Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зобовязання останніх знести належний їм обєкт будівництва, розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 106, як такий, що збудовано самочинно. Позивач зазначав, що під час проведення позапланової перевірки дотримання [PERSON] та [PERSON] вимог законодавства у сфері будівництва при здійсненні будівництва індивідуального житлового будинку на належній їм земельній ділянці, яка розташована у м. Бровари по вул. Київська, 106, були виявлені суттєві порушення закону, які забудовники відмовилися усунути. Зокрема, станом на 23.05.2017 р. відповідачами без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, збудовано чотирьохповерховий будинок, що не відповідає даним поданої ними 02.07.2017 р. декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта (реєстраційний № КС 142170330761). Після виявлення порушень законодавства у сфері будівництва щодо порушників були прийняті передбачені законодавством України заходи реагування (приписи та притягнення до адміністративної відповідальності), але виявлені порушення станом на день подання позову відповідачами не були усунуті добровільно. Крім того, позивач в обґрунтування свого позову посилається і на те, що на підставі проведеної перевірки 12.04.2017 р. ним були скасовані повідомлення відповідачів від 05.09.2016 р. про початок виконання будівельних робіт та декларація від 02.02.2017 р. про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту. Посилаючись на викладене та на свої повноваження, визначені законодавством України у сфері державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, обґрунтовуючи позовну вимогу абзацом першим ч.7 ст.376 ЦК України, позивач просив суд зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] знести обєкт будівництва, розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 106, привівши таким чином земельну ділянку до попереднього стану. В судовому засіданні представники позивача відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, та просили про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] та відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що на момент здачі житлового будинку в експлуатацію будинок мав два поверхи та мансарду, а загальна площа становила 297,8 кв.м. Кількість поверхів та розмір площі будинку відповідали дійсності на момент подачі декларації, та даним, вказаним в техпаспорті БТІ від 10.01.2017 р., ніякого протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 96 та 96-1, КУпАП України, вона не підписувала, ніхто ніколи їй не пропонував ознайомитися з таким протоколом та підписати його, вона не отримувала ані припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, ані припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також копії постанов начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області про притягнення її до адміністративної відповідальності за невиконання припису цієї посадової особи. Аналогічні пояснення щодо цих документів дав представник відповідача [PERSON] лише з тією різницею, що він визнав отримання [PERSON] акту та двох приписів, які представляли собою надрукований текст без будь-якого підпису посадової особи, від імені якої його було складено. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.06.2016 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1197, та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0869 га, з кадастровим номером 3210600000:00:010:0012, розташована по вул. Київська у м. Бровари Київської області, на праві спільної часткової власності належить відповідачам [PERSON] у розмірі 3/4 частини та [PERSON] у розмірі 1/4 частини (75-76, 112-113). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 16.08.2016 р. отримали будівельний [NUMBER], виданий Управлінням містобудування та архітектури Броварської міської ради на будівництво індивідуального житлового будинку та того ж дня до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області подали повідомлення про початок виконання будівельних робіт (зареєстровано 05.09.2016 р. за № КС 062162491303) (а.с.67-70,71-73). 10 січня 2017 року комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок №106 по вул. Київська у м. Бровари Київської області, з якого слідує, що станом на момент його виготовлення будинок складався з двох поверхів і мансарди та мав загальну площу 297,8 кв.м. (а.с.77-87). 01 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради подана декларація про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта (зареєстровано 02.02.2017 року за № КС 142170330761) (а.с.74). 08 лютого 2017 року за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказаний будинок (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 62425132000), 1/4 частина якого належить [PERSON], а 3/4 частини - [PERSON] З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна теж слідує, що загальна площа будинку складає ті самі 297,8 кв.м. 10 квітня 2017 року до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради надійшло звернення від [PERSON] та [PERSON] про проведення перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства під час будівництва багатоповерхового індивідуального житлового будинку у м. Бровари по вул. Київська, 106. Того ж дня на підставі звернення цих громадян відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради видано направлення для проведення позапланової перевірки № 42/17 та за зазначеною адресою було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних стандартів і правил (а.с.10). Під час перевірки посадовою особою позивача було встановлено, що власники земельної ділянки за цією адресою відповідачі [PERSON] та [PERSON] без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, та належним чином затвердженої проектної документації виконали будівельні роботи з будівництва трьохповерхового індивідуального будинку з мансардою. Наказом начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської від 12.04.2017 р. скасовані: - повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано 05.09.2016 р. № КС 062162491303; - декларація про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована 02.02.2017 р. № КС 142170330761. 13 квітня 2017 року за результатами перевірки керівником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.13-14), протоколи про адміністративне правопорушення за №№ Л-А-1304/1 та Л-А-1304/2 відносно відповідно [PERSON] та [PERSON], приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за №№ С-1304/1 та С-1304/3, адресовані відповідно [PERSON] та [PERSON] (а.с.19-22); приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт за №№ С-1304/2 та С-1304/4, адресовані відповідно [PERSON] та [PERSON] (а.с.23-26). 26 квітня 2017 та 23 травня 2017 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради повторно видані направлення для проведення позапланової перевірки відповідно за №№ 52/17 та 68/17 (а.с.11,12). Постановами начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської № А-2604/1 та № А-2604/2 від 26.04.2017 р. за результатами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення обох відповідачів визнано винними у вчиненні правопорушень у сфері будівництва із накладенням штрафу в межах санкцій відповідних статей (а.с.31-34). 05 травня 2017 року та 23 травня 2017 року керівником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської складено два акти перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.15-18). 05 травня 2017 року керівником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської видано приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт за №№ С-0505/1 та С-0505/2, адресовані відповідно [PERSON] та [PERSON] (а.с.27-30). Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування. Порядок, про який йдеться у частині другій статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлено Кабінетом Міністрів України постановою від 13 квітня 2011 року № 466 про «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт». Відповідно до змісту поточної редакції абзацу шостого пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого цією постановою КМ України, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю. Суд вважає, що доводи позивача про скасування ним 12.04.2017 р. повідомлення відповідачів від 05.09.2016 р. про початок виконання будівельних робіт та декларації від 02.02.2017 р. про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, не є правовою підставою для задоволення позову, оскільки порушення відповідачами законодавства у сфері будівництва позивачем були виявлені після набуття забудовниками права власності на обєкт нерухомості у відповідності до вимог діючого законодавства. Позивачем не надано суду жодного доказу, з якого б слідувало незаконність оформлення цього права приватної власності відповідачів на цю нерухомість, або судового рішення про скасування такої реєстрації. Так, з наданих позивачем до позовної заяви доказів слідує, що незареєстрована у встановленому законом порядку заява громадян [PERSON] та [PERSON] надійшла до державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Бровари 10.04.2017 р., і на підставі цієї заяви керівником цього органу того самого дня було видано направлення для проведення позапланової перевірки за № 42/17. Можливі порушення з боку відповідачів, на які посилається позивач, були виявлені лише 13.04.2017 р., про що свідчить Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від цього самого числа. Це означає, що скасування зазначених документів могло мати місце не раніше дати складання Акту перевірки. Із цих міркувань цей розпорядчий акт начальника відділу архітектурно-будівельного контролю суд визнає нікчемним. Позивачем також не виконано вимогу наведеного вище законодавства про повідомлення замовників про прийняте рішення щодо скасування повідомлення про початок будівництва та декларації про готовність обєкта до експлуатації протягом трьох робочих днів з дня їх скасування. З цього приводу позивачем не було надано суду жодного доказу, що свідчить про обізнаність відповідачів про прийняття щодо них рішень. Не приймаються судом також доводи позивача про невиконання відповідачами вимог приписів щодо усунення порушення вимог законодавства та зупинення будівельних робіт, оскільки доказів того, що відповідачами такий документ отримано, у справі немає. Представником відповідача [PERSON] надані суду для дослідження оригінали таких документів, як Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.04.2017 р., припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № С-1304/1 від 13.04.2017 р. та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт № С-1304/2 від 13.04.2017 р., перевірені судом копії яких приєднані до матеріалів справи. Як пояснив представник відповідача [PERSON], ці документи [PERSON] отримані особисто поштою 19.04.2017 р. Дослідження цих доказів показало, що вони виготовлені компютерним способом та надруковані на принтері, за змістом повністю ідентичні з аналогічними документами, наданими суду позивачем разом із позовною заявою. Відмінністю цих документів є те, що на документах, наданих суду представником [PERSON] немає жодних підписів та записів, тоді як на примірниках позивача містяться підпис керівника відділу архітектурно-будівельного контролю, запис не визначеної особи про відмову [PERSON] від підписання цих документів та отримання їх примірника, а також про направлення на адресу [PERSON] їхнього примірника поштою 14.04.2017 р. за штрих-кодовим ідентифікатором 0740020161470. Аналогічним чином оцінюються судом і такі докази, додані позивачем до позовної заяви, а саме: - акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.04.2017 р.; - припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за № С-1304/3 від 13.04.2017 р., адресований [PERSON]; - припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт за № С-1304/4 від 13.04.2017 р., адресований [PERSON]; - акти перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.05.2017 р. та 23.05.2017 р.; - приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт за №№ С-0505/1 та С-0505/2 від 05.05.2017 р. Із застережень, наявних в акті перевірки від 13.04.2017 р., вбачається, що [PERSON] відмовився як від його підписання, так і від отримання його примірника, а [PERSON] відмовилася лише від його підписання. Відомостей про те, що [PERSON] відмовилася від отримання примірника цього акту або отримала його у цьому документі відсутні. З цього документу також слідує, що примірник його направлено рекомендованим поштовим повідомленням за штрих-кодовим ідентифікатором 0740020161470, яке, як було зазначено вище було адресовано лише [PERSON] і отримано ним, що свідчить про те, що цей документ на адресу [PERSON] взагалі не було направлено. Із застережень, наявних на приписах за №№ 1304/3, 1304/4 від 13.04.2017 року та 0505/2 від 05.05.2017 р., вбачається, що [PERSON] також відмовилася як від їх підписання, так і від отримання їхнього примірника. З цих документів також слідує, що їх примірники направлені рекомендованим поштовим повідомленням на адресу [PERSON], але за умови, що остання заперечує факт отримання таких документів, жодних доказів того, що ці документи дійсно були направлені на її адресу, представниками позивача суду не було надано. Із застережень, наявних на Акті перевірки від 05.05.2017 р., вбачається, що [PERSON] також відмовився як від його підписання, так і від отримання його примірника, а [PERSON] відмовилася лише від його підписання, у зв'язку з чим один примірник цього акту 10.05.2017 р. направлено рекомендованим поштовим повідомленням за штрих-кодовим ідентифікатором 0740020344311, але за якою адресою і кому саме було направлено цей документ, з його змісту не зрозуміло. З відмітки на Акті перевірки від 23.05.2017 р., вбачається, що його примірники направлені рекомендованими поштовими повідомленнями за штрих-кодовими ідентифікаторами 0740020445150 та 0740020453046, але за якою адресою і кому саме було направлено цей документ, з його змісту також не зрозуміло. За умови, що як відповідачі категорично заперечують отримання і цього документу, жодних доказів того, що його дійсно було направлено на їхню адресу, представниками позивача суду також не було надано. Не ґрунтується на доказах і доводи позивача про те, що «в результаті здійснення відповідачами будівельних робіт всупереч положенням абз.1 ч.1 ст.376 ЦК України, в значній мірі порушуються права інших осіб, що підтверджуються заявами та скаргами громадян, жителів м. Бровари Київської області». Неприйняття цього доводу судом пояснюється тим, що твердження позивача про порушення прав інших осіб не підтверджено відповідним доказом. До позовної заяви додано копію лише однієї заяви імовірно двох членів однієї родини, [PERSON] та [PERSON], які проживають у [INFO]. Під час слухання справи [PERSON] звернулася до суду із заявою про вступ у справу як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, але ухвалою суду від 24.11.2017 р. на підставі ст.35 ЦПК України у задоволенні цієї заяви було відмовлено, оскільки вона не змогла пояснити суду, яким чином рішення суду в цій справі може вплинути на її права або обовязки щодо однієї із сторін, належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка навіть не межує із земельною ділянкою, на якій побудовано обєкт спірного будівництва. Таким чином, позивачем не надано доказів, що будівництво трьохповерхового будинку з мансардою відповідачами було побудовано до моменту реєстрації права власності на двоповерховий будинок з мансардою. Додані до позовної заяви та досліджені у судовому засіданні фотокартки будинку датовані 05.05.2017 р. та 23.05.2017 р., тобто після 08.02.2017 р., коли було зареєстровано право власності відповідачів на цей будинок. За положеннями частини 4 статті 61 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а право приватної власності є непорушним. Суд вважає, що термін «позбавлення права власності», використаний в частині 4 статті 61 Конституції України за своїм змістом ідентичний з терміном «припинення права власності», використаним, зокрема, у статті 346 ЦК України. Частина перша статті 346 ЦК України передбачає невичерпний перелік підстав припинення права власності, зокрема, у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 7) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 8) реквізиції; 9) конфіскації; 10) припинення юридичної особи чи смерті власника. У той же час частина друга цієї норми допускає, що право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. За таких обставин, суд вважає, що у разі задоволення позову позивача про знесення обєкту спірного будівництва, відповідачі будуть позбавлені свого права власності на цей обєкт з підстав, не передбачених частиною першою статті 346 ЦК України. Що стосується можливого позбавлення права власності відповідачів на обєкт будівництва з підстав, передбачених частиною другою цієї статті, то суд також вважає, що позивачем такого «випадку, встановленого законом», не наведено у позовній заяві, на нього не було посилання представниками позивача під час слухання справи. Надане законом органу державного архітектурно-будівельного контролю право скасовувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, та право замовника на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути здійснено цим органом виключно до моменту оформлення права власності на обєкт будівництва, оскільки здійснення цього права після оформлення права власності на обєкт будівництва буде суперечити принципу непорушності права приватної власності, закріпленого в частині 4 статті 61 Конституції України. Відповідно до частини 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З доказів, наданих стороною позивача, які не заперечуються відповідачем [PERSON] та представником відповідача [PERSON], вбачається, що станом на 05.05.2017 р. на зазначеній вище земельній ділянці відповідачами було збудовано трьохповерховий житловий будинок з мансардою без відповідних на те дозвільних документів. Суд зазначає, що обґрунтування позивача своєї вимоги про знесення обєкту будівництва абзацом першим частини сьомої статті 376 ЦК України не ґрунтується на вимогах цієї норми, оскільки ця норма не передбачає таких наслідків самовільного будівництва як знесення обєкту будівництва. Аналіз положень діючого законодавства України з питань наслідків самочинного будівництва показує, що само по собі самочинне будівництво не може служити підставою для рішення про його знесення, бо для цього мають бути певні умови, передбачені законом. Так, абзац перший частини сьомої статті 376 ЦК України передбачає, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Право суду ухвалювати рішення про знесення обєкту самовільного будівництва передбачено абзацом другим частини сьомої цієї статті, за умови, якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення. Не є підставою для задоволення цього позову також посилання позивача на пункт 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва). Ключовим у цьому розясненні також є умова неможливості перебудови нерухомості та відмова особи, яка здійснила будівництво, від такої перебудови. Навпаки, пунктом 22 цієї постанови судам розяснено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Крім того, з доданих стороною відповідачів доказів вбачається, що перед уповноваженими державними органами вони ще до подання до суду цього позову порушили питання реконструкції з розширенням вже побудованого житлового двоповерхового будинку з мансардою шляхом отримання містобудівних умов та обмежень. З відповіді Броварського міського голови від 21.07.2017 р. на звернення відповідачів слідує, що на виконання розпорядження від 07.07.2017 р. № 146-ОД «Про утворення робочої групи» щодо розгляду звернення відповідачів вирішено повторно розглянути на засіданні інвестиційної ради питання щодо можливості проведення реконструкції з розширенням індивідуального житлового будинку, що належить відповідачам. З пояснень відповідача [PERSON], які підтверджені представником позивача [PERSON], слідує, що це питання досі знаходиться на стадії розгляду і рішення про відмову у наданні такого дозволу немає. Згідно положень статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про незаконність вимоги позивача та відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed