Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 09 жовтня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] року у них народився син [PERSON] Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач проживають окремо, при цьому малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] самостійно забезпечує матеріальне утримання сина. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 09 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від цього шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON] (а.с.5). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). Сторони по справі проживають окремо. При цьому малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою реєстраційною службою Бориспільської міської ради №20-36-2990 від 01 грудня 2017 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітнього сина. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітнього сина. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до дня досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред'явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved