Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, в якому просила суд постановити рішення яким позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; призначити її, [PERSON] опікуном неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначенні в позові. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.69). Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні 14 червня 2018 року позовні вимоги не визнала,посилаючись на тяжкі життєві умови, в останнє судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою (а.с.64). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 22 березня 2018 року позовні вимоги не визнав , у подальші судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.60,67). Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с.66). Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 02 липня 2004 року (а.с.9), Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09 жовтня 2009 року (зворотній бік а.с.9), Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 18 січня 2011 року (а.с.10). Діти проживають з бабусею [PERSON] (позивачка по справі) та перебувають на її повному матеріальному забезпеченні. Батько та мати з дітьми не проживають, не цікавляться життям та здоров'ям дітей, тривалий час нехтують своїми обов'язками з виховання та утримання дітей, не приймають участі у підготовці до самостійного життя, не здійснюють відносно дітей належного батьківського піклування, не цікавляться досягненнями дітей. Бабуся дітей повністю опікується дітьми, займається їх вихованням, розвитком та матеріально забезпечує їх всім необхідним. Відповідачі взагалі не надають фінансової допомоги на утримання дітей, які потребують належного рівня життя та гідного фінансового забезпечення на харчування, отяг та інші речі вжитку. На даний час діти забезпечені гідними умовами проживання та гармонійною оточуючою атмосферою. Згідно висновку, Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні їх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.44-45). У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідачі по справі жодним чином не були позбавлені інформації стосовно міста перебування дітей, а з боку [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з батьками та прийманні ними участі у вихованні, вище викладені обставини свідчать про небажання [PERSON] та [PERSON] виконувати відносно дітей батьківські обов'язки, покладені на них законом. У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судом законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, коли вони своєю винною поведінкою, свідомо нехтують своїми обов'язками та інтересами дитини, не піклуються про її фізичний і духові розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначене свідчить про те, що відповідачі самоухилилися від виконання своїх батьківських обов'язків. Оскільки встановлено, що відповідачі не виконують свої батьківські обов'язки, самоухилилися від виховання та матеріального забезпечення дітей, не піклуються про життя та здоров'я своїх дітей, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги [PERSON] та позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині призначення її опікуном над дітьми, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. За приписами ст. 243 СК України піклування встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування, над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 59 ЦК України визначено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України,Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88, органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації вирішують питання про встановлення і припинення опіки та піклування та приймають рішення про встановлення опіки (піклування) та призначення опікуна (піклувальника). Згідно висновку, Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.43). Оскільки встановлено, що [PERSON] бажає встановити опіку над онуками та має для цього вісі підстави: позивачка любить дітей, піклується та утримує їх, забезпечує необхідними речами, організовує їх навчання та довкілля, за місцем проживання характеризується позитивно, за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна, до кримінальної відповідальності не притягувалась, з правами та обов'язками опікуна ознайомлена, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги [PERSON] та призначити її опікуном дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Аналізуючи вищевикладені, обставини суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 640 грн., тобто з кожного по 320 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved