Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Відповідач [PERSON] у своїй заяві уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Позивач [PERSON], її представник [PERSON], у підготовче судове засідання не зявилися. Надали додатково уточнюючу позовну заяву. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягали, просили розглянути справу за їх відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. \~ \~ Відповідно\~до ч.3ст.200\~ЦПК за\~результатами підготовчого\~провадження суд\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем.\~ Згідно з ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: квитанція про сплату судового збору; позовна заява; копія паспорту гр. України на імя позивача [PERSON] з відмітками про шлюб та її РНОКПП; копія паспорту гр. України на імя відповідача [PERSON] та його РНОКПП; свідоцтво про одруження позивача та відповідача серії І-ЖД № 072575; копія свідоцтва про народження сина [PERSON], 2001 р н.; довідка Долинської сільської ради № 5100 від05.07.2018 р.; уточнена позовна заява; клопотання про розгляд справи за відсутності позивача; договір про надання правової допомоги; клопотання про залучення до матеріалів справи доказів; диск (відеозапис особистих пояснень позивача); копія свідоцтва про шлюб; ордер серії ЗП № 64084; довідка з Міністерства Юстиції про народження дітей. Суд ухвалює рішення виключно на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просив розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 27 травня 1998 р. Ренійським районним відділом державної реєстрації актів громадянського стану головного управління юстиції в Одеський області, актовий запис № 33, зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Вказала також, що у них різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2015 р. За таких обставин позивач вважав, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Вказала, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу у звязку із чим полегшений спосіб розірвання шлюбу неможливий. Спору про поділ майна не має. Після розірвання шлюбу діти самі визначать своє місце проживання так як мають на це право відповідно СК України. Від спільного шлюбу є пятеро дітей, одна з них неповнолітня син [PERSON], [INFO] У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, наполягає на його розірванні. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Фєтєля». Судові витрати покласти на відповідача. Вивчивши уважно матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст.51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч.3ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просила після розірвання шлюбу із відповідачем залишити за нею шлюбне прізвище - «Фєтєля». На підставі вищевказаних положень законодавства, суд задовольняє вимоги позивачки щодо обрання прізвища після розірвання шлюбу. Згідно ч.2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved