Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

В грудні 2015 року рок ПАТ АБ «Експрес-Банк» звернулися в суд з позовом до [PERSON] про стягнення донарахованих процентів за користування кредитом. Позивач посилається на те, що відповідно до кредитного договору № 28121/30/к1 від 17.09.2012 р., відповідач [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі у сумі 20 000 грн. 00 коп., строком на 24 місяці з 17.09.2012 року по 17.09.2014 року зі сплатою за користування кредитом 25 % річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання договору, на поточний (картковий) рахунок, до закінчення строку дії договору становить 38 % річних. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 05.11.2013 року з відповідача стягнуто на користь ПАТ АБ «Експрес-Банк» заборгованість у сумі 17 608 грн. 52 коп. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 10.12.2015 року має заборгованість - 4 875 грн. 46 коп., яка складається з наступного, а саме: 3 413 грн. 09 коп. сума прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом, 1 462 грн. 98 коп. сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ згідно п. 6.2. кредитного договору. У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не вказав, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що судові повістки направлені відповідачу за зареєстрованою у встановленому порядку адресою її місця проживання ([ADDRESS]), тому судовий виклик, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається врученим [PERSON] належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.09.2012 р. відповідач [PERSON] уклав договір № 28121/30/к1 з ПАТ АБ «Експрес-Банк» на отримання кредиту на споживчі цілі у сумі 20 000 грн. 00 коп., строком на 24 місяці з 17.09.2012 року по 17.09.2014 року зі сплатою за користування кредитом 25 % річних. Відповідно до ст.ст. 525,526,530 ЦКУ, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Так, згідно пунктів 2.5. передбачено, що відповідач починаючи з місяця наступного за місяцем укладення договору проводить погашення кредиту однаковими частинами. Згідно пункту 1.1 Кредитного договору [PERSON] було надано кредит строком на 24 місяці з 17.09.2012 року по 17.09.2014 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв'язку з порушенням [PERSON] вищезазначених умов Кредитного договору, 05.11.2013 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду стягнуто заборгованість на користь ПАТ АБ «Експрес-Банк» у сумі 17 608 грн. 52 коп.(а.с.14) Станом на 10.12.2015 року заборгованість становить - 4 875 грн. 46 коп., яка складається з наступного, а саме: 3 413 грн. 09 коп. сума прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом, 1 462 грн. 98 коп. сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ згідно п. 6.2. кредитного договору.(а.с.10) З огляду на вищевикладене та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами факт порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, а тому вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 3 413 грн. 09 коп. сума прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення 1 462 грн. 98 коп. суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ згідно п. 6.2. кредитного договору, то в цій частині позовних вимог належить відмовити. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки, якою є пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Сума пені нарахована за несвоєчасне повернення процентів, при цьому будь які збитки відсутні взагалі. Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та засадами, на яких має ґрунтуватись зобов'язання між сторонами, є добросовісність, розумність та справедливість, тому стягнення пені за несвоєчасне повернення процентів може значно погіршити матеріальний стан відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial