Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

В грудні 2019 року представник [PERSON] адвокат Смирнов В. В. звернувся до суду за позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0165 га за адресою [ADDRESS] цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку» та домоволодіння за вказаною адресою, відповідачем було самовільно з порушенням меж земельної ділянки позивача було збудовано металеві ворота з хвірткою та огорожу із сітки-рабиці, що унеможливлює доступ на частину земельної ділянки з тильної та бокової частини будинку та, відповідно - обслуговування будинку. В позовній заяві позивач просить усунути їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом надання позивачу дозволу на знесення частини огорожі із сітки-рабиці в межах належної позивачу земельної ділянки та місцях монтажу на стіні житлового будинку з боку провулка Квіткового, а також металевих воріт із вбудованою хвірткою, встановлених з порушенням меж земельної ділянки позивача впритул до фасадного елементу огорожі належного позивачу домоволодіння, а також шляхом зобов`язання відповідача не перешкоджати позивачу в здійснення таких дій, та огородженні належної позивачу земельної ділянки по периметру відповідно до її меж. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27 грудня 2019 року було відкрито провадження по справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27 грудня 2019 року було відмовлено у задоволені заяви про забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 17.02.2020 року продовжено строк підготовчого провадження. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12 серпня 2020 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.09.2020 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, додатково пояснив суду, що відповідач в добровільному порядку демонтувати огорожу та ворота відмовляється. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, у зв`язку із чим суд здійснює розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0165 га за адресою [ADDRESS] цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку», кадастровий номер 5110137300:55:003:0009, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.11.2015 р. (а.с. 23) та домовлодіння за вказаною адресою, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.03.2016 р. (а.с. 8-10). Відповідач є власником Ѕ частини будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 197) З висновку експерта № ЕС-2501-1-1465.20 від 17.04.2020 року, виконаного судовим експертом Клівак О. В. на замовлення позивача, копія якого знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що межі належної позивачу земельної ділянки за адресою [ADDRESS] порушені внаслідок монтажу відповідачем [PERSON] , співвласницею сусіднього домоволодіння за адресою [ADDRESS] , огорожі із сітки «Рабиця» на стіні житлового будинку домоволодіння [ADDRESS] , з боку провулка Квіткового, а також металевих воріт із вбудованою хвірткою впритул до фасадного елементу огорожі домоволодіння [ADDRESS] , чим створені перешкоди власниці земельної ділянки власниці земельної ділянки кадастровий номер 5110137300:55:003:0009, [PERSON] у користуванні вільною від забудови частиною цієї земельної ділянки, що межує із землею [PERSON] , зокрема для обслуговування та ремонту будівель домоволодіння [ADDRESS] з тильної та бокової сторони (а.с. 76зв.) Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами сторони позивача, про те, що встановленням воріт із хвірткою та огорожі, відповідач порушила право власності позивача на належну їй земельну ділянку та домоволодіння. Проте, порушене право позивача не може бути захищено судом в обраний позивачем спосіб з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Враховуючи, що спірну частину огорожі та браму було встановлено відповідачем на земельній ділянці позивача без її дозволу та згоди, суд доходить висновку, що до правовідносин, що склались між сторонами спору підлягають застосуванню норми, що регулюють наслідки самочинного будівництва. Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Таким чином, законом визначений ефективний спосіб захисту прав власника земельної ділянки у разі здійснення на ній самочинного будівництва шляхом знесення такого майна особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, проте таких вимог позивачем заявлено не було. Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача, підстави для стягнення їх з відповідача відсутні.

Outcome: dismissed