Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Після смерті матері, спадкоємцями першої черги по закону є позивачка та сини [PERSON], [PERSON] Спадщину на земельну ділянку бажав оформити один із братів позивачки, [PERSON], але так з заявою про прийняття спадщини не звернувся до нотаріуса, а в вересні 2015 року запропонував позивачці оформити спадщину і передав оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, тому позивачка своєчасно не звернулась до натаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивачка та її представник надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], надали суду письмові заяви в яких просять суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, на спадщину після смерті матері не претендують та оформляти її не будуть. Відповідач, Бригадирівська сільська рада Ізюмського району Харківської області, надала суду письмову заяву в якій просить справу слухати без їх присутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.9). Із ксерокопії свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] ,[INFO] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.7). 21 квітня 1987 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON], що вбачається з ксерокопії свідоцтва про шлюб ( а.с.8). [PERSON] 04 серпня 1970 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.13). Покійній [PERSON], на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала земельна ділянка площею 6.2295 га, яка розташована на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області( а.с.10). Ізюмська державна нотаріальна контора повідомила, що згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № [NUMBER] від 30 жовтня 2015 року, спадкова справа після смерті гр. [PERSON], померлої [INFO], відсутня та не заводилась. ( а.с. 27). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: -у спадкоємця була перешкода для подачі такої заяви; -ці обставини визнані судом поважними. Згідно роз'яснень, викладених в абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Зважаючи на те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначиться судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до положення ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, з урахуванням позиції Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, [PERSON], [PERSON], які просили задовольнити позов, вважає, що причини, вказані позивачем, є поважними, тому їй слід визначити додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори для прийнятя спадщини після померлої [INFO] [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], в два місяці, починаючи з 12 листопада 2015 року.

Outcome: approved