Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 18 червня 2013 року між КС »Можливість» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 321, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. на 18 місяців до 18.12.2014 року зі сплатою 36,5 % відсотків річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Оскільки відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у нього утворилась заборгованість у загальному розмірі 62\~457,15 грн., яка складається з заборгованості 4\~190,63 гривень основного боргу,142,48 гривень відсотків, 58124,04 гривень додаткових процентів. Просив стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. Ухвалою судді від 27.12.2017 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Представник позивача кредитної спілки «Можливість» в судове засіданні не прибув,будучи належним чином сповіщеним про день,час і місце розгляду справи. В позовній заяві зазначив про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/sud0821/. З заявами щодо відкладення розгляду справи до суду не звертався (а.с. 30-31). Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: Встановлено, що 18.06.2013 року між КС «Можливість» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 321, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн. на 18 місяців до 18.12.2014 року зі сплатою 36,5 відсотків річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом буде здійснюватися згідно графіка розрахунків, що є невідємною частиною договору (п. 3.3. договору). Також з пункту 3.7 укладеного між сторонами договору кредиту, вбачається, за будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.6). Згідно графіку розрахунків до вказаного кредитного договору, протягом терміну, на який було надано кредитні кошти позичальнику, [PERSON] повинен був за період дії договору повернути КП «Можливість» суму отриманого кредиту 7000 (сім тисяч) гривень та сплатити відсотки за користування ним 2195,94 (двi тисячi сто дев'яносто пять) гривень 94 копійки (а.с. 7). Зважаючи на те, що відповідач не виконував зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості, що виникла внаслідок такого невиконання. З наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що в нього утворився борг зі сплати тіла кредиту в сумі 4190,63 грн., 142,48 грн. відсотків, а також нарахованих за 1387 днів додаткових підвищених відсотків, передбачених п. 3.7 договору кредиту, у сумі 58\~124,04 грн. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~статті 1049 ЦК України). Зі змісту наведених норм випливає висновок, що зобов'язання з кредитного договору передбачає єдиний обов'язок боржника повернути кредит в повному обсязі та сплатити відсотки за користування ним. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк. Зі змісту п. 2.3. кредитного договору вбачається, що сторони передбачили, що позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним\~\~до 18.12.2014 року (п.2.1) цього Договору. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦПК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦПК України. Встановлено, що заборгованість за кредитом у загальному розмірі становить 62\~457,15 грн., яка складається з заборгованості 4\~190,63 гривень основного боргу, 142,48 гривень відсотків, 58124,04 гривень додаткових процентів. Тобто з відповідача на користь КС »Можливість» підлягає стягненню заборгованість в сумі 62\~457,15 гривень. За встановлених обставин доводи позивача відповідачем не спростовуються, доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було, а тому позов підлягає задоволенню. Таким чином,наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно п.1. ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600,00 (одну тисячу шістсот) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved