Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Виклад позиції позивача: Позивач 18.02.2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05 травня 2001 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 522. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , який станом на дату подання позову є повнолітнім. Спільне життя з відповідачем давно припинилось, припинилось й ведення спільного господарства. За вказаних умов позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі. Заяви (клопотання) учасників справи У судове засідання позивач не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності та відсутності свого представника, позов підтримав у повному обсязі, надав клопотання про розгляд справи по суті, в якому зазначив, що за його глибоким переконанням подальше життя у шлюбі та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам позивача, які мають істотне значення, так як сторони фактично давно припинили шлюбні відносини, проживають у різних місцях і навіть мають різне зареєстроване місце проживання. Відповідачем не вживалось жодних заходів щодо примирення, що доводить спрямованість клопотань відповідача тільки на зловмисне затягування розгляду справи. У судове засідання відповідач та її представник не з`явилася, відповідач надала до суду заяву, в якій просила перенести розгляд справи, в зв`язку з відсутності її захисника. Представник позивача адвокат Міщенко І.І. надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з занятістю в Зміївському районному судді Харківської області. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Процесуальні дії у справі. 7. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.02.2021, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Кононенко Т.О. 8. До суду 19.02.2021 надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача, за адресою: [ADDRESS] . 9. Ухвалою суду від 19.02.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 02.03.2021 року 02.03.2021 року розгляд справи було відкладено на 23.03.2021 року, в зв`язку з неявкою відповідача. 17.03.2021 року відповідач [PERSON] ознайомилась з матеріалами справи. 23.03.2021 року розгляд справи було відкладено на 08.04.2021 року, в зв`язку з клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Міщенко І.І., в якому остання просила відкласти судове засідання на іншу дата та надати можливість ознайомитись з матеріалами справи. 23.03.2021 року адвокат Міщенко І.І. ознайомилась з матеріалами справи. 08.04.2021 року у судове засідання відповідач та її представник не з`явилася, відповідач надала до суду заяву, в якій просила перенести розгляд справи, в зв`язку з відсутності її захисника. Представник позивача адвокат Міщенко І.І. надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з занятістю в Ізюмському районному судді Харківської області. Суд відхиляє вказане клопотання про відкладення розгляду справи та вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача та її захисника, оскільки суд вже задовольняв клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Крім того, відкладення розгляду справи потягне за собою порушення процесуальних строків визначених для розгляду справи. За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Окрім того, судом зазначається, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд також зауважує, що ч. 3 статті 83 ЦПК України передбачено, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Відповідно до ухвали суду від 19.02.2021 року відповідачу було встановлено 15 денний строк для подання відзиву на позовну заяву, однак відповідач даним правом не скористалась та на день ухвалення рішення, а ні відзиву на позов, а ні доказів на обґрунтування збереження шлюбу не було надано. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Окрім того, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. З огляду на викладене, враховуючи обізнаність відповідача про розгляд справи, приймаючи також до уваги, що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, клопотання позивача, який наполягав на розгляд справи по суті та просив розірвати шлюб, суд вважає можливим розглянути справи за відсутності в судовому засіданні належним чином повідомленого відповідача та його представника, оскільки їх неявка в судове засідання, за викладених вище обставин, не перешкоджає розгляду справи у спорі про розірвання шлюбу по суті та вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини. 05 травня 2001 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 522. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказавши, що він на примирення не згоден. Оцінка суду. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ч.3ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст.115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд доходить висновку, що шлюб необхідно розірвати. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved