Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернулася в суд із означеним позовом до відповідача, вказавши, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] . На даний час донька є повнолітньою та навчається на денній формі навчання у Хмельницькому університеті управління та права. Через наведену обставину дочка позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати заробіток, тому позивач, посилаючись на ст. 199 СК України та навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1900 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до закінчення донькою навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою судді від 18.01.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задоволити їх у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки він суд не повідомив. З огляду на наведене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судовому засіданні 06.02.2019 року підтримала позовні вимоги, просила їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві, в подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21.01.2003 року. В шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим Шпичинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Згідно з довідкою Хмельницького університету управління та права №3011-УЕ від 14.12.2018 року [PERSON] навчається на денній формі навчання на факультеті управління та економіки вказаного навчального закладу, термін закінчення навчання у якому - червень 2022 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час донька сторін [PERSON] є повнолітньою, оскільки на час розгляду справи судом їй виповнилося повних 18 років, вона продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, оскільки, навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються доводи позивача, наведені нею в обґрунтування позову, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці [PERSON] , оскільки з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність у відповідача, як батька дитини, можливості надавати матеріальну допомогу на утримання його повнолітньої доньки. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Так, визначаючи можливість позивача [PERSON] брати участь у матеріальному забезпеченні доньки [PERSON] , суд враховує, що позивач працює в Управлінні агропромислового розвитку Деражнянської РДА та при цьому отримує заробітну плату, яка за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року становить 38900,73грн., що підтверджується довідкою вказаного управління №153 від 26.03.2019 року. Крім того, на утриманні позивача знаходиться неповнолітня дитина від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , оскільки батько дитини та чоловік позивача [PERSON] на даний час не працює та з 12.06.2018 року перебуває на обліку у Деражнянській районній філії Хмельницького обласного центру зайнятості як безробітний, що підтверджується довідкою №91 від 01.03.2019 року. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1900 грн. щомісячно. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнена від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved