Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

В грудні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що у вересні 2012 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та сина [PERSON],[INFO]. Відповідач мешкає окремо, участі у вихованні дітей не приймає, коштів на утримання дітей не надсилає. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Надала суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує у разі повторної неявки відповідача в судове засідання проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій вказує, що у нього на утримання знаходиться донька, на яку він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, на теперішній час не працює та надає позивачці кошти на утримання дійте по мірі можливості. Просить суд розглядати справу без його участі і призначити йому аліменти на одну дитину у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ст. 182 СК України, починаючи з лютого 2017 року. Судовим розглядом встановлено, що 28 вересня 2012 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 424 (а.с.5). Відповідач є батьком малолітніх: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей ( а.с.6-7). Відповідач в своїй заяві зазначає , що у нього на утримання є донька 10 років, на яку він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки відповідачем не надано доказів того, що у нього на утриманні є донька 10 років (свідоцтво про народження доньки, рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини) та відповідно до доказів, які є в матеріалах справи відповідач є батьком малолітніх дітей [PERSON],[INFO] та сина [PERSON],[INFO] та не виконує свій обовязок по їх утриманню добровільно, чим порушує права позивача та дітей, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Одночасно суд розяснює відповідачу його направо на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, відповідно до ст. 192 СК України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 01 грудня 2016 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved