Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 22-24), та прохає визнати недійсним і скасувати свідоцтво № [NUMBER] про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS] Сумської області, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 400501259104 від 7 липня 2014 року, номер запису про право власності 6237900, виданий реєстраційною службою Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, скасувавши державну реєстрацію земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Конотопської міської ради Сумської області від 25 червня 2014 року було затверджено проект землеустрою та [PERSON] надано у власність ? частину земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], площею 0, 0367 га. за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку. Для отримання права власності на земельну ділянку відповідач спочатку звернувся до Конотопської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації та рішенням Конотопської міської ради від 28 серпня 2013 року йому було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. Для розроблення проекту землеустрою [PERSON] надав розробнику проекту землеустрою технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] Сумської області від 2 вересня 1991 року. Проте межі земельної ділянки за вищевказаною адресою за період з 1991 року до часу звернення відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації змінилися та на земельній ділянці з»явилися нові споруди, а також споруди з інших земельних ділянок, які не були відображені у технічному паспорті на житловий будинок від 2 вересня 1991 року. Зокрема, на земельній ділянці, яка була передана у приватну власність [PERSON] з»явилися будівлі, які належать іншим особам, які проживають у [ADDRESS]: [PERSON] (у технічному паспорті на житловий будинок № [ADDRESS] Сумської області від 22 грудня 2014 року позначена літерою «м»), [PERSON] який помер (будівля під літерою «л»), [PERSON], який також помер (будівля під літерою «к»), [PERSON] (будівля під літерою «и») та [PERSON] (будівля під літерою «з»). Вказані мешканці будинку № [ADDRESS] Сумської області протягом більше ніж 20 років користувалися земельними ділянками під вказаними будівлями, а тому мають право на оформлення вказаних земельних ділянок як у власність, так і в користування. Крім того [PERSON] рішенням Конотопської міської ради від 22 травня 1980 року № 397 був наданий дозвіл на будівництво гаражу та вказаний гараж побудований на земельній ділянці, яка в подальшому була передана у власність [PERSON] Відповідач умисно погодився на межу земельної ділянки, яка своєю площею включала споруди, що не належали йому та будівництво яких було проведено відповідно до законодавства, яке діяло на час їх зведення. Також у приватну власність відповідача було передано земельну ділянку, яка є фактично частиною прибудинкової території житлового багатоповерхового будинку № [ADDRESS] Сумської області, чим порушено вимоги ст. ст. 13, 14 Конституції України, ст. ст. 78, 83, 90, 120 ЗК України, а також права територіальної громади м. Конотопа. В судовому засіданні представник позивача виконавчого комітету Конотопської міської ради за довіреністю Холодьон С.І. (а.с. 103) позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що у 2013 році він як власник ? частини житлового будинку [ADDRESS] Сумської області звернувся до Конотопської міської ради із заявою про надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою. Під час розроблення вказаної документації було з»ясовано, що на земельній ділянці, яка відповідно до технічного паспорту на житловий будинок виділена йому та яка за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2007 року була передана йому у користування, знаходяться будівлі - гаражі, що належать іншим особам. З метою недопущення порушення прав вказаних осіб, роботи з виготовлення технічної документації із землеустрою були припинені, йому роз»яснено про необхідність звернення до Конотопської міської ради із заявою про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проведеною перевіркою встановлено, що із 7 гаражів, право власності зареєстровано лише на 2 гаражі - за [PERSON] та [PERSON] Право власності на інші гаражі ні за ким не зареєстровано. Після проведення відповідної перевірки рішенням Конотопської міської ради Сумської області від 25 червня 2014 року затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність для будівництва і обслуговування індивідуальних житлових будинків. До складу земельної ділянки не увійшла та її частина, на якій були розташовані гаражі [PERSON] та [PERSON] В подальшому йому як власнику 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями по [ADDRESS] Сумської області, був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 1/2 частини від загальної площі 0,0734 га., що становить 0,0367 га. 7 липня 2014 року реєстраційна служба Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєструвала за ним право приватної спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки по [ADDRESS] Сумської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, про що видане свідоцтво про право власності. Був виготовлений кадастровий план земельної ділянки, згідно якого по межі та на території його земельної ділянки були зазначені гаражі під № [NUMBER],5,6,8,9. Так як вказані гаражі були побудовані самочинно без відведення земельної ділянки для цієї мети, без належного дозволу та відповідно затвердженого проекту, то рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року осіб, які користуються гаражами [NUMBER] і 6 та [NUMBER], а саме, [PERSON] та [PERSON] було зобов»язано знести гаражі, але вони не виконали рішення суду. Твердження позивача про те, що він захопив частину прибудинкової території будинку № [ADDRESS] Сумської області також не відповідають дійсності, так як будинок [ADDRESS] Сумської області був побудований значно раніше будинку № [ADDRESS], документація із землеустрою на будинок № [ADDRESS] Сумської області не розроблялася та КРЕП «Центральне» як організація, яка обслуговує будинок № [ADDRESS] Сумської області, погодили межу земельної ділянки, яка була виділена йому зі сторони будинку № [ADDRESS]. Крім того, виконавчий комітет Конотопської міської ради є неналежним позивачем у справі, оскільки захист прав територіальної громади м. Конотопа може здійснювати Конотопська міська рада, а не її виконавчий орган. Представник відповідача [PERSON] (а.с. 32, 33) проти задоволення позову заперечує з вищевказаних підстав. Третя особа управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області в судове засідання не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі її представника (а.с. 197). Третя особа [PERSON] позовні вимоги виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області підтримав, так як при розробленні проекту землеустрою на земельну ділянку біля будинку [ADDRESS] Сумської області, до складу земельної ділянки увійшла і частина прибудинкової території будинку № [ADDRESS], так як рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 14 квітня 1966 року до земельної ділянки біля будинку № [ADDRESS] була здійснена прирізка земельної ділянки площею 250 кв. м. з боку будинку № [ADDRESS]). Крім того, Конотопський завод «Червоний металіст» надав дозвіл своїм працівникам, які мали квартири та проживали у [ADDRESS] на встановлення гаражів у дворі будинку, а [PERSON] взагалі рішенням виконкому Конотопської міської ради від 22 травня 1980 року був наданий дозвіл на будівництво гаражу у дворі будинку № [ADDRESS]. Вказані гаражі були встановлені на прибудинковій території будинку № [ADDRESS], але потім вказана земельна ділянка була безпідставно передана у власність [PERSON] Він користується гаражем [NUMBER], що належав [PERSON], який помер [INFO] року, з дозволу його доньки - [PERSON] [PERSON] за життя не оформив ні право власності на гараж, ні право власності чи користування земельною ділянкою. Треті особи [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримують у повному обсязі, так як [PERSON] передана у приватну власність частина прибудинкової території будинку № [ADDRESS] Сумської області, чим суттєво порушені їх права як мешканців вказаного будинку. Третя особа [PERSON] позов підтримав та пояснив, що на земельній ділянці, яка була передана у власність відповідачу знаходиться гараж [NUMBER], яким користується він. Крім того на вказаній ділянці знаходяться ще 4 гаражі, які належать іншим особам. Гаражі були побудовані в 1968-1970 роках з дозволу директора Конотопського заводу «Червоний металіст», який домовився із попередніми мешканцями будинку, в якому зараз проживає позивач. Крім того земельна ділянка, яка передана у власність [PERSON], є частиною прибудинкової території багатоквартирного будинку № [ADDRESS] Сумської області, в якому він проживає. У нього немає документів, які б підтверджували його право власності на гараж, але гараж був побудований за нормами діючого на той час законодавства. Дійсно рішенням Конотопського міськрайонного суду від 16 квітня 2015 року він був зобов»язаний знести гараж, розташований на земельній ділянці, яка належить [PERSON], але він цього не зробив, так як у рішенні суду помилково зазначено, що він користується гаражем [NUMBER], в той час як він користується гаражем [NUMBER]. Гараж [NUMBER] належав [PERSON], який помер у 2014 році. Третя особа [PERSON] позов підтримав та пояснив що він користується гаражами [NUMBER] та [NUMBER], які знаходяться на земельній ділянці, яка була передана у власність [PERSON] У нього відсутні документи на право власності чи право користування вказаними гаражами, але гаражі знаходяться на земельній ділянці, яка належить до прибудинкової території будинку № [ADDRESS] Сумської області, а він проживає у вказаному будинку. Він також рішенням Конотопського міськрайонного суду від 16 квітня 2015 року був зобов»язаний знести гаражі, але вказане рішення не виконав, так як вважає, що земельна ділянка, на якій вони знаходяться, була безпідставно передана у власність відповідача. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує (а.с. 188 - 189). Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільних справ № 2-799/2007 рік та № 577/180/15-ц, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником ? частини житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Конотопською міською державною нотаріальною конторою 17 жовтня 1991 року За реєстровим № 2-3198 (а.с. 13, 14, 40-46, а. 8 справи № 2-799/2007 рік). Іншим співвласником будинку [ADDRESS] Сумської області була [PERSON], якій також належала на праві приватної власності ? частина вказаного будинку (а. 8 справи № 2-799/2007 рік). [PERSON] померла [INFO] року (а. 49 справи № 2-799/2007 рік). Після її смерті право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування не переоформлено (а.с. 148, 164, 165168, 170) Встановлено також, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2007 року встановлений порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] в користування і розпорядження виділена земельна ділянка зі сторони будинку № [ADDRESS] та [ADDRESS] (на плані пофарбовано зеленим кольором ) загальною площею 432 кв.м. В тому числі під городом 314,5 кв.м., під частиною будинку - 42 кв.м, 1/2 ч. площі двору - 75,5 кв.м. Інша частина земельної ділянки була виділена [PERSON], власниці другої частини будинку. Двір загальною площею 151 кв.м залишений в загальному користуванні (а.с 47, а.58-63 справи № 2-799/2007 рік). На земельній ділянці [PERSON] знаходяться гаражі, які не є власністю [PERSON] та перебувають у користуванні інших осіб. На кадастровому плані земельної ділянки гаражі позначені [NUMBER] (а.с. 17, 150, а.6 справи № 577/180/15-ц). В судовому засіданні встановлено, що гаражами [NUMBER] та 6 користується [PERSON]. (раніше гаражем [NUMBER] користувався [PERSON], який помер 29 жовтня 2007 року); гаражем № 5 користувався [PERSON]; гаражем [NUMBER] користувався [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 121), а на даний час гараж використовує [PERSON] (а.с. 120); гаражем [NUMBER] користується [PERSON] За повідомленням Конотопської міської державної нотаріальної контори після померлого [INFO] року [PERSON], та 29 жовтня 2007 року [PERSON] заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило (а.с. 148). Вказані факти учасниками судового розгляду не оспорюються. У 2013 році [PERSON] звернувся до Конотопської міської ради для виготовлення землевпорядної документації на земельну ділянку по [ADDRESS] Сумської області. 7 березня 2013 року [PERSON] начальнику Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» була подана заява про відтермінування виготовлення технічної документації на земельну ділянку по [ADDRESS] Сумської області у зв»язку з присутністю на земельній ділянці гаражів сторонніх землекористувачів (а.с. 113). Наведене спростовує твердження позивача про те, що [PERSON] до розроблення проекту землеустрою приховав, що на земельній ділянці, яка вказана у технічному паспорті на житловий будинок [ADDRESS] Сумської області від 2 вересня 1991 року, знаходяться споруди, що належать іншим особам. Як вбачається з відповіді наданої 19 червня 2013 року Конотопською міською радою [PERSON], в ході аналізу архівних документів КП «Конотопське МБТІ» (технічного паспорту від 2 вересня 1991 року) та кадастрової зйомки, виконаної землевпорядною організацією Конотопським міськрайонним відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» встановити дійсні меж земельної ділянки по [ADDRESS] не вдалося, у зв»язку з чим [PERSON] запропоновано виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 36). 2 грудня 2013 року [PERSON] звернувся із заявою до начальника Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про скасування його заяви на розроблення землевпорядної документації на земельну ділянку по [ADDRESS] Сумської області у зв»язку з виготовленням проекту землеустрою (а.с. 114). [PERSON] вживалися заходи щодо встановлення осіб яким належать гаражі (а.с. 37-39). Відповідно до інформації Конотопської міської ради від 17 червня 2013 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. дозволи на будівництво гаражів по [ADDRESS] не видавалися (а.с. 37), за повідомленням управління Держземагенства у Конотопському районі Сумської області від 2 жовтня 2014 року землевпорядна документація на будівництво індивідуальних гаражів в районі [ADDRESS] Сумської області на громадян [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають [ADDRESS], відсутня, державні акти на право власності на землю на вказаних громадян не видавалися (а.с. 38), а згідно відповіді виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області від 14 жовтня 2014 року, [PERSON]. (кв. № 58), [PERSON] (кв. № 53), [PERSON] (кв. № 27), [PERSON] (кв. [NUMBER]), [PERSON] (кв. № 21), які проживають [ADDRESS], дозволи на будівництво по межі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], яка межує з п»ятиповерховим будинком по [ADDRESS], не видавалися (а.с. 39). Відповідно до п. 2.1.Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об»єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 1 серпня 2013 року [PERSON] звернувся до міського голови м. Конотопа і заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 65). За рішенням Конотопської міської ради від 28 серпня 2013 року [PERSON] був наданий дозвіл для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва по [ADDRESS] (а.с. 10, 66, 105). Як вбачається з довідки управління Держземагенства у Конотопському районі від 14 січня 2014 року, станом на 1 січня 2014 року земельна ділянка, яка відводиться [PERSON] для індивідуального житлового будівництва по [ADDRESS] Сумської області надається за рахунок земель житлової та громадської забудови, не наданих у власність або постійне користування (а.с.68). 18 березня 2014 року суміжними землевласниками, серед яких і Конотопська міська рада та КРЕП «Центральне», яке надавало послуги з обслуговування будинку [ADDRESS] Сумської області, був підписаний акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання та власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено (а.с. 75-76).. Рішенням Конотопської міської ради від 25 червня 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] Сумської області надана у власність ? частина земельної ділянки від загальної площі 0,0734 га., що становить 0,0367 га. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с. 9, 112). Частинами 1, 3-5, 10 ст. 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 7 липня 2014 року за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на ? частину земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 0,0734 га., яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] Сумської області та 7 липня 2014 року йому було видане свідоцтво про право власності на ? частину вказаної земельної ділянки (а.с.8, 34, 35, 152). Суд критично оцінює пояснення позивача про те, що гаражі [NUMBER] були побудовані на прибудинковій території багатоквартирного будинку № [ADDRESS] в м. Конотопі Сумської області, оскільки за поясненнями представника позивача Холодьона С. І. в судовому засіданні, документація із землеустрою щодо будинку № [ADDRESS] в м. Конотопі Сумської області не розроблялася та межі прибудинкової території в натурі (на місцевості) визначені не були. На викопіюванні із Генерального плану міста, затвердженого рішенням Конотопської міської ради від 30 серпня 2006 року, який був наданий КП «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро» при розробленні [PERSON] проекту землеустрою, який був погоджений із заступником міського голови, в.о. начальника містобудування та архітектури та начальником управління Держкомзему у м. Конотопі Сумської області, прибудинкова територія будинку № [ADDRESS] Сумської області, позначена не була (а.с. 59, 73, 90), а тому твердження позивача про те, що [PERSON] захопив частину прибудинкової території будинку № [ADDRESS] Сумської області, не заслуговують на увагу. Як пояснив в судовому засіданні свідок [PERSON], він у 2014 році працював інженером Конотопського міськрайонного відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» та при розробленні [PERSON]І проекту землеустрою виконував камеральні роботи. Якщо б прибудинкова території будинку № [ADDRESS] Сумської області була позначена на викопіюванні із Генерального плану міста, який був наданий КП «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», то [PERSON] було б відмовлено у розробленні проекту землеустрою, або у документації, зі згоди замовника, була б зазначена земельна ділянка меншої площі. Надані позивачем для обгрунтування своїх позовних вимог рішення Конотопської міської ради від 11 лютого 1966 року № 74 та від 14 квітня 1966 року № 326 щодо виділення земельної ділянки Конотопському заводу «Червоний металіст» для будівництва 40-квартирного та 70-квартирного будинків по [ADDRESS], а також щодо подальшої прирізки до земної ділянки по [ADDRESS] земельної ділянки з боку [ADDRESS] площею 250 кв. м. (а.с. 92-93, 117-118, 198-202), на думку суду, не свідчать про передачу у власність [PERSON] разом із земельною ділянкою по [ADDRESS] Сумської області частини прибудинкової території біля будинку № [ADDRESS] Сумської області. Як пояснили в судовому засіданні треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у них відсутні документи, які б доводили їх право власності на гаражі чи земельні ділянки, на яких вони розміщені чи право користування ними. Як вбачається з наданих позивачем документів [PERSON] дійсно рішенням виконкому Конотопської міської ради від 22 травня 1980 року № 397 був наданий дозвіл на будівництво гаражу у дворі будинку № [ADDRESS] Сумської області (а.с. 15, 149), але земельна ділянка для цієї мети йому відведена не була та в подальшому право користування вказаною земельною ділянкою оформлено не було. Для обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ст. 119 ЗК України, за якою громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної [PERSON] Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Проте [PERSON] та інші особи, які користувалися та користуються гаражами [NUMBER], 5, 6, 8 та 9, що знаходяться на земельній ділянці по [ADDRESS] Сумської області, не вирішували питання про передачу їм у власність чи користування земельної ділянки під вказаними гаражами. Відповідно до положень ч. ч. 1, 4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 ЦК Української РСР , яка регулювала питання будівництва в період їх забудови відповідачами, господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок. Крім того, рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року були задоволені позовні вимоги [PERSON], винесено рішення щодо усунення перешкод [PERSON] у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою по [ADDRESS] Сумської області, зобов»язавши [PERSON] знести гаражі під [NUMBER] та [NUMBER], а [PERSON] - під [NUMBER], що розташовані на вказаній земельній ділянці (а.162 справи № 577/180/15-ц). На підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки суд не вбачає підстав для визнання недійсним та скасування свідоцтва №23878565 про право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS] Сумської області, то, відповідно відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки. Із заяви про уточнення позовних вимог та пояснення представника позивача в судовому засіданні вбачається, що виконавчий комітет Конотопської міської ради звернувся до суду з метою захисту інтересів територіальної громади м. Конотопа Сумської області. Відповідно до ЦК України (статті 2, 318, 324) суб»єктами права власності є:1) український народ, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією; 2) інші учасники цивільних відносин: фізичні та юридичні особи, зокрема держава Україна, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим), територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права, якими є державні підприємства, казенні підприємства, державні установи, комунальні підприємства, комунальні установи. Суб»єктами права комунальної власності є територіальні громади та утворені ними органи місцевого самоврядування (ст. 327 ЦК України). Статтею 80 ЗК України визначено, що суб»єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно зі ст. 143 Конституції майном, що є в комунальній власності, управляють територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування. У ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що представницьким органом місцевого самоврядування є відповідна місцева рада, яка складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 16 вищевказаного Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб»єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Пунктом 31 ст. 26 «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення цих повноважень та умов їх здійснення. До відання виконавчих органів, зокрема міських рад, належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (п. 1 ч. 1 ст. 29 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні»). Позивачем не надано доказів делегування Конотопською міською радою своїх повноважень щодо управління майном, що перебуває у комунальній власності, зокрема, землею, виконавчому комітету Конотопської міської ради. За таких обставин, суд вважає, що з метою захисту прав територіальної громади м. Конотопа до суду мала звернутися Конотопська міська рада, а не її виконавчий комітет, а тому позов пред»явлений неналежним позивачем.

Outcome: dismissed