Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

В вересні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Приватного підприємства «Кочубіївське» про усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою та скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди) щодо земельної ділянки, вказавши, що вона являється власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 282212, розташованої за межами населених пунктів Андріївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, площею 1,2915 га, кадастровий номер 6825280200:03:002:0036. 16.12.2012 року [PERSON] та приватне підприємство «Кочубіївське» підписали договір оренди №39 щодо вказаної земельної ділянки. Однак, на момент підписання сторонами договору, чинним були норми матеріального права щодо державної реєстрації договору, які були порушені відповідачем, а саме державну реєстрацію договору оренди №39 від 16.12.2012 року проведено не було, а тому позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник ПП «Кочубіївське» в судове засідання з`явився, позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,2915 га, кадастровий номер 6825280200:03:002:0036, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 282212. Між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі №39 від 16.12.2012 року, строком на 5 років щодо земельної ділянки розміром 1,2915 га, кадастровий номер 6825280200:03:002:0036, який зареєстрований Реєстраційною службою Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області 22.01.2015 року, запис № 8466607, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. 06.04.2017 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 16.12.2012 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 21.01.2030 року. На момент підписання сторонами договору оренди землі №39, тобто станом на 16.12.2012 року, чинним були наступні норми матеріального права: частиною першою статті 638 ЦК України було передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина четверта статті 124 Земельного кодексу України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. При цьому, у статті 125 ЗК України було визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, частиною п`ятою статті 126 ЗК України було передбачено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» (№161-ХІV). Відповідно до статті 13 Закону №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону №161-XIV). За змістом статей 18, 20 цього Закону №161-XIV (у редакції від 05.07.2012 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Аналізуючи вищенаведені норми права є достатні підстави зробити висновок, що сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні договору, набуваються після відповідної державної реєстрації договору оренди. Згідно пункту 20 договору оренди земельної ділянки №39 від 16.12.2012 року передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5 денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. Пунктом 31 договору оренди земельної ділянки №39 від 16.12.2012 року закріплено обов`язки орендаря, зокрема приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Договір оренди земельної ділянки №39 від 16.12.2012 року, згідно пункту 42, набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Однак, відповідно до наведених норм права та вимог самого договору №39 від 16.12.2012 року державну реєстрацію такого договору проведено не було. 01.01.2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11.02.2010 року №1878-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі. Отже, приватне підприємство «Кочубіївське» не виконало передбачений законом обов`язок щодо проведення державної реєстрації договору оренди, а тому договір оренди земельної ділянки №39 від 16.12.2012 року не може вважатись таким, що набрав чинності. Проведення 22.01.2015 року державної реєстрації речового права на підставі вказаного договору оренди не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому і не може впливати на момент набрання чинності цим договором оренди землі. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.06.2020 року у справі 696/1693/15-ц. Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі наведеного вище та враховуючи те, що приватне підприємство «Кочубіївське» володіє земельною ділянкою площею 1,2915 га, кадастровий номер 6825280200:03:002:0036 за відсутності вчиненого правочину, така земельна ділянка підлягає витребуванню з незаконного володіння приватного підприємства «Кочубіївське», а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації підлягають до задоволення. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved