Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] у 2016 році було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 8382479544 від 28.11.2018. Відповідно до умов даного договору відповідачу відкрито кредитну лінію, у межах якої надано кредит з лімітом не більше 4000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, терміном дії до 28.10.2020 та щомісячною сплатою процентів за процентною ставкою у розмірі 40 % річних. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зі своєї сторони порушив взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредитних коштів та має заборгованість. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання в якому просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з`явилася, повідомлялася вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що 28.11.2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки у рамках зарплатного проекту від 28.11.2016 № 8382479544ГМ/2016-11, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит з лімітом не більше 4 000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобов`язався повернути кредит позичальнику та сплатити йому проценти за користування кредитом на умовах визначених Договором в розмірі 40% річних. Постановою Кабінету Міністрів України №567 від 05.06.2019 змінено тип Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» з Публічного на Приватне та перейменовано в Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України». Відповідно до п. 2.6 Договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, емітованої до карткового рахунка, а саме до 31 жовтня 2019 року. За користуванням кредитом клієнт зобов`язується щомісячно сплачувати банку проценти нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40 % річних ( п. 2.10. Договору). Відповідно до п. 5.3. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється банком починаючи з першого календарного дня, наступного за днем видачі кредиту по день повного погашення кредиту (включно), виходячи при цьому з фактичної заборгованості за кредитом на початок кожного календарного дня періоду, за який нараховуються такі проценти, розмір процентних ставок, визначених згідно з умовами цього договору, фактичної кількості календарних днів у періоді, за який здійснюється нарахування таких процентів, та фактичної кількості календарних днів у поточному році. З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору Банком 30.03.2020 на адресу проживання [PERSON] направлялася претензія з пропозицією та повідомлення про обов`язок погашення заборгованості за кредитною лінією, однак була проігнорована та не виконана. Судом встановлено, що позичальник перестав здійснювати внесення коштів за користування кредитом, чим припинив виконувати належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитом і як зазначив позивач станом на 28.10.2020 за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 9674,32 грн., яка складається з: 3939,15 грн. - заборгованість за основним боргом; 4196,23 грн. - заборгованість за процентами; 390,68 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 45,64 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 305,31 грн. - три проценти річних на прострочену заборгованість за основним боргом; 152,20грн. - три проценти річних на прострочену заборгованість за процентами; 480,61 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за основним боргом; 164,50 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за процентами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved