Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

В жовтні 2020 р. позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача вартість навчання в аспірантурі за рахунок державного замовлення в сумі 59 327,32 грн. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до Угоди «Про підготовку аспіранта (докторанта) за рахунок державного замовлення» від 01 листопада 2016 року № 61 укладеної між Інститутом геохімії, мінералогії та рудоутворення ім. М. П. Семененка Національної академії наук України та [PERSON] інститут зобов`язався забезпечити якісну наукову підготовку аспіранта (докторанта) згідно з програмою та індивідуальним планом, па аспірант [PERSON] зобов`язувалась виконати індивідуальний план роботи, двічі на рік звітувати на засіданні відділу про хід написання дисертації та виконання індивідуального плату, своєчасно подавати відділу аспірантури індивідуальний план роботи, результати атестації та інші необхідні документи. Відповідачем порушено зобов`язання за угодою про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення. Внаслідок чого її було відраховано зі складу аспірантів у зв`язку із невиконанням без поважних причин індивідуального плану роботи ( наказ № 55-к інституту від 30.11.2017 року.). Згідно з п. 4 Додаткової угоди № 1 до Угоди «Про підготовку аспірантів (докторантів) за рахунок державного замовлення» № 61 від 01 листопада 2016 року аспірант (докторант) відшкодовує вартість навчання в разі невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Таким чином відповідач повинен сплатити за навчання 59 327,32 грн. Ухвалою від 12.11.2020 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій представник просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом ІГМР НАН України № 44-к від 04.10.2016 року [PERSON] зарахована до аспірантури інституту за спеціальністю 103- наука про Землю, з відривом від виробництва за державним замовленням. 01.11.2016 між ІГМР НАН України в особі директора Інституту академіка НАН України Пономаренком О.М. та укладено угоду №6-11ад про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. 20.02.2019 між АТ «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22039000112869, відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 74400 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк до 20.02.2024. Кредит надається шляхом зарахування суми Кредиту на поточний рахунок Клієнта № [NUMBER] , відкритий в АТ «Банк кредит Дніпро». Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що Банк надає Клієнту кредит у сумі 74000,00 грн. строком на 60 місяців, кінцева дата повернення 20 лютого 2024 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5 % від суми кредитування та процентна ставка за користуванням кредитом, яка є фіксованою та складає: на строкову заборгованість за кредитом -0,001 % річних, на прострочену заборгованість - 56,0% річних. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 27 травня 2020 року [PERSON] має перед АТ «Банк кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 22039000112869 від 20.02.2019 року в сумі 106 735,08 грн., яка складається з: суми несплаченої частки кредиту - 71 854,62 грн.; суми несплачених відсотків - 6 339,15 грн.; суми несплачених комісій -28 644,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦПК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання з погашення боргу за кредитним договором, не здійснив платежів для повного погашення кредитної заборгованості на рахунки позивача, що не спростовано відповідачем. Оскільки відповідач належним чином не виконав умови договору, заборгованість за кредитним договором станом на 27.05.2020 склала 106 735,08 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved