Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

В грудні 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просила: стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 30085 грн. 79 коп., судовий збір за подачу позову у розмірі 551 грн. 20 коп., а всього 30636 грн. 99 коп.; та стягнути з [PERSON] на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 1000 грн., витрати по оплаті послуг експертів у розмірі 3000 грн. 80 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн., судовий збір за подачу позову у розмірі 551 грн. 20 коп., а всього 14552 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 09 червня 2016 року, о 17.30 годин, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Робочої та вул. Театральної у м. Дніпропетровську (м. Дніпрі), відбулося зіткнення автомобілів «Чері», державний номерний знак [NUMBER], під її керуванням, «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та «Шкода», державний номерний знак АЕ 8443 НЕ, під керуванням водія [PERSON] При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року по справі № 204/4231/16-п, що набрала законної сили, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно неї закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Оскільки постановою суду її вина, у скоєнні даного ДТП, не встановлена, то необхідно перевірити чи відповідали дії відповідача [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України. Як вбачається зі змісту вказаної постанови суду, закриваючи справу у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд виходив з того, що з досліджених доказів по справі, приймаючи до уваги пошкодження транспортних засобів, траєкторію руху транспортних засобів, слідує, що автомобіль «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], рухався на швидкості та не намагався загальмувати для уникнення зіткнення з автомобілем «Чері», державний номерний знак [NUMBER], під її керуванням. Таким чином, дії відповідача [PERSON] не відповідали п. 10.1 Правил дорожнього руху України і знаходяться в причинному звязку з настанням події ДТП. [PERSON] схеми місця ДТП з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, цивільно-правова відповідальність [PERSON], на випадок спричинення матеріальної шкоди третім особам за участю автомобіля «Сітроен Джампер», державний номерний знак [NUMBER], застрахована [PERSON] акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» за Полісом АЕ/5533602, що дійсний до 22 грудня 2016 року. Таким чином, на Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» покладено обовязок відповідати за шкоду, заподіяну майну потерпілого, в розмірі 50000 грн. [PERSON] висновку експертного дослідження автотоварознавця № 119/16А, складеного 26 липня 2016 року судовим експертом [PERSON], матеріальна шкода, завдана володільцю автомобіля «Чері», державний номерний знак [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП, складає: 31085 грн. 79 коп. Отже, з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» необхідно стягнути на її користь суму страхового відшкодування на погашення матеріальної шкоди, завданої в результаті пошкодження при ДТП належного їй автомобіля у розмірі 30085 грн. 79 коп., що складає різницю заподіяної матеріальної шкоди та франшизи. З відповідача [PERSON], як з особи винної у скоєнні ДТП, необхідно стягнути на її користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн. (франшизу) та витрати на послуги експерту. Крім того, внаслідок порушення її прав на керування та розпорядження автомобілем «Чері», у звязку з його пошкодженням, порушилися її нормальні життєві звязки, вона пережила душевні страждання через неможливість користуватися автомобілем, не може регулярно відвідувати своїх хворих мати та бабу, які проживають в сільській місцевості за 100 км до міста, пережила негативні моральні та психологічні хвилювання, відчула негативні емоції, у неї порушився сон. Тому, враховуючи характер порушення її прав та глибину її душевних страждань, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше надали суду заяву, в якій підтримали уточнені позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. Справу просили розглянути без їхньої участі. Представник [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню по наступним обставинам. У судовому засіданні було встановлено, що 09 червня 2016 року, о 17.30 годин, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Робочої та вул. Театральної у м. Дніпропетровську (м. Дніпрі), відбулося зіткнення автомобілів «Чері», державний номерний знак [NUMBER], під її керуванням, «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, щодо вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, був складений у відношенні [PERSON]. Разом з тим, постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року по справі № 204/4231/16-п було закрито справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON] у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Дана постанова скасована не була та набрала законної сили 26 липня 2016 року (а.с.9-10). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо відсутності винуватості [PERSON], не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Позивачка стверджує, що винною особою, в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, є саме [PERSON]. Так, нею зазначено, що 09 червня 2016 року, керуючи автомобілем «Чері», знаходячись на перехресті вул. Робочої та вул. Театральної у м. Дніпропетровську, вона зупинилася на трамвайних коліях для пропуску автомобіля, що рухався по головній дорозі, по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, в її автомобіль, не гальмуючи, на швидкості, уникаючи зіткнення з пішоходами, врізався вантажний «Сітроен». В результаті зіткнення її автомобіль відкинуло вперед та вправо, після чого відбулося зіткнення з автомобілем «Шкода». Також вказала, що поліцейський, що складала протокол про адміністративне правопорушення відносно неї, з нею не спілкувалася за фактичними обставинами ДТП, та невірно склала схему місця ДТП, тим самим зробивши її винуватицею дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Твердження позивачки, щодо вини саме [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які надали такі ж свідчення, що вказані самою позивачкою про обставини дорожньо-транспортної пригоди. Також, в судовому засіданні були оглянуті матеріали справи Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за № 204/4231/16-п, з яких вбачається, що такі ж пояснення, що вказані позивачкою про обставини дорожньо-транспортної пригоди, надав й третій учасник дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON] Крім того, по даній справі була проведена судова авто-технічна експертиза, за результатами проведення якої судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] був складений відповідний Висновок експерта за № 5456-17 від 15.12.2017 року. [PERSON] цього Висновку: «В заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих вихідних даних, водію автомобіля «Citroen» [PERSON] для забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було діяти відповідно до вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих вихідних даних, в діях водія [PERSON] вбачаються невідповідності до вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України. Невідповідності в діях водія автомобіля «Citroen» [PERSON] вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному звязку з даною дорожньо-транспортною пригодою» (а.с.142-145). При цьому, в судовому засіданні був допитаний експерт Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON], який надав пояснення щодо проведеної інститутом судової авто-технічної експертизи. [PERSON] з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає переконливими докази щодо винуватості саме [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09 червня 2016 року, о 17.30 годин, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Робочої та вул. Театральної у м. Дніпропетровську (м. Дніпрі), за участю автомобілів «Чері», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням позивачки, «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Зокрема, вищевказаними доказами по справі підтверджується, що дії водія автомобіля «Citroen» [PERSON] знаходяться в причинному звязку з вказаною вище дорожньо-транспортною пригодою. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Чері», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], були спричинені механічні пошкодження. [PERSON] Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 119/16А від 26.07.2016 року про визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу, а саме автомобіля «Чері», державний номерний знак [NUMBER], виконаного судовим експертом [PERSON], який має свідоцтво № 1062 від 27.11.2006 року, автомобілю позивачки спричинено шкоду на суму 31085 грн. 79 коп. (а.с.14-28). За послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Висновку № 119/16А від 26.07.2016 року, позивачкою було сплачено 1100,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 119 від 26.07.2016 року (а.с.29). Суд вважає належним та допустимим доказом, з приводу оцінки майнової шкоди позивачки, Висновок експертного дослідження автотоварознавця № 119/16А від 26.07.2016 року, оскільки вказаний Висновок складений повноважною особою, яка має відповідну кваліфікацію. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. [PERSON] з розясненнями п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи виграти на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. При цьому, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована [PERSON] акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», на підтвердження чого йому був виданий [PERSON] № АЕ/5533602 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.12.2015 року. [PERSON], ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50000,00 грн. з безумовною франшизою в сумі 0 грн. (а.с.112). На підставі вищевказаного, [PERSON] акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» мають бути відшкодовані збитки позивачки. Так, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно же до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу та згідно з п. 12.1 ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Інших обмежень щодо зменшення суми страхового відшкодування чи відмови у страховому відшкодуванні Законом не передбачено. Тому, суд прийшов до висновку, що відшкодування шкоди в розмірі 31085 грн. 79 коп. підлягає виплаті [PERSON] акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» позивачці. Разом з тим, згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, сама позивачка просила стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 30085 грн. 79 коп. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог позивачки, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 30085 грн. 79 коп. В свою чергу, витрати за послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Висновку № 119/16А від 26.07.2016 року, а також витрати на проведення судової авто-технічної експертизи та складання Висновку експерта за № 5456-17 від 15.12.2017 року - підлягають стягненню з [PERSON]. Вимоги же позивачки до [PERSON] про стягнення з нього франшизи в розмірі 1000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки згідно [PERSON] № АЕ/5533602 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.12.2015 року, розмір франшизи становить нуль гривень. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. [PERSON] з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 22.3 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням вимог розумності та справедливості, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи характер порушення прав позивачки та глибину її душевних страждань, в наслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, що потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2000 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки слідує стягнути пропорційно розміру задоволених вимог судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. з кожного з них відповідно (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial