Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в розмірі 3 583 грн 90 коп., сплачених за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] за період з серпня 2017 року по серпень 2019 року; стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в розмірі 4 221 грн 02 коп. сплачених за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] за період з серпня 2016 року по серпень 2019 року; стягнути з [PERSON] на свою користь 4 221 грн 02 коп. сплачені за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] за період з серпня 2016 року по серпень 2019 року, а також покласти на відповідачів витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позивач та відповідачі являються співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] починаючи з серпня 2017 року за вказаною адресою не проживає та не бере участі в утриманні вказаного приміщення, відповідач [PERSON] не проживає та не з`являється за вказаною адресою з вересня 2008 року, участі в утриманні даного майна не бере. Відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з вересня 1998 року та участі в утриманні вказаного приміщення також не приймає. В межах строків позовної давності позивачем сплачено 16 884 грн 09 коп. на оплату вартості житлово-комунальних послуг, наданих КП «Житлогосп» та за послуги з теплопостачання. Таким чином, сума коштів, сплачених на оплату жилого - комунальних послуг з утримання квартири [ADDRESS] , яку має сплатити [PERSON] за період з серпня 2017 року по серпень 2019 року складає 3583 грн 90 коп.; сума коштів, яку має сплатити [PERSON] за період з серпня 2016 року по серпень 2019 року складає 4 221 грн 02 коп.; сума коштів, яку має сплатити [PERSON] складає 4 221 грн 02 коп. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але направили відзив, в якому не визнали позовні вимоги стверджуючи, що вони сплачували за комунальні послуги за той час та під час проживання як подружжя. Пояснили, що відповідач [PERSON] до розірвання шлюбу, тобто включно до серпня 2019 року, надавала позивачу грошові кошти для сплати комунальних послуг, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] також надавали їм кошти під час спільного проживання в одній квартирі. Після розірвання шлюбу позивач категорично відмовив у переданні книжок зі сплати комунальних послуг за квартплату та теплопостачання для подальшої сплати. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.08.2020 року відкрито провадження у справі. 27.11.2020 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 року, виданого Виконавчим комітетом Олександрійської міської ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З довідки про склад сім`ї, виданої КП «Житлогосп» за №517 від 26.07.2019 року, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту-розпорядження №391 від 27.08.2019 року, затвердженого директором КП «Житлогосп» [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2008 року. На момент перевірки 27.08.2019 року в квартирі вказана особа відсутня. Відповідно акту - розпорядження №389 від 27.08.2019 року, затвердженого директором КП «Житлогосп», [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з серпня 2017 року. На момент перевірки 27.08.2019 року в квартирі зазначена особа відсутня. З акту - розпорядження №390 від 27.08.2019 року, затвердженого директором КП «Житлогосп», [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з серпня 2017 року. На момент перевірки 27.08.2019 року в квартирі зазначена особа відсутня. За період з червня 2016 року по серпень 2019 року позивачем здійснено оплату житлово - комунальних послуг на суму 16 884 грн 09 коп. Відповідно до квитанції №5 від 22.08.2019 року позивачем здійснено оплату витрат за надання правничої допомоги на суму 1500 грн 00 коп. За інформацією, наданою відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01.04.1997 року; [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 16.01.2009 року; [PERSON] з 19.12.2003 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.07.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. ОЦІНКА СУДУ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено, що за період з червня 2016 року по серпень 2019 року він здійснив оплату житлово - комунальних послуг на суму 16 884 грн 09 коп. Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості. Кожен співвласник зобов`язаний брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. У разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими. Суд критично ставиться до тверджень відповідачів щодо оплати ними житлово-комунальних послуг за вказаний період, оскільки вказані ними обставини не підтверджуються жодними доказами. Твердження відповідача [PERSON] щодо сплати витрат на житлово-комунальні послуги включно по серпня 2019 року спростовуються наданим актом, згідно якого остання не проживає за місцем реєстрації з серпня 2017 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, за період з серпня 2017 року по серпень 2019 року, відповідач [PERSON] мала б сплати 3 583 грн 02 коп., відповідач [PERSON] за період з серпня 2016 року по серпень 2019 року повинна сплатити 4 221 грн 02 грн. витрат на житлово-комунальні послуги, відповідач [PERSON] за період з серпня 2016 року по серпень 2019 року повинна сплатити 4 221 грн 02 грн. витрат на житлово-комунальні послуги НОРМИ ПРАВА Відповідно ч. ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Утримання будинків і прибудинкових територій полягає у забезпеченні експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року). Особливості регулювання правовідносин у сфері теплопостачання (Закон України «Про теплопостачання від 02 червня 2005 року) також свідчить про те, що послуги з постачання теплової енергії спрямовані не тільки на створення необхідних умов для осіб, які проживають у жилих приміщеннях, а і на збереження санітарно-гігієнічних та ергономічних характеристик житла, які визначають його експлуатаційні якості (підтримання теплового режиму, оптимального рівня вологості тощо). Отже, витрати на утримання будинку та прибудинкової території та витрати на опалення житла є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст. 360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Згідно із положеннями статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Ч. 1 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України). Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на сторони покладено обов`язок доведення обставин на які вони посилаються. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивачем дійсно було понесено витрати на правничу допомогу у загальному розмірі в сумі 1500 гривень, що підтверджується квитанцією від 22.08.2019 року №5. Тому, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 гривень, документально підтверджено, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 768 грн 40 коп. судових витрат, що складаються із сплати судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved