Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - диплома спеціаліста про закінчення Державного університету та додатку до диплома. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що у 1998 році вона закінчила навчання у Дніпропетровському державному університеті і отримала диплом спеціаліста серії [NUMBER] від 30 червня 1998 року. Однак у вказаному дипломі її по батькові помилково зазначено як» [PERSON] », в той час як в паспорті громадянина України її по батькові зазначено як [PERSON] . З 16.08.2014 року заявник працевлаштована на посаді викладача української мови та літератури Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпровський регіональний центр професійно-технічної освіти». На теперішній час у вказаному навчальному закладі створюється Єдина Державна баба з питань освіти, куди входять всі дані про викладачів, однак заявник не маже зареєструватися у даній базі, оскільки по батькові зазначене у дипломі та додатку до нього не відповідає зазначеному у паспорті. У зв`язку з наведеним заявник вимушена звернутися до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 28 грудня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у справі на 16.01.2020 року. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляду заяви без участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статті 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 01.09.1993 року зараховано до складу студентів першого курсу денної форми навчання філологічного факультету Дніпропетровського держаного університету та 01.07.1998 року відраховано зі складу студентів денної форми навчання, як таку, що закінчила навчання за спеціальністю «Російська мова та література», Наказом ДДУ від 04.07.1998 року 3 492-с [PERSON] змінено прізвище на « [PERSON] », у зв`язку з укладанням шлюбу і видано диплом НП № 10591509 від 30.06.1998 року. 01.07.1998 року Дніпропетровським державним університетом імені Олеся Гончара заявнику був виданий диплом спеціаліста серії [NUMBER] та додаток до нього. Однак у вказаному дипломі помилково, при перекладі з російської мови, було вказано по батькові заявника [PERSON] як « [PERSON] » , в той час як в паспорті громадянина України по батькові заявника зазначено як « [PERSON] ». Вказані відомості підтверджуються належним чином завіреними копіями наступних документів: архівної довідки № 88-568-820 від 13.11.2019 року; трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] ; диплома серії [NUMBER] та додатку да нього, виданих на ім`я [PERSON] ; свідоцтва про народження серії [NUMBER] , про народження мовою оригіналу - « [PERSON] », свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 20 квітня 1996 року. паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] . Таким чином, аналіз вказаних документів, доданих до матеріалів справи дає підстави дійти висновку про те, що диплом спеціаліста серії [NUMBER] від 30 червня 1998 року, виданий Дніпропетровським державним університетом, на ім`я [PERSON] , належить заявнику. Враховуючи, що встановлення вищезазначеного факту необхідно [PERSON] для реєстрації в Єдиній Державній базі з питань освіти, а тому має для заявника юридичне значення. Враховуючи, що встановлення вищезазначених юридичних фактів, які відповідають вимогам закону, інтересам заявника та повністю доведені дослідженими доказами, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved