Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування завданої залиття квартири майнової шкоди в розмірі 24 221,40 грн. та відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.10.2018 року в будинку [ADDRESS], яка на праві власності належить [PERSON]. При цьому, позивач вказує, що згідно з Актом обстеження його квартири, складеним 29.10.2018 року Комісією в складі працівників ТОВ «Форвард Київ-Сервіс-04», встановлено, що залиття його квартири сталося внаслідок аварії в системі опалення у вище розташованій квартирі [NUMBER]. На підставі зазначеного та посилаючись на положення ст.ст. 16, 22, 23, 1166 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, яка згідно зі Звітом з визначення вартості матеріального збитку від 21.11.2018 року , квитанцією за оплату послуг суб'єкта оціночної діяльності та фіскальним чеком від 21.11.2018 року у загальному розмірі становить 24 221,40 грн. Крім того, через залиття квартири, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у негативних емоціях та переживаннях, що спричинили йому значний душевний дискомфорт та порушили звичний спосіб життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінює на суму 5 000 грн., яку також просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою від 25.01.2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28.02.2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно з яким він заперечує щодо задоволення позову, посилаючись на як на відсутність вини у нанесенні майнової шкоди позивачу, так і на відсутність причинно-наслідкового зв'язку між його діями та залиттям квартири позивача. При цьому, на думку відповідача, затоплення квартири позивача відбулося через неналежне виконання працівниками ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 04» заходів з підготовки системи опалення будинку до опалювального сезону. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розміру майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири. 28.02.2019 року до суду надійшли клопотання представника відповідача про допит у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також про залучення ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 04» в якості співвідповідача у даній справі. Ухвалою від 13.03.2019 року було задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ухвалою від 13.03.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання про залучення ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 04» в якості співвідповідача у даній справі, та залучено ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 04» до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 16.04.2019 року до суду надійшли пояснення ТОВ «Форвард Київ-Сервіс-04» на позовну заяву, в яких третя особа зазначає, що за фактом затоплення квартири позивача 29.10.2018 року було складено акт обстеження квартири, яким встановлено, що в квартирі [NUMBER] було виявлено перенос опалювальних радіаторів, чим порушено цілісність внутрішньо-квартирної мережі трубопроводу опалення. У судовому засіданні, яке відбулося 23.04.2019 року, судом було задоволено клопотання представника відповідача про виправлення описки у відзиві та про долучення до матеріалів справи доказів направлення третій особі відзиву разом із доданими до нього матеріалами. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених до відповідача вимог. Також, у судовому засіданні з обставин справи було допитано в якості свідків відповідача [PERSON] та [PERSON] Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №95570127 від 28.08.2017 року. Разом з тим, 27.10.2018 року через аварію в системі опалення в квартирі [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS], відбулося залиття квартири позивача, в зв'язку з чим та про що комісією у складі керуючого ЖК «Герцен-парк» Головні О.М., майстра Силенок С.О. та слюсара-сантехніка Глінки В.Д. складено відповідний Акт від 29.10.2018 року. Також, вказаних актом встановлено, що при обстеженні квартири [NUMBER] було виявлено перенос опалювальних радіаторів, чим порушено цілісність внутрішньо квартирної мережі трубопроводу опалення. При цьому, як вбачається зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2018 року, власником квартири [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS] є відповідач по справі - [PERSON]. В свою чергу, згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. В свою чергою статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов'язує. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, що громадяни, зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. Тобто, оскільки згідно вищенаведених вимог ЖК України відповідач як власник, несе обов'язок по забезпеченню схоронності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, яке стало причиною залиття, суд, враховуючи обставини, встановлені Актом від 29.10.2018 року, приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду позивачу має нести саме відповідач [PERSON] які власник квартири з якій відбулось залиття квартири позивача. Крім того, допитаним в судовому засіданні, за його згодою, в якості свідка, відповідачем [PERSON] було підтверджено, що в його квартирі відбулось прорив пластикової труби в стяжці опалення будинку. І, оскільки підлога в його квартирі була вся затоплена, тому вода просочилась вниз і затопила квартиру позивача. Сам факт залиття квартири позивача ним не заперечується. Разом із тим, зазначив, що не було вкладено акту залиття його квартири, він власноруч перекрив воду на щитку в загальному коридорі, а на наступний день ремонтував трубу. Підтвердив, що було продовжено трубу опалювального радіатора, однак прорив труби опалення був безпосередньо в стяжці підлоги. Також, як і свідок [PERSON], повідомив, що прорив труби опалення відбувся в перший день опалювального сезону. Так, згідно зі Звітом з визначення вартості матеріального збитку від 21.11.2018 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП [PERSON], вартість збитку, завданого позивачу через пошкодження приміщень належної йому квартири внаслідок затоплення, становить 21 551,00 грн.(а.с.10-40). При цьому, посилання представника відповідача про те, що вказаний звіт не є належним доказом встановлення розміру збитків і відсутністю належних для такої оцінки повноважень у ПП [PERSON], спростовується наявною в матеріалах справи копією сертифіката №707/16 суб»єкта оціночної діяльності від 16.09.2019, який виданий [PERSON], та згідно п.1 якого визначений напрямок оціночної діяльності - оцінка об»єктів у матеріальній формі в межах визначеної в п.п.1.1. - 2.2. вказаного Сертифікату спеціалізації (а.с.41). Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку зі складанням вищезазначеного Звіту, позивач також поніс додаткові витрати, у розмірі 2 500,00 грн. за проведення оцінки та 170,40 грн., сплачених за поштове повідомлення відповідача про виклик на огляд оцінювачем квартири (а.с. 42-45). Таким чином, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, як на підставу для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 24 221,40 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В даному випадку, слід зазначити, що стороною відповідача не доведено відповідно до ст.ст. 81, 77-80 ЦПК України, що залиття квартири позивача відбулось не з вини відповідача, як власника квартири, в якій виявлено причину залиття, а з вини третьої особи і жодним чином не спростовано розмір спричиненої матеріальної шкоди. Разом з тим, щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому, у відповідності до роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Суд вважає, що відповідачем була заподіяна позивачу моральна шкода в результаті пошкодження її квартири, оскільки через ці пошкодження позивач отримав стрес за погіршений стан своєї оселі, що спричинило йому значний душевний дискомфорт та порушило звичний спосіб життя. Однак, враховуючи усі встановлені судом обставини по справі, суд знаходить суму моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. занадто завищеною, такою, що не відповідає ступеню перенесених страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial