Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,92 га, розташовану на території Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району, яка належала її бабі [PERSON], померлій [INFO] року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її баба [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка,розташована на території Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори їй відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки спадкоємцем першої черги до майна померлої є її син [PERSON], який прийняв спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та від імені якого не було подано заяву про відмову у прийнятті спадщини. Вказує, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 12 лютого 2009 року її батька - [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 01 січня 2006 року, інші спадкоємці відсутні. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача - Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце державної реєстрації: виконавчий комітет Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 20, згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 18 жовтня 2013 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,92 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 12 листопада 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 128 від 07 травня 2004 року. У відповідності до даних довідки, виданої виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району 28 лютого 2017 року за № 198, на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] разом з сином - [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO] року, являється онукою померлої [INFO] року [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження серія [NUMBER], повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 04 вересня 2013 року та актовим записом про народження її батька - [PERSON] від 24 червня 1972 року № 44, складеним виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 вересня 2016 року № 3339/02-31 державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на те, що спадкоємцем першої черги до майна померлої є її син [PERSON], який прийняв спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та від імені якого не було подано заяву про відмову у прийнятті спадщини. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 12 лютого 2009 року [PERSON], [INFO], уродженця с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, визнано безвісно відсутнім з 1 січня 2006 року. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз'яснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги те, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], однак не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки спадкоємець першої черги її батько - син померлої - [PERSON] не подав заяву про відмову від спадщини, рішенням суду, яке набрало законної сили, його визнано безвісно відсутнім, тому права позивачки [PERSON] підлягають захисту, в зв'язку з чим позов слід задовольнити.

Outcome: approved