Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 1,7252 га, розташована на території Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 28 лютого 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Однак, коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], нотаріусом було відмовлено в цьому, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним право власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник Гнатківської сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи сільську раду було повідомлено завчасно та належним чином, заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради не надіслали. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 5) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 1,7252 га, розташована на території Гнатківської сільської ради, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гнатківської сільської ради Томашпілького району Вінницької області № 453 від 23 серпня 2016 року та копією державного акта на право власності на земельну ділянку. Крім того, в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем зазначеного майна за заповітом залишився [PERSON], який на протязі шести місяців після смерті [PERSON] спадщину прийняв (а.с. 8, 10). Як вбачається з заповіту складеного 31 січня 2001 року, засвідченого секретарем виконавчого комітету Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом (а.с.7). Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 422/0116 від 27 жовтня 2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено у зв'язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця (а.с.11). Як вбачається з повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 817/0116 від 08 листопада 2016 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена (а.с. 16). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved