Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

В вересні 2015 року представник позивача ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк та відповідачем [PERSON] 29 липня 2008 року, був укладений кредитний договір № 98-0041010/ФКВ-08. Відповідно до умов договору, позивачу був наданий кредит у розмірі 20358 дол. США з терміном повернення до 28 липня 2023 року. Відповідач згідно договору зобовязався щомісяця у строки, передбачені договором, здійснювати погашення суми заборгованості та сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитними коштами. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, а саме виконував свої зобовязання неналежним чином, внаслідок чого станом на 28 липня 2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 274 101,18 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 255 570,75 грн., заборгованість за відсотками 15874,25 грн., заборгованість за комісіями 2656,18 грн. представник позивача просив позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили, заяви на адресу суду не надходили. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ Український промисловий банк та [PERSON] 29 липня 2008 року, був укладений кредитний договір № 98-0041010/ФКВ-08. Відповідно до умов договору, позивачу був наданий кредит у сумі 20358 дол. США. Строком на 180 місяців, з кінцевим терміном повернення кредиту до 28 липня 2023 року. Відповідно до п.1.5. договору за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти, виходячи зі ставки 12,4% в рік. Також сторони обумовили, що за управління кредитом відповідач сплачує позивачу комісію в розмірі 0,11 % в місяць. 30 червня 2010 року між ТОВ Укрпромбанк , АТ Дельта Банк та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ Укрпромбанку на користь АТ Дельта Банку. Відповідно до умов договору ТОВ Укрпромбанк передав АТ Дельта Банк права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином ПАТ Дельта Банк набуло право вимоги за кредитним договором № 98-0041010/ФКВ-08 від 29.07.2008 року. У відповідності зі ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 20358 дол. США, в свою чергу відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 28 липня 2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 274 101,18 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 255 570,75 грн. (еквівалент 11584,06 дол. США), заборгованість за відсотками 15 874,25 грн. (еквівалент 719,52 дол. США), заборгованість за комісією 2656,18 грн. Враховуючи встановлені судом обставини, а також відсутність доказів, які б спростовували наявність кредитної заборгованості у відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими сукупністю належних і допустимих доказів в розумінні ст. ст. 58,59 ЦПК України, а тому вони і підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 1218 грн. стягується на користь держави.

Outcome: approved