Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання за показаннями лічильника та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 11 128 грн. 88 коп., з яких основний борг 6 165 грн. 13 коп. за показниками водо лічильника на суму боргу інфляційних нарахувань 4 321 грн. 73 коп. та 3% річних 642 грн. 02 коп. за період з 01.06.2013 року до 31.12.2016 року на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград». ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА У будинку [ADDRESS] зняті показники лічильника ЛК-15 Х №6145334 станом на 25.05.2013 року та вони становили 01624 м3. За різницею об'єм спожитої води склав 1 624 м3. При повторній перевірці і відключенні 03.10.2014 року послуги з водопостачання та водовідведення - показники лічильника становили 01626 м3 на суму 6 712 грн. 29 коп. У травні 2016 року [PERSON] сплатив 510 грн. 00 коп. та станом на 31.12.2016 року заборгованість становила 6 165 грн. 13 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначила, що фактично показники лічильника не передавалися з серпня 2011 року до травня 2013 року, тобто за 1 рік та 11 місяців, тому кількість спожитої води може бути 1520 м3. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги повністю не визнаються та просив суд відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог те, що при знятті 25.05.2013 року показників лічильника води виникла помилка та представник водоканалу записав зайву цифру «01624 м3», тому показання лічильника 1624 м3 є помилковими. На підтвердження своїх доводів представник відповідача послався на АКТ обстеження, який складено 14 квітня 2016 року представниками обласного комунального виробничого підприємства, де зафіксовано показники водо лічильника 226, 977 м3. Вентиль опломбований пломба №13481780. Також послався на той факт, що 20.04.2016 року здійснена повірка водо лічильника ЛК 15 №6145334 та за даним висновком лічильник придатний, покази лічильника води після повірки 227, наступна повірка 2 квартал 2020 року. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.12.2018 року на підставі ст. 84 ЦПК України витребувані в Олександрійській міській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті [PERSON], який помер [INFO]. 25.03.2019 року постановлено ухвалу Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області щодо заміни відповідача [PERSON] його правонаступником [PERSON], згідно ст. 55 ЦПК України. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Власниками (1 / 2 частки кожен) будинку [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON], так як їм видано свідоцтво про право на спадщину за законом 25.06.2016 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. За особовим рахунком [NUMBER], який був створений на підставі типового договору з [PERSON], яка померла [INFO], існує борг у розмірі 6 165 грн. 13 коп., який утворився станом на 25.05.2013 року за довідками обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград». [PERSON] помер [INFO], актовий запис №207, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №299-2017 до майна померлого [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], тому на момент розгляду даної справи власниками будинку [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON]. Розрахунок боргу наданого обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» містить інформацію про борг, який утворився у червні 2013 року і його сума 6 211 грн. 12 коп. До червня 2013 року борг відсутній. З АКТу від 25.05.2013 року складеного представником обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» вбачається, що у травні 2013 року показники водоміру складали 01624 м3. Водомер ЛК-15Х С6145334 установлений у колодязі, пломби не порушені. Довідка надана позивачем вказує, що у травні 2013 року показники лічильника становлять 1624 м3, а у квітні 2013 року показники становили 104 м3. Різниця між квітнем та травнем 1520 м3. Водо постачання до будинку [ADDRESS] припинено позивачем 03.10.2014 року, що підтверджено АКТом, де зазначено «вода закрита, опломбована». Майже через півтора року, а саме 14.04.2016 року позивачем складено АКТ обстеження, де зафіксовано, що точка приєднання до вуличної водопровідної мережі розташована по [ADDRESS], побудовано оглядовий колодязь. Водопровідна мережа прокладена на території садиби. Водо лічильник встановлений у колодязі, показники 226, 977 м3. Вентель опломбований пломба №С 13481780. Норма споживання: водорозбірна колонка. АКТ від 14.04.2016 року до суду подано відповідачем, а не позивачем. Позивач надав АКТ обстеження складений 19.04.2016 року про те, що точка приєднана до вуличної водопровідної мережі розташована по вул. Польовій, колодязь в точці приєднання не знайдений . Водопровідна мережа прокладена на територію садиби. Водолічильник встановлений у колодязі, після водо лічильника в колодязі виведений «гусак», пломба Держспоживстандарт на лічильнику відсутня. Перед водо лічильником вентель холодної води опломбований, пломба не порушена №С 13481780. Борг на момент опломбування вводу складає 6 721 грн. 12 коп. Вулиця Польова одностороння, від садиби №50 на відстані за 40 м розташовані і оброблені земельні ділянки. Відповідачем 20.04.2016 року здійснена повірка водо лічильника ЛК 15 №6145334, заводський номер 6145334 та за даним висновком лічильник придатний, покази лічильника води після повірки становлять 227 м3, наступна повірка 2 квартал 2020 року. У травні 2016 року [PERSON] сплатив 510 грн. 00 коп. за підключення водопостачання до будинку [ADDRESS]. ОЦІНКА СУДУ На підтвердження спростування фактів викладених позивачем, відповідач надав до суду АКТ обстеження від 14.04.2016 року складеного позивачем, де зафіксовано, що точка приєднання до вуличної водопровідної мережі розташована по [ADDRESS], побудовано оглядовий колодязь. Водопровідна мережа прокладена на території садиби. Водо лічильник встановлений у колодязі, показники 226, 977 м3. Вентель опломбований пломба №С 13481780. Норма споживання: водорозбірна колонка. Аналізуючи даний АКТ зрозуміло, що на момент здійснення перевірки представниками водоканалу встановлено, що водомір реагує, пломби цілі та основне показник водоміра вказує на спожиту воду об'єм якої становить 226 м3. Таким чином, вищезазначеним АКТом спростовується відомості, які містяться у АКТі від 19.04.2016 року, де зазначено про відсутність пломби Держспоживстандарт та борг на момент опломбування вводу складає 6 721 грн. 12 коп. та АКТ від 19.04.2016 року закріплює відомості зазначені у АКТі від 25.05.2013 року про показання водоміра 01624 м3. Оскільки всі АКТи складені представниками водоканалу при здійснені перевірки у будинку [ADDRESS], тому мають однакову юридичну силу, так як їх складено уповноваженими представниками в рамках повноважень та у відповідності до норм діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Між тим, слід зауважити, що обидва акти складено у короткий проміжок часу: 14.04.2016 року та 19.04.2016 року, але під час складення АКТу 19.04.2016 року, водомір знаходився на державній повірці та 20.04.2016 року видано паспорт про повірку лічильника. Так, 20.04.2016 року здійснена повірка водо лічильника ЛК 15 №6145334, заводський номер 6145334 та за даним висновком лічильник придатний, покази лічильника води після повірки становлять 227 м3, наступна повірка 2 квартал 2020 року. Отже, беручи до уваги те, що державна метрологічна атестація - це платна процедура, яку виконує спеціалізована державна установа та процедура полягає у проведенні серії випробувань приладу на спеціальній еталонній установці, тому паспорт, який видано 20.04.2016 року за результатами повірки водо лічильника ЛК 15 №6145334, заводський номер 6145334 підтверджує факт спожитої води у кількості 227 м3. НОРМИ ПРАВА У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, я ким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Стаття 5 ЦПК України вказує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зі змісту ст. 8 ЦПК України вбачається, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Стаття 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України,центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством. Відповідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги до яких відноситься централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. Згідно ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання. Норми Цивільного кодексу України, а саме ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правила користуваннясистемами централізованогокомунального водопостачаннята водовідведенняв населенихпунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 року, визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Пунктом 5.18 Правил №190 встановлено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи той факт, що у Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» не було підстав для складення АКТу від 19.04.2016 року, враховуючи наявність результату повірки від 20.04.2016 року та те, що даний документ має голографічний знак, відсутність об'єктивних доказів здійснення абонентом порушення вимог Правил, які затверджені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 року та суперечливість відомостей, які заактовані представниками позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed