Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В позовній заяві вона вказала, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливіст, оскільки їздить на заробітки за межі України, є здоровим, працездатним, тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з підстав наведених в позові. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, не заперечує сплачувати аліменти на сина, та згідний сплатити половину витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» установлено що у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 липня 2019 р. 1699 гривень, з 1 грудня 2019 р. 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2019 р. - 2118 гривні, з 1 грудня 2019 р. - 2218 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вищенаведених вимог закону, матеріального становища відповідача, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину в залежності від його віку з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до вимог\~\~ч. 2 ст. 137 ЦПК\~України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~\~ У відповідності із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~\~ Крім того, частиною 4 цієї статті визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог цієї норми закону суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надані ордер про надання правової допомоги від 22 січня 2019 року, акт надання-прийому наданих послуг за Договором від 22.10.2019 року та квитанція від 22 жовтня 2019 року, згідно яких адвокатом здійснено консультацію та роз`яснення законодавства, вартість цієї роботи визначена 300 гривень, складення позовної заяви, вартість цієї роботи визначена у сумі 1200 гривень, представництво інтересів у судових засіданнях, вартість роботи 1000 грн., всього в сумі 2500 гривень. Понесені позивачкою витрати в розмірі 2500 гривень не є співмірними з ціною позову, складністю справи, часом, витраченим адвокатом на підготовку позовної заяви. Так згідно акту від 22 жовтня 2019 року на підготовку позовної заяви тощо адвокатом було затрачено 4 годин. При цьому суд зазначає, що позовна заява містить неповних 1,5 сторінки тексту, з яких близько половини займають посилання на нормативно-правові акти. За таких обставин, враховуючи клопотання відповідача [PERSON] , суд зменшує розмір витрат на правничу допомогу і стягує на користь позивача 1200 гривень судових витрат. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 768,40 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial