Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11361378000 від 18.06.2008 року по кредиту та процентах за користування ним у розмірі 21231,66 доларів США та пені у розмірі 8008,45 грн.; в рахунок погашення вказаної заборгованості - звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 185,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON]; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і просить задовольнити, вказавши, що між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 25000 доларів США строком користування до 15.06.2014 року під 15% річних на поточну заборгованість та в подвійному розмірі - на прострочену. В забезпечення зобов'язань позичальника прийнята порука співвідповідача [PERSON], відповідальність котрої з основним боржником є солідарною. Також в забезпечення виконання кредитних зобов'язань укладено договір іпотеки зі співвідповідачем [PERSON], який передав належний йому будинок по [ADDRESS] в іпотеку банку. Оскільки позичальник допускає прострочення по тілу кредиту та відсотках, банк скористався правом на дострокове повернення всього кредиту, що залишився. Станом на 26.08.2015 року заборгованість за кредитним договором складає по кредиту та процентах - 21231,66 доларів США, по пені - 8008,45 грн. Добровільно її не погашено, тому на її покриття банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Співвідповідач [PERSON] в судовому засіданні наявність заборгованості визнала, однак пояснила, що прострочення допущене в зв'язку з різким зростанням курсу іноземної валюти та скрутним матеріальним становищем її сім'ї. вважає, що заборгованість слід перерахувати по курсу долара США, за яким кредит було отримано. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в тій частині, що позику дійсно було отримано, заборгованість дійсно існує. Хоча щодо змісту кредитного договору позичальник і поручитель мають зауваження, однак недійсним він не визнавався. Звертає увагу на те, що іпотечне житло підпадає під усі умови, за яких на звернення стягнення поширюється чинний на даний час мораторій. У вирішенні спору покладається на думку суду. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку. В матеріалах справи наявні як його заяви про відкладення розгляду справи, так і заява про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи зазначене, а також необхідність розгляду справи в межах розумних строків розгляду, суд вважає за необхідне судовий розгляд справи провести за його відсутності в судовому засіданні. Заслухавши представник позивача, співвідповідачку та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11361378000 від 18.06.2008 року, за яким банк надав, а позичальник отримав споживчий кредит в сумі 25000 доларів США, з датою повернення не пізніше 15.06.2018 року зі сплатою 15% річних на поточну заборгованість та в подвоєному розмірі - на прострочену. Того ж дня, 18.06.2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 211943, за яким вона як поручитель взяла на себе солідарне з боржником зобов'язання з погашення кредиту, відсотків за користування ним, штрафних санкцій. Того ж дня, 18.06.2008 року між банком та співвідповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким в забезпечення виконання зобов'язань за вище вказаним кредитним договором співвідповідач передав в іпотеку банку належний йому на праві власності будинок по [ADDRESS] загальною площею 185,80 кв.м. Додатковою угодою № 3 від 4.02.2009 року до кредитного договору змінено кінцевий термін повернення кредиту на 15.06.2024 року. Додатковою угодою № 4 від 4.02.2009 року до кредитного договору змінено реєстраційний номер договору в системі банку та схему погашення кредиту, встановлено ануїтет ний платіж 330 доларів США на місяць. Того ж дня, 4.02.2009 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки між банком та поручителем, в якій остання висловила свою згоду на проведену зміну основного зобов'язання банку та позичальника. 3.09.2009 року між банком та іпотекодавцем було укладено договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки, за яким внесено до договору умову щодо забезпечення іпотекою в повному обсязі зобов'язань, передбачених додатковими угодами №№ 3, 4 до кредитного договору. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки позичальник порушив умови договору щодо своєчасності повернення кредиту та процентів за користування ним, банк звернувся до нього, поручителя та іпотекодавця з вимогою про сплату заборгованості, користуючись своїм правом на дострокове повернення всієї суми кредиту, що залишилась. Всі три вимоги були отримані адресатами, однак добровільно заборгованості сплачено не було, внаслідок чого станом на 26.08.2015 року заборгованість за кредитним договором складає за кредитом - 19937,38 доларів США (еквівалент - 451051,54 грн.), за процентами - 1294,28 грн. (еквівалент - 29281,03 грн.), а всього - 21231,66 доларів США (еквівалент - 480332,57 грн.), по пені - 8008,45 грн., з них за прострочення сплати кредиту - 3824,03 грн., за прострочення сплати відсотків - 4184,42 грн. Вказані суми коштів слід стягнути з позичальника та поручителя на користь позивача. Згідно з частинами 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, в позивача виникли підстави для реалізації свого права на задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, дорівнюють сумі заборгованості за тілом кредиту, відсотками та неустойкою в присудженому судом розмірі. Спосіб реалізації предмета іпотеки слід встановити шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, на думку суду, підлягає встановленню на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, оскільки така початкова ціна відповідає умовам укладеного між сторонами іпотечного договору та забезпечуватиме права та законні інтереси кожної зі сторін, а також враховуючи, що жодною зі сторін не заявлено клопотання про призначення експертизи на предмет визначення ринкової вартості предмета іпотеки на даний час. Суд не бере до уваги як підставу для відмови в позові ту обставину, що на звернення стягнення на предмет іпотеки у даній справі поширюється мораторій (кредит виданий на споживчі цілі, в іноземній валюті, предмет іпотеки є єдиним житлом іпотекодавця і площа будинку не перевищує гранично допустимої для застосування мораторію), - оскільки згідно неодноразово висловленої Верховним Судом України правової позиції, такий мораторій не є підставою для відмови в позові, а застосовується на стадії виконання рішення суду. Судові витрати у справі складаються із судового збору, котрий слід стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме по 2441,71 грн. з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved