Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 04 лютого 2015 року [PERSON] позичив у нього 607000 гривень, які зобов`язався повернути до 04 травня 2016 року. Своєчасно гроші [PERSON] не повернув і [INFO] помер. Спадкоємцем є відповідач дружина [PERSON] 14.11.2018 позивач пред`явив вимогу\~до спадкоємця,\~яка не\~була задоволена.\~Позивач просив\~звернути стягнення\~на майно,\~яке було\~передане відповідачу\~в натурі\~як спадкоємцю,\~а саме, на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] , готовністю 100 відсотків, шляхом визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали, які були використані в ході його будівництва, та переведення прав забудовника з правом здачі його в експлуатацію, в рахунок часткового погашення заборгованості спадкодавця [PERSON] в розмірі 426503 гривень, які становлять вартість вказаного будинку. [PERSON] вимоги позивача не визнала, пояснила, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців немає. До складу спадщини, крім незавершеного будівництвом житлового будинку, увійшов також гараж № [NUMBER] (бокс № [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] та автомобілі марки «ВАЗ 2121» та марки «Chevrolet Lacetti». Зазначене майно також має враховуватись при зверненні стягнення, не лише будинок. До того ж, слід взяти до уваги, що вказане майно набуте у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, тому стягнення може бути звернуте лише на належну спадкодавцю [PERSON] Ѕ частку. Також зазначила, що їй,\~як дружині,\~нічого не\~було відомо\~про позичені\~чоловіком гроші.\~Тому сумнівно\~щоб надана\~позивачем розписка\~була справжньою.\~В будь-якому\~випадку позичені\~гроші в інтересах сім`ї не витрачались. Просила в задоволенні первісного позову відмовити. [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору позики з тих підстав, що їй, як дружині, нічого не було відомо про позичені чоловіком гроші. Тому сумнівно, щоб надана позивачем розписка була справжньою. Позивач зустрічний позов не визнав. Мотивувальна частина рішення. 04 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] \~отримав від\~ [PERSON] \~в борг 607000 гривень, які зобов`язався повернути в строк до 04 травня 2016 року. Існування цього зобов`язання підтверджено розпискою, яка надана позивачем суду. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК: «1.Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідач не довела існування обставин, які можуть стати підставою для визнання договору позики недійсним. Зокрема, ту обставину, що розписка видана не спадкодавцем [PERSON] . До заявленого відповідачем клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не були додані документи, написані рукою [PERSON] , документи з його підписом, не було заявлено клопотання про витребування цих доказів судом. До того ж, з наданих відповідачем доказів видно, що [PERSON] був підприємцем і мав з іншим підприємцем спір у суді за оплату товару на суму 263566,57 грн., тобто позика на суму 607000 гривень не була для [PERSON] чимось дивним і незвичайним. Тому, у зустрічному позові про визнання недійсним договору позики слід відмовити. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2 ст.1046 ЦК України). Відповідно до ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. 31.10.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №707/2606/16-ц, провадження № 61-28762св18), досліджуючи питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, зробив наступний висновок: статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Розписка знаходиться у позивача, отже слід вважати встановленим, що [PERSON] зобов`язання за договором позики не виконав. Згідно ст.526\~ЦК України,\~зобов`язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог чинного\~законодавства. [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла лише його дружина [PERSON] , що не заперечується сторонами. Відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Позивач своєчасно, у встановленому порядку пред`явив вимоги про стягнення боргу за розпискою спадкоємцю [PERSON] , що не заперечується останньою і доведено наданими ним претензією та повідомленням про наявність боргу від 13 та 14 листопада 2018 року. Спадкоємець [PERSON] не задовольнила вимогу позивача від 10.02.2020 року сплатити 607000 грн. боргу спадкодавця [PERSON] шляхом одноразового платежу, тому у позивача, на підставі ч.2 ст.1282 ЦК України, виникло право звернутись з позовом про звернення стягнення на майно, яке було передано спадкоємцю в натурі. Згідно ч.2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що майном, щодо якого слід вирішувати питання по звернення стягнення, є незавершений будівництвом житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак [NUMBER] , та автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER] . Шлюб між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] укладений, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 22.05.1988 року. Згідно ч.ч.2, 3 ст.331 ЦК України: «2. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 3. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.» Позивач визнав ту обставину, що будівництво житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , незавершене, у зв`язку з чим пропонує звернути стягнення на будівельні матеріали, використані під час будівництва. Отже, позивач визнає також те, що вказаний будинок будувався під час шлюбу і досі його будівництво не завершене, право власності на нього не виникло (зокрема, позивач пропонує перевести на нього права забудовника). Виходячи з визнаних позивачем обставин, незавершений будівництвом житловий будинок був спільною сумісною власністю спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] , оскільки його будівництво велося під час їх шлюбу упродовж 30 років і не завершене ще й досі. Позивач не довів ту обставину, що будинок був особистою приватною власністю спадкодавця [PERSON] , не надав щодо цього переконливих доказів. Технічний паспорт на будинок таким переконливим доказом не є, зокрема тому, що роком будівництва будинку у ньому зазначений 1988 рік, а сам паспорт складався 07.12.1988 року, коли спадкодавець [PERSON] та спадкоємець [PERSON] були у шлюбі. З обставин справи незаперечно видно, що житловий будинок будувався подружжям і для подружжя і був таким до смерті [PERSON] . Жодна обставина, жодний доказ не спростовують це твердження. Гараж та автомобілі набуті під час шлюбу, а отже також є спільною сумісною власністю спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] . Зазначені обставини відповідачем не заперечувались. Згідно ч.1 ст.70 СК України: «1. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.» Таким чином спадщина після [PERSON] відкрилася на Ѕ частину незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 100 відсотків, який розташований по [ADDRESS] , на Ѕ частину гаража № 2 (бокс № 2), який розташований по [ADDRESS] , на Ѕ частину автомобіля марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак [NUMBER] , та на Ѕ частину автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER] . Саме на вказані частки у праві власності на майно слід звернути стягнення. Позивач просив звернути стягнення на майно спадкоємця незавершений будівництвом житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , шляхом визнання за ним права власності на будівельні матеріали, що використані в ході його будівництва та переведення прав забудовника із правом здачі будинку в експлуатацію. Стягнення слід звернути на Ѕ частину незавершеного будівництвом житлового будинку, а не на цілий будинок, з підстав, зазначених вище. Також, відповідно до ст.1282 ЦК України, стягнення звертається на все майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, а не на ту його частину, яку обрав кредитор. Звернення стягнення проводиться в порядку, передбаченому розділом VII Закону України «Про виконавче провадження», тому немає необхідності проводити оцінку майна, на яке буде звертатись стягнення, вже зараз, на стадії судового розгляду, як просив відповідач. Оцінка має бути проведена відповідно до розділу VII Закону України «Про виконавче провадження» на стадії виконання рішення. Відповідно до цього ж розділу, на стадії виконання рішення, має бути визначена черговість і спосіб звернення стягнення. Також відповідно до встановлених цим розділом правил має бути визначено, як поступити з майном, яке обтяжене іпотекою, якщо таке буде встановлено під час виконання рішення. Закон не передбачає, що на спадкове майно можливо звернути стягнення шляхом визнання за кредитором права власності на будівельні матеріали, що використані в ході будівництва житлового будівництва та переведення прав забудовника із правом здачі будинку в експлуатацію Стаття 1282 ЦК України не регулює порядку і способу звернення стягнення на спадкове майно, як це передбачено, зокрема, щодо іпотечного майна. Оскільки закон не передбачає спеціального порядку звернення стягнення на спадкове майно за вимогами кредиторів спадкодавця, слід застосовувати загальний порядок стягнення на майно, передбачений розділом VII Закону України «Про виконавче провадження». На це, до речі, вказав законодавець, змінивши у ст.1282 ЦК України словосполучення «накладає стягнення» на словосполучення «звертає стягнення».

Outcome: partial