Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява обґрунтована тим, що його батькам [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 листопада 1993 року Кіровоградською міською Радою народних депутатів належала квартира під номером 20 (двадцять), в будинку [ADDRESS] . Вказана квартира належала їм на праві приватної спільної сумісної власності і була набута в результаті реалізації права на приватизацію. [INFO] мій батько [PERSON] помер. Спадкове майно, яке складалося з 1/2 частини квартири розташованої за адресою [ADDRESS] , успадкувала його дружина - [PERSON] . 26 липня 2017 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Літвіновою Л.В., був посвідчений заповіт згідно якого [PERSON] ,\~на випадок\~своєї смерті\~заповіла все своє майно заявнику. [INFO] [PERSON] \~померла. Після її смерті заявник прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Кропивницького\~міського нотаріального\~округу Літвінової\~Л.В. У листопаді 2020 року звернувся до нотаріуса на консультацію з питань майбутнього оформлення спадщини. Після вивчення документів нотаріус повідомила йому про те, згідно наданих документів не просліджуються його з матір`ю [PERSON] родинні стосунки. Тому був вимушений звернутися до суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2020 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито окреме провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Заявник та його представник адвокат Звіздун А.М. заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені в ній. Просили задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] від 04 листопада 1960 року (а.с. 12). [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 листопада 1993 року Кіровоградською міською Радою народних депутатів належала квартира під номером 20 (двадцять), в будинку [ADDRESS] . Вказана квартира належала їм на праві приватної спільної сумісної власності і була набута в результаті реалізації права на приватизацію (а.с. 5). [INFO] [PERSON] \~помер. Спадкове майно, яке складалося з 1/2 частини квартири розташованої за адресою [ADDRESS] , успадкувала його дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 24 жовтня 2008 року державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 2-3708, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за № 21509621 від 10 січня 2009 року (а.с 7-8). Прізвище батька заявника в свідоцтві про смерть було вказано як [PERSON] , а тому рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2008 року по справі № 2о-174/2008, встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] проживали в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1959 року по [INFO] , тобто до дня смерті [PERSON] (а.с. 11). 26 липня 2017 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Літвіновою Л.В., був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] , на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] , [INFO] усі свої права та обов 'язки та все майно, заповіт зареєстрований в реєстрі за № 698 (а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 жовтня 2020 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2663 (а.с. 4). Після смерті своєї матері заявник прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Літвінової Л.В. (а.с. 10). Після вивчення документів нотаріус повідомила заявнику, що згідно паспорта серії [NUMBER] прізвище заявника вказане як [PERSON] , а в паспорті його матері серії [NUMBER] , прізвище було записано як [PERSON] (а.с. 13-15). Саме через цю розбіжність в написанні прізвища заявника та його матері ( [PERSON] ) нотаріус не може дослідити родинні зв`язки, а тому виникла необхідність звернення до суду. Нормами ст. 1268\~ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~цього Кодексу\~не заявив про відмову від неї. Заявник не заявив про відмову від спадщини та звернувся до нотаріальної контори з метою її оформлення. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація,яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання,неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Факти, про встановлення яких просить заявник, мають для нього юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації ним своїх прав, як спадкоємця і підтверджений в судовому засіданні наданими доказами. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обґрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника.

Outcome: approved