Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

В\~\~ грудні 2016 р. [PERSON] звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] з позовом про стягнення неустойки. Свої вимоги мотивував тим, що згідно рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 15.01.2015 р. був розірваний Договір купівлі-продажу маршрутизатора (роутера) ASUS RT-N66U, укладений між сторонами 15.02.2014 р., та стягнуто з відповідачки на користь позивача грошову суму в розмірі 2\~253,0 грн. Проте в звязку з несвоєчасним поверненням відповідачкою грошових коштів після розірвання договору, на переконання позивача вона має сплатити йому неустойку за затримку повернення грошових коштів. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просить суд стягнути з ФОП [PERSON] на його користь неустойку в розмірі 1% від вартості товару в розмірі 9\~282 грн. 36 коп. Згідно заяви, позивач просив про розгляд справи у його відсутність, підтримав вимоги. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2014 р. [PERSON] придбав у ФОП [PERSON] маршрутизатор за 1\~161,00 грн., придбавши його через інтернет-магазин та оформивши договір товарним чеком. В подальшому позивач виявив суттєві недоліки придбаного товару та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав як споживача. 29.07.2014 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено Рішення по справі за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення вартості товару та неустойки, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме, розірвано договір купівлі - продажу маршрутизатора (роутер) ASUS RT-N66U, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] 15.02.2014 р.; стягнуто з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 1436,00 грн. вартості маршрутизатора (роутера) ASUS RT-N66U та 1346,76 грн. (одна тисяча триста сорок шість гривень 76 коп.) неустойки. 15.01.2015 р. Апеляційним судом Миколаївської області вказане Рішення суду було скасовано та ухвалено нове рішення, про часткове задоволення позову. А саме, розірвано договір купівлі - продажу маршрутизатора (роутера) ASUS RT-N66U укладеного 15 лютого 2014 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON]; стягнуто з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 2 253 грн. вартості товару - маршрутизатора (роутера) ASUS RT-N66U. В задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення неустойки (пені) - відмовлено. Зазначене Рішення Апеляційного суду Миколаївської області набрало законної сили 15.01.2015 р. Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Проте з матеріалів справи вбачається, що стягнута за рішенням суду вартість товару була сплачена ФОП [PERSON] позивачу лише 03.03.2016 р. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішення суду, відповідно до якого відповідачка мала сплатити йому кошти, було виконано [PERSON] зі значною затримкою 412 днів, в звязку з чим відповідно до положень чинного законодавства відповідачка має сплатити позивачу неустойку в розмірі 1% від вартості товару за кожен день затримки розрахунку, що складає 9\~282 грн. 36 коп. \~Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про захист прав\~ споживачів» визначено, що\~ у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. Відповідно ч. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Враховуючи, що розірвання договору купівлі-продажу здійснено сторонами у судовому порядку, а не у відповідності до положень частини 3\~статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів», підстави для стягнення неустойки за кожен день затримки повернення грошей у разі розірвання договору - відсутні. Посилання позивача на вимоги ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу для стягнення неустойки, є необґрунтованими, оскільки на правовідносини, що склалися між сторонами, ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується. Вимоги ст. 12 Закону\~України «Про захист прав\~ споживачів» підлягають застосуванню у разі розірвання договору з ініціативи споживача протягом 14 днів з часу укладення такого договору та коли це не пов'язано з недоліками товару, виявленими протягом гарантійного строку. Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому\~Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Відмова від такого права є недійсною. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд оцінює\~ належність, допустимість,\~ достовірність кожного доказу окремо, а також\~ достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,\~ не можуть\~ вважатися встановленими в цивільній справі,\~ якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази\~ відповідно\~ до вимог\~ ст. ст. 58-59, 61, 212 ЦПК України\~ за своїм внутрішнім переконанням,\~ що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому\~ дослідженні наявних у справі доказів. Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем невірно обрано спосіб захисту його порушеного права та не доведено, що відповідачкою порушено його права саме у відповідності до ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 212-214\~ ЦПК України, суд

Outcome: approved