Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником будинку, відповідно до Свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя № [NUMBER] від 14.03.1974 року та Свідоцтва про право на спадщину № [NUMBER] від 14.03.1974, який розташовано за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку з зареєстровані позивач: [PERSON] та відповідач: [PERSON] , проте остання починаючи з січня 2016 року не проживає за вказаною адресою. У липні 2019 року позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення з метою отримання субсидії, але уповноважені органи відмовили їй в її призначенні через реєстрацію відповідача у вищезазначеному будинку, так як, позивач отримує не велику пенсію ця субсидія є вкрай необхідною для неї. У зв`язку із тим, що позивач не знає місце фактичного проживання відповідача, не має можливості зв`язатися з ним та запропонувати йому добровільно знятися з реєстрації місця проживання, тому вона вимушений вирішувати це питання у судовому порядку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. 15.01.2020 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши думку позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником будинку, відповідно до Свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя № [NUMBER] від 14.03.1974 року та Свідоцтва про право на спадщину № [NUMBER] від 14.03.1974, який розташовано за адресою: [ADDRESS] . (а.с.5-7) Згідно довідки виданої відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 05.12.2019 року №71966 відповідач: [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved