Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом в якому просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з Ѕ частини, утворених від двох частин по ј частині на двох дітей з однієї сім`ї до 1/3 частини. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що судовими наказами Крюківського районного суду м.Кременчука від 15.04.2020 по справі №537/1028/20 та №537/1029/20 з нього стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в загальному розмірі Ѕ частина його заробітку. Вважає, що при винесенні судових наказів суддя не звернув увагу на те, що вони з відповідачем є батьками двох дітей та не витребував відомості щодо місця їх проживання. Вказав, що не погоджується із розміром частки, яка з нього стягується, оскільки вона суперечить правилам ч.ч.2,5 ст.183 СК України. Вважає, що стягненню підлягає єдина частка в розмірі 1/3 частини на двох дітей, що відповідає вимогам ст.183 СК України. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА В своєму відзиві [PERSON] зазначила, що позивачем не було наведено жодної передбаченої законом підстави для зміни розміру аліментів, наведених ст.192 СК України, оскільки позивачем не було доведено, що у нього відбулись зміни в матеріальному або сімейному стані, крім того відсутні відомості про погіршення здоров`я позивача. На законність виданих судом наказів вказують і судові рішення, постановлені за результатом розгляду заяв [PERSON] про перегляд судових наказів. Вказала, що законодавством не встановлені обмеження щодо звернення до суду із заявами про видачу судових наказів на кожну дитину окремо. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що в рішенні суду про розірвання шлюбу місце проживання дітей було визначено із нею. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 15.04.2020 суддею Крюківського районного суду м.Кременчука Хіневичем В.І. було видано судовий наказ по справі №537/1028/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Також, 15.04.2020 суддею Крюківського районного суду м.Кременчука Хіневичем В.І. було видано судовий наказ по справі № 537/1029/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття. НОРМИ ПРАВА Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч.ч.1, 2, 5 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. ОЦІНКА СУДУ Аналізуючи зміст ст. 192 Сімейного кодексу України, суд відзначає, що підставами для зміни розміру аліментів є: -зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів; -погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів; -інші випадки, передбачені Сімейним кодексом України. Аналогічні положення закріплені і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Тобто, звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів платник аліментів, відповідно до вимог ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, повинен довести те, що після визначення судом розміру аліментів, відбулись зміни в його матеріальному або сімейному стані, погіршився стан його здоров`я або існують інші обставини, визначені в Сімейному кодексі України, які перешкоджають йому сплачувати кошти на утримання дитини у визначеному розмірі. Суд погоджується із доводами відповідача про те, що позивачем не було наведено підстав, передбачених ст.192 СК України для зменшення розміру аліментів. Разом із тим, суд враховує наступне. Відповідно до змісту ст.8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права є багатогранним елементом. Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005). Принцип правової визначеності в законодавчій сфері полягає в тому, що прийняті законодавчі норми повинні бути чіткими, зрозумілими, однозначними та передбачуваними. Тобто, в сфері сімейних відносин, зокрема з питань стягнення аліментів, принцип правової визначеності, як складовий елемент верховенства права, полягає в тому, що той з батьків, який проживає окремо від дітей, має можливість передбачити розмір аліментів, який підлягає з нього стягненню за судовим наказом. Суд приймає до уваги доводи відповідача про відсутність заборони для звернення із окремими заявами про видачу судового наказу про стягнення аліментів, однак погоджується із ними лише частково. Так, суд дійсно погоджується із тим, що ані положення Сімейного кодексу України, ані Цивільний процесуальний кодекс України не встановлюють пряму заборону для подання окремих заяв. Разом із тим, суд відзначає, що Сімейним кодексом України визначено, що на двох та більше дітей стягується саме єдина частка. Крім того, суд приймає до уваги те, що ЦПК України не передбачає такої підстави для відмови у видачі судового наказу, як подання окремих заяв на двох чи більше дітей. Однак, в даному випадку, враховуючи одночасне подання заяв про видачу судового наказу та обізнаність відповідача із положеннями ст.183 СК України, що вбачається із копії заяв про видачу судового наказу, суд приходить до висновку про зловживання відповідачем своїм правом звернення до суду із заявами про видачу судового наказу. З цих підстав та з огляду на принцип верховенства права, приймаючи до уваги те, що стягнення проводиться за двома виконавчими документами, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити частково та зменшити розмір аліментів, визначений судовими наказами від 15.04.2020 по справі №537/1028/20 та №537/1029/20 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що в загальному розмірі буде становити 1/3 частину. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 840,80 грн. Щодо витрат позивача пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 3000 грн. Так, відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак, в порушення вимог вказаної статті позивачем не було долучено детальний опис робіт (наданих послуг), у зв`язку із чим суд вважає за можливе відмовити у стягненні вказаних витрат.

Outcome: partial