Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

В грудні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 17.02.2016 року позивачка позичила відповідачеві кошти в сумі 2200,00 доларів США, еквівалент яких станом на 14.12.2017 року при офіційному курсі НБУ становив 59988,28 грн. Відповідач згідно наданої ним письмової розписки зобов'язався повернути позичені кошти до 01.05.2016 року. Однак у визначений термін суму грошових коштів відповідач не повернув, тому відповідач повинен сплатити позивачці також 3% річних за період з 01.05.2016 року по 14.12.2017 року в розмірі 107,40 доларів США. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятого на себе зобов'язання щодо повернення боргу, позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Панасюк І.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати. Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 17.02.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено усний договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав у позику від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 2200,00 доларів США та зобов'язався повернути гроші до 01.05.2016 року, про що написав відповідну письмову розписку (а.с. 35). Однак відповідач [PERSON] у вказаній розписці строк - 01.05.2016 року, а також до теперішнього часу не повернув позичені кошти та ухиляється від виконання свого зобов'язання. На неодноразові нагадування позивача про повернення боргу відповідач ніяк не реагує, чим завдає позивачу збитків. Згідно даних НБУ офіційний курс долара США до української гривні станом на 14.12.2017 року складає за 100 доларів США - 2726,74 грн. (а.с. 33). Отже, станом на день звернення [PERSON] до суду із даним позовом - 21.12.2017 року, 2200,00 доларів США еквівалентно 59988,28 грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановленні договором. Оригінал розписки від 17.02.2016 року знаходиться в матеріалах справи (а.с. 35), тому наявність даної розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики та порушення вимог ст.1049 ЦК України. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконане у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. З огляду на вказані вище норми права, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи та надані докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] боргу в розмірі 2200,00 доларів США, що станом на 14.12.2017 року еквівалентно 59988,28 грн. та 3% річних у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання в розмірі 107,40 доларів США, що станом на 14.12.2017 року еквівалентно 2928,80 грн. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Представником позивача - адвокатом Панасюком І.І. надано суду лише розрахунок орієнтовної вартості послуг за правничу допомогу у сумі 4360,00 грн. (а.с.34). Проте представник позивача - адвокат Панасюк І.І. не надав суду документи, що свідчать про оплату позивачкою [PERSON] гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, та ін., а також докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.), тому позовні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід залишити без задоволення.

Outcome: partial