Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису №21 від 27 березня 2009 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного правління юстиції Харківської області, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: вказавши в графі «батько» - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з [PERSON] вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року по вересень 2008 року. Спочатку вони мешкали в м. Полтава, де орендували житло, а у квітні 2008 року повернулися до смт Сахновщина і проживали у батька відповідача. В серпні 2008 року вони разом з відповідачем подали спільну заяву про державну реєстрацію шлюбу, яка була призначена на 19 вересня 2008 року, але за тиждень до цього відповідач фактично вигнав позивачку із житла та відвіз її речі до батьків. На цей час позивач була уже вагітна від відповідача. [INFO] [PERSON] народила доньку, але відповідач відмовився подавати заяву до ВРАЦС про батьківство. Тому при реєстрації народження доньки відомості про батька були внесені на підставі ст. 135 СК України. Наразі відповідач відмовляється зареєструвати батьківство в установленому законом порядку, але в приватних бесідах неодноразово визнавав, що є її батьком. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 28 вересня 2020 року позивач звернулися до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом. Відповідно до розпорядження щодо передачі справи з одного суду до іншого від 12 листопада 2020 року цивільну справу 634/1160/20 передано до Кегичівського районного суду. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2020 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07 грудня 2020 року. Відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення. Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року зупинено провадження у справі та призначено судово біологічну (генетичну) експертизу. 15 січня 2021 року до суду надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. 03 березня 2021 року до суду надійшов висновок експерта від 22 лютого 2021 року №СЕ-19/121-20/22966-Б. Ухвалою суду від 03 березня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 25 березня 2021 року. Сторони у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час повідомлені належним чином, через канцелярію суду надали заяви відповідно до яких просять суд розглянути справу без їх участі, окрім того: позивач - позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення рішення в підготовчому засіданні, судові витрати, а саме судовий збір та витрати на проведення експертизи, просить стягнути з відповідача відповідач - про визнання позовних вимог. представник третьої особи - заперечень проти позову визнання батьківства не має, рішення просить винести на розсуд суду. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено можливість суду за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] батьком та матір`ю зазначені [PERSON] та [PERSON] , серія [NUMBER] від 27 березня 2009 року (а.с.4). Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України №00027372557 відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 5). [PERSON] має склад сім`ї - донька [PERSON] та син [PERSON] , що підтверджується довідкою від 31 липня 2020 року №1449 (а.с.6). Відповідно до висновку експерта від 22 лютого 2021 року №СЕ-19/121-20/22966-Б [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події складає 99,999999991% (а.с.58-74). Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Зі ст. 125 Сімейного кодексу України вбачається, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як роз`яснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. За правилами ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5) абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ - при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» (затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011року №96/5), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 2.16.4 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем заявлено дві позовні вимоги, а саме щодо визнання [PERSON] батьком дитини та внесення змін до актового запису. Таким чином, судовий збір становить 908,00х2=1816,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем сплачено 7614,00 грн за проведення експертних послуг, що підтверджується квитанцією від 10 лютого 2021 року #МР_АВ210489IOV_17827021. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved