Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 24 березня 2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31 серпня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 49123,05 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 11 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 24 березня 2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями заяви, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту (а.с.12-18, 24-25). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-11) станом на 31 серпня 2019 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 49123,05 грн., з яких 408,11 грн. - заборгованість за кредитом, 44929,68 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1207,97 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 2577,29 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 46545,76 гривень, з яких 408,11 грн. - заборгованість за кредитом, 44929,68 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1207,97 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial