Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати дії ПАТ «Дніпрогаз», які виразилися у нарахуванні йому заборгованості за спожитий газ по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.01.2007 року по 26.06.2013 року у сумі 29929,68 грн. - неправомірними; зобов'язати ПАТ «Дніпрогаз» зробити перерахунок необґрунтовано нарахованої йому заборгованості за спожитий природний газ по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.01.2007 року по 26.06.2013 року; зобов'язати ПАТ «Дніпрогаз», списати з його особового рахунку необґрунтовано нараховану йому заборгованість за спожитий природний газ по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.01.2007 року по 26.06.2013 року; відновити безперервне газопостачання його домоволодіння [ADDRESS] шляхом приєднання його будинку до загальної мережі газопостачання, зняття обмежувальних пломб, скоб і усунення інших обмежень у безперебійній подачі газу без стягнення оплати на відключення і підключення будинку до газопостачання; всі судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що він є споживачем послуг газопостачання, які надає відповідач на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз», особовий рахунок [NUMBER]. 21 грудня 2012 року він одержав повідомлення від відповідача про його борг за спожитий газ у розмірі 30000 грн. Однак, з сумою заборгованості він не погодився і 24.12.2012 року направив відповідачу заяву про проведення звірки розрахунків за послуги газопостачання. На підставі відповіді відповідача, він надав квитанції про оплату за спожитий газ, однак відповідач ніякого перерахунку боргу не зробив і заборгованість по оплаті за природний газ із його особового рахунку не списав. 26.06.2013 року відповідач припинив подачу природного газу до його домоволодіння, про що склав акт, відповідно до якого його борг перед відповідачем за послуги газопостачання станом на 26.06.2013 року склав 5215,95 грн. По даним обліку відповідача в липні 2013 року ним було сплачено в рахунок погашення боргу за газ 5165,68 грн. Однак відповідач у відновленні подачі природного газу йому відмовив, пославшись на те, що в нього перед ними існує заборгованість за послуги газопостачання в розмірі 30142,39 грн. З даними про борг і порядком нарахування відповідачем заборгованості за спожитий природний газ він не погодився, а тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача за довіреністю Єрмілко Т.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у газопостачанні. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 161 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв діловою обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.30 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», газопостачальне підприємство має право: припиняти постачання газу споживачеві у разі порушення строків оплати послуг з газопостачання та самовільного використання газу споживачем. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS], через приєднану мережу, постачання якого в його будинок здійснює ПАТ «Дніпрогаз». Відносини з приводу надання фізичним особам послуг газопостачання регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу», Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року. Згідно наведених норм, надання послуг газопостачання здійснюється на підставі договору про надання таких послуг, особовий рахунок [NUMBER]. Як встановлено в судовому засіданні, позивач здійснював на протязі всього часу проплату за спожитий газ, але не в повному обсязі, що вказує на те, що позивач погоджувався з тим, що користувався природним газом та не заперечував, що повинен сплачувати надані послуги. Протягом 2012-2013 років [PERSON] договір не оспорював, його вимоги приймав як належні, тому суд вважає, що він є чинним і повинен виконуватися. [PERSON] не вчасно здійснював оплату послуг з газопостачання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на квітень 2013 року склала у розмірі 50215 грн. 95 коп. Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. Відповідно до положень п. 6 Постанови Кабінету Міністрів від 09 грудня 1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», передбачені випадки, за яких припиняється газопостачання, зокрема у разі порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання встановлених у п. 17 Правил. У зазначених випадках газотранспортне підприємство зобов'язане проінформувати споживача про причини припинення газопостачання. За вимогами п. 17 Правил розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць, а оплата за надані протягом розрахункового періоду послуги вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. За вимогами п. 19 у разі, якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних 5 днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі не сплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою його вручення) газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання. У встановленому законом порядку, відповідачем 03 січня 2013 року, на адресу [PERSON] було надіслане попередження про припинення газопостачання, в якому ПАТ «Дніпрогаз» повідомив позивача про наявність заборгованості за спожитий природний газ в сумі 30742 грн. 39 коп., та про відключення його будинку від системи газопостачання вразі не погашення заборгованості за спожитий газ. За положенням п. 7 Постанови Кабінету Міністрів від 09 грудня 1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. У разі самовільного відновлення споживачем газопостачання здійснюється механічне від'єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу. 26 червня 2013 року відповідачем було припинено газопостачання до домоволодіння позивача по [ADDRESS], зазначені дії обґрунтовувалися наявністю заборгованості по оплаті послуг з газопостачання у розмірі 50125 грн. 95 коп. Відповідно до складеного працівниками ПАТ «Дніпрогаз» акту про відключення газу від 26 червня 2013 року здійснено відключення домоволодіння по [ADDRESS] шляхом встановлення скоби на ввідному газопроводі у зв'язку з заборгованістю по сплаті за надані послуги з газопостачання (а.с.17). Згідно п. 9 Правил надання населенню послуг з газопостачання, відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах, після усунення порушень та повної сплати заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні беззаперечно встановлено факт правомірності дій відповідача щодо відключення позивача від газопостачання належного йому домоволодіння. Ствердження позивача щодо неправомірності відключення його від газопостачання не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються вищевикладеним, позивач не довів, що відповідачем порушено його права та охоронювані законом інтереси. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити за безпідставністю вимог. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed