) вбачається, що позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжну картку встановлюється за рішенням банку, клієнт надає право банку у будь-який момент змінювати кредитний ліміт. За ч. 3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 31.10.2019 року має заборгованість в загальній сумі 364133,23 грн., яка складається з наступного: 3981,79 грн. - заборгованість за кредитом; 355948,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 4203,00 грн. - заборгованість за пенею (а.с. 9-13). Посилаючись на те, що законодавством не передбачено обов`язку стягнення з боржника повної суми заборгованості, представник просить стягнути 124175,61 грн., з яких 3981,79 грн. - заборгованість за кредитом; 120193,82 грн. - заборгованість за відсотками за період з 16.07.2008 по 30.07.2018 року. Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, в зв?язку з чим виникла заборгованість. Крім цього, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5ст.261 ЦКУ). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що останній раз погашення чергового платежу здійснено відповідачем 22.05.2017 року (а.с.97-101) За розрахунком представника відповідача, зробленого в межах позовної давності, сума відсотків за користування кредитом становить 5235,80 грн. Тіло кредиту - 3981 грн. Загальна сума заборгованості, яку необхідно стягнути з відповідача складає 9 216,80 грн. (3981+5235,80=9 216,80) (а.с. 166-168). Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 142,61 грн. (124175,61 : 9216,80 = 13,47; 1921,00 : 13,47 = 142,61).

Outcome: partial