Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Відповідно до умов кредитного договору № 1217 від 31 липня 2007 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], банк надав останньому кредит у розмірі 120 000, 00 (сто двадцять тисяч) гривень на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 31 липня 2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 1217, 31 липня 2007 року банком та Фермерським господарством «Рід» було укладено договір застави транспортного засобу від 01 серпня 2007 року. Предметом застави є трактор колісний марки «Т-150 К», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 25 від 18 червня 2007 року. Згідно з умовами кредитного договору № 1217 позичальник зобов'язаний погашати кредит щомісячно та сплачувати нараховані банком відсотки згідно умов договору кредитування. ПАТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором та видав [PERSON] кредит в сумі 120 000, 00 (сто двадцять тисяч) грн., проте в обумовлені кредитним договором строки відповідач своїх зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача та заставодавця солідарно суму боргу та сплачений судовий збір в розмірі 2 957, 21 грн. 21 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте попередньо надав письмову заяву в якій вказав що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі відсутності відповідача. Відповідачі в судове засідання двічі не з'явились, хоча про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання ними судових повісток. Про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 31 липня 2007 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], банк надав останньому кредит у розмірі 120 000, 00 (сто двадцять тисяч) гривень на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 31 липня 2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 1217, 31 липня 2007 року банком та Фермерським господарством «Рід» було укладено договір застави транспортного засобу від 01 серпня 2007 року. Предметом застави є трактор колісний марки «Т-150 К», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 25 від 18 червня 2007 року. Згідно з умовами кредитного договору № 1217 позичальник зобов'язаний погашати кредит щомісячно та сплачувати нараховані банком відсотки згідно умов договору кредитування. ВАТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором та видав [PERSON] кредит в сумі 120 000, 00 (сто двадцять тисяч) грн., проте в обумовлені кредитним договором строки відповідач своїх зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав. Станом на 12 січня 2015 року сума заборгованості за кредитом становить 295 721, 12 грн., яка складається з наступного: · прострочені проценти за користування кредитом - 91 601, 27 грн; · пеня за прострочений основний борг по кредиту - 120 509, 69 грн; · пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 70 441, 65 грн; · інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом - 10 096, 53 грн; · 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом - 3 071, 98 грн. Зазначена обставина підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 1217 від 31 липня 2007 року. Згідно зі ст. 509 ЦК України, одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) чи утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу (далі ЦК) України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч.1 ст.585 ЦК України та ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат. Щодо позовних вимог до відповідача ФГ «Рід» про стягнення з нього солідарно заборгованості за кредитом , суд виходить з наступного. Згідно із ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 1217, 31 липня 2007 року банком та Фермерським господарством «Рід» було укладено договір застави транспортного засобу від 01 серпня 2007 року, за яким заставодавець зобов'язувався солідарно з позичальником відповідати перед кредитором за виконання ним зобов'язань за кредитним договором. Предметом застави є трактор колісний марки «Т-150 К», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 25 від 18 червня 2007 року. Статтею 571 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 584 ЦК України у договорі застави визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Частиною 2 ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Таким чином, відповідач заборгував позивачу суму в 295 721 грн. 12 коп. і суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved