Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

\~\~ \~ \~\~\~\~ В жовтні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який згодом уточнив, в якому просив визнати за ним право власності на цілий окремий об'єкт нерухомості - нежитлове приміщення «А2», що знаходиться по вул. Шмідта, № 18-6 у м. Бердянську Запорізької області. В позові зокрема зазначив, що 15.03.2009 р. між ним та [PERSON] було укладено договір про спільну пайову участь у будівництві та предметом цього договору є спільна пайова участь сторін в будівництві цілого окремого об'єкта нерухомості - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: вул. Шмідта, № 18-6, м. Бердянськ, Запорізька область, з наступною передачею забудовнику його частки у вигляді 100 % новозбудованого об'єкту нерухомості. Згідно п.п. 2.1.6 договору від 15.03.2009 р. після завершення робіт з будівництва об'єкта забудовник зобов'язується отримати в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю підтверджуючі документи про введення об'єкта в експлуатацію та зареєструвати на своє ім'я право власності на 100 % (цілу частку) новозбудованого об'єкту. Так в 2011 р. ним було побудовано окремий цілий об'єкт нерухомості по вул. Шмідта, № 18-6 у м. Бердянську, а саме нежитлове приміщення - «А2». З Декларації про готовність об'єкта до експлуатації вбачається, що нежитлова будівля «А2» готова до експлуатації і цей факт підтверджений уповноваженим державним органом - Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. Також з Декларації про готовність до експлуатації від 31.12.2015 р. видно, що в якості забудовників нежитлової будівлі «А2» зазначені [PERSON] та [PERSON], що є грубим порушенням договору про спільну пайову участь у будівництві, укладеного 15.03.2009 р. між ним та [PERSON] Посилається на ст.ст. 321, 328, 378, 392, 626, 627, 629 ЦК України. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином (а.с.48), 21.11.2017 р. до суду також надійшла заява представника позивача в якій він просить розглянути справу за відсутності позивача та представника, позовні вимоги задовольнити (а.с.55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в заяві від 20.11.2017 р. просить справу розглядати за його відсутності, зазначив, що проти ухвалення рішення не заперечує, з позовом згоден (а.с.50). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в заяві від 21.11.2017 р. просив справу розглянути за його відсутності, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує (а.с. 52). Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає \~задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що 07.03.2007 р. між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» укладено договір іпотеки № 010/17-22/470/1, предметом якого є забезпечення вимоги ВАТ «[PERSON] Аваль», що витікають з кредитного договору № 010/17-22/470 від 06.03.2007 р., укладеного між вимоги ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON]. Предметом іпотеки, відповідно до п.п. 1.2. договору від 07.03.2007р. № 010/17-22/470/1 є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вул. Шмідта, буд. 186 (а.с.4-6). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.05.2015 року по справі № 310/2387/15-ц позовні вимоги публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, було задоволено у повному обсязі, а саме було звернуто стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Шмідта, будинок 18 6, що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів у виконавчому провадженні за початковою ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій з метою погашення на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції AT «[PERSON] Аваль» заборгованості за кредитним договором № 010/17-22/470 від 06.03.2007 року. 24травня 2017 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Кристалбанк» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 010/17-22/470 від 06.03.2007 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], перейшло до ПАТ «Кристалбанк». 25травня 2017 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Кристалбанк» був укладений договір відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до якого право стягнення на предмет іпотеки перейшло до ПАТ «Кристалбанк». 25 травня 2017 року між ПАТ «Кристалбанк» та TOB «Фінансова компанія «Форінт» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 010/17-22/470 від 06.03.2007 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], перейшло до TOB «Фінансова компанія «Форінт». 25.05.2017 р. між ПАТ «Кристалбанк» та TOB «Фінансова компанія «Форінт» був укладений договір відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до якого право стягнення на предмет іпотеки перейшло до TOB «Фінансова компанія «Форінт». (а.с.20-23). 20 червня 2017 року між TOB «Фінансова компанія «Форінт» та [PERSON], було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 010/17-22/470 від 06.03.2007 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], перейшло до [PERSON] 20 червня 2017 року між [PERSON] та TOB «Фінансова компанія «Форінт» був укладений договір відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до якого право стягнення на предмет іпотеки перейшло до [PERSON] (а.с.16-19). Між позивачем та відповідачем [PERSON] 15.03.2009 р. укладено договір про спільну пайову участь у будівництві (а.с. 24-25), згідно п.п. 1.1. договору його предметом є спільна пайова участь сторін в будівництві цілого окремого об'єкта нерухомості -нежитлового приміщення, розташованого за адресою вул. Шмідта, № 18-6 м. Бердянськ, Запорізька область, з наступною передачею забудовнику його частки у вигляді 100 % новозбудованого об'єкту нерухомості. Відповідно до п.п. 2.1.1. договору забудовник приймає від пайовика дах комплексу будівель та споруд, що знаходиться по вул. Шмідта, № 18-6, в м. Бердянську, Запорізької області на земельній ділянці, що належить пайовику на підставі договору оренди землі від 27.11.2008 р., укладеного між Бердянською міською радою та відповідачем [PERSON] Також п.п. 2.1.6. договору передбачено, що після завершення робіт з будівництва об'єкта забудовник зобов'язується отримати в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю підтверджуючі документи про введення об'єкта в експлуатацію та зареєструвати на своє ім'я право власності на 100 % (цілу частку) новозбудованого об'єкту. Позивач зазначає, що в 2011 р. ним було побудовано окремий цілий об'єкт нерухомості по вул. Шмідта, № 18-6, у м. Бердянську, а саме нежитлове приміщення, позначене на технічному паспорті літ. «А2» (а.с.56-60). З Декларації про готовність об'єкта до експлуатації видно, що нежитлова будівля «А2» готова до експлуатації (а.с.28-29). Крім того, з Декларації про готовність до експлуатації від 31.12.2015 р. видно, що в якості забудовників нежитлової будівлі «А2» зазначені [PERSON] та [PERSON], що не відповідає змісту договору про спільну пайову участь у будівництві, укладеного 15.03.2009 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] Відповідно до\~ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I-III категорії складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого\~Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015року № 79, датою прийняття в експлуатацію обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації. \~ Судом встановлено, що спірна нежитлова будівля «А2» готова до експлуатації, що вбачається з Декларації про готовність об'єкта до експлуатації (а.с.28-29). Крім того, з Декларації про готовність до експлуатації від 31.12.2015 р. видно, що в якості забудовників нежитлової будівлі «А2» зазначені [PERSON] та [PERSON], тоді як договором про спільну пайову участь у будівництві від 15.03.2009 р. (а.с.24-25) передбачено, що забудовником є [PERSON], а пайовиком [PERSON] На теперішній час сторони дійшли згоди щодо спірного обєкта нерухомості, що підтверджується їх заявами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.ст. 626, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 387 ЦК України передбачає право власника на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі зазначеного, враховуючи, технічну готовність до експлуатації обєкта нерухомості, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved