Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, зазначивши заінтересованою особою Миколаївську сільську раду Кіровоградського району Кіровоградської області, якою просив встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS]., з вересня 2003 року по день смерті [PERSON] - [INFO] включно. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. За життя мати склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою с. Шостаківка, Кіровоградський район. З вересня 2003 року по травень 2015 року заявник проживав разом з матір'ю, яка потребувала постійного догляду, за адресою: [ADDRESS]. 12 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено, так як у заявника відсутні докази проживання з померлою однією сім'єю. За вказаного заявник змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2017 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання /а.с. 10/. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Миколаївською сільською радою Кіровоградського району 02 травня 2004 року /а.с. 4/. Померла є матір'ю заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 6/. [PERSON], що проживала в с. Шостаківка, Кіровоградського району, за життя, а саме: 29.01.1998 року заповіла на випадок своєї смерті жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Шостаківка, Кіровоградського району, [PERSON], який проживає [ADDRESS] /а.с.5/. Згідно довідки №793 від 17.10.2017 р. виданої Миколаївською сільською радою вбачається, що померла [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована з 1989 року та до дня смерті [INFO] в [ADDRESS]. На день її смерті разом з нею за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований, але згідно заяви свідків [PERSON] та [PERSON], разом з нею проживав без реєстрації [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання підтвердили факт постійного проживання заявника з [PERSON], яка померла [INFO], у будинку [ADDRESS]. з вересня 2003 року по день її смерті [INFO] включно. Згідно відповіді на запит суду Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 від 09.02.2018 року, з заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкоємці не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавались /а.с. 16/. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Як роз'яснив пленум Верховного Суду України в п. 3, 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про задоволення вимог заявника щодо встановлення факту постійного проживання разом з [PERSON], яка померла [INFO], у будинку [ADDRESS]., з вересня 2003 року по день смерті [PERSON] - [INFO] включно.

Outcome: approved