Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

В грудні 2020 року позивач Правобережне УСЗН ДМР звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення коштів у розмірі 7440,54 грн., в рахунок незаконно отриманої житлової субсидії та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач у лютому 2016 року звернувся до УПСЗН із заявою про призначення житлової субсидії з лютого 2016 року за місцем свого проживання. Зазначає, що призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг регламентується Положенням «Про порядок призначення житлових субсидій», затвердженим постановою КМУ від 21.10.1995р №848 зі змінами. В результаті проведеної відділом державних соціальних інспекторів Управління перевірки правильності та повноти інформації даних, наданих для призначення житлової субсидії встановлено, що [PERSON] не надав інформацію щодо змін у складі зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, зокрема наявність дружини, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів, у вигляді субсидії з 01.10.2018 року по 31.01.2020 року в сумі 7440,54 грн. За результатами перевірки відповідачу надіслано повідомлення про необхідність повернення в добровільному порядку надміру отриманої субсидії на рахунок Управління, однак, відповідач надміру отриману житлову субсидію у добровільному порядку не повернув, у зв`язку з чим, органи соціального захисту вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 18.02.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як одержувач житлової субсидії за адресою: [ADDRESS] . 11.02.2016 року Відповідач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради (правонаступником якого є позивач) з заявою про призначення житлової субсидії, яка призначається згідно із Положенням про порядок призначення житлових субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (надалі - Положення). [PERSON] у заяві зобов`язався у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень), протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. Також, [PERSON] у заяві зобов`язався у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень), протягом місця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. Відповідно до декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 11.02.2016 року, поданої [PERSON] , за вищевказаною адресою він зареєстрований один. Після надходження усіх необхідних відомостей житлову субсидію відповідачу призначено з січня 2016 року і надалі згідно п.14 Положення (в редакції від 30.10.2015 року). Таким чином, відповідачу автоматично призначалась субсидія на наступні періоди. Згідно відомостей про розрахунок субсидії [PERSON] отримував субсидію з лютого 2016 року по 31.01.2020 року включно. Обгрунтовуючи позов, УСЗН зазначало, що Постановою КМУ від 27.04.2018 року № 329 до Положення внесено суттєві зміни щодо обчислення сукупного доходу сім`ї, яка звертається за призначенням субсидії, зокрема: - абз.З п.9 під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються; - абз. 16 п. 16 громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема зміни у складі сім`ї члена домогосподарства. У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація. Позивачем визнавалося, що у травні 2018 року відповідачем не було надано нової заяви та декларації, тобто розрахунок субсидії проводився з урахуванням доходів лише зареєстрованих членів домогосподарства. 20.09.2019 року Центром надання адміністративних послуг надано довідку про склад сім`ї в якій зазначено що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 2 особи, а саме - [PERSON] , [INFO] (зареєстрований з 18.04.2008 року), та [PERSON] , [INFO] (зареєстрована з 20.09.2002 року). В подальшому на уточнення щодо складу зареєстрованих отримано роз`яснення, що [PERSON] знято з реєстрації 02.07.2012 року. Вдруге, на запит управління 25.11.2019 року Центром надання адміністративних послуг надано довідку про склад сім`ї в якій зазначено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 1 особа, а саме - [PERSON] . 31.01.2020 року управлінням було отримано з Укрпошти кур`єрською доставкою заяву відповідача про призначення житлової субсидії від 28.01.2020 року та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. В заяві було зазначено, що [PERSON] , яка є дружиною заявника, вже 4 роки проживає разом з дочкою в США, Округ Гвіннетт, Штат Джоржія . На підставі отриманих даних управлінням було прийнято рішення розглянути особову справу відповідача комісійно. 19.02.2020 року комісією з надання житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям Дніпровської міської ради Правобережного УСЗН по Чечелівському району було прийнято рішення про припинення житлової субсидії відповідачу. Управлінням було проведено перерахунок житлової субсидії і визначено суму надміру отриманих коштів у розмірі 7 440,54 грн.: -2 689,71 грн. - за період з 01.10.2018 року по 31.01.2019 року; -2 083,02 грн. - за період з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року; -2 667,81 грн. - за період з 01.10.2019 року по 31.01.2020 року. Таокж, УСЗН на адресу відповідача неодноразово були направлені повідомлення про припинення надання житлової субсидії та про повернення переплаченої суми № 342ч від 25.02.2020 року, № 576ч від 13.04.2020 року та № 1322ч від 11.09.2020 року. Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, за якої воно було набуте, згодом відпала. Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі - Положення) передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. Згідно пункту 2 постанови КМУ №329 від 27 квітня 2018 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанова Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1022» з 1 травня 2018 року призначені житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв і декларації, якщо у складі, домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства. Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у будинку осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пунктом 13 Положення покладено на отримувача субсидій. Тобто, механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради не було надано жодного доказу того, що [PERSON] був обізнаний про необхідність з 01.05.2018 року подати нову заяву і декларацію, у тому числі стосовно свого сімейного стану. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді житлової субсидії саме з недобросовісністю набувача, яку згідно частини першої статті 81 ЦПК України має довести позивач. [PERSON] з 1 травня 2018 року до 31 січня 2020 року не подавав нових заяв та декларацій, тобто саме позивач допустив порушення вимог п.2 Постанови КМУ №329 від 27.04.2018 року і безпідставно призначав йому субсидію протягом вказаного періоду, більше того, позивачем не доведено, що у складі домогосподарства відповідача (зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб), взагалі відбулися зміни. Позивачем не заперечувалося, що протягом призначення субсидії, відповідач за адресою [ADDRESS] - проживав один, в свою чергу, сам факт перебування у зареєстрованому шлюбі, з урахуванням постійного окремого проживання дружини закордоном, жодним чином не свідчить про зловживання з боку відповідача. Отже зі сторони відповідача відсутня недобросовісність і нема підстав відповідно до ст. 1215 ЦК України для стягнення з нього незаконно призначеної позивачем субсидії. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном. Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява №29979/04, від 20 жовтня 2011 року). Загалом, належне урядування, тобто процес прийняття рішення та подальше його впровадження/невпровадження, має декілька основних характеристик і означає: врахування потреб найбільш вразливих верств суспільства під час прийняття рішень; вимагає повного захисту прав людини; прозорість прийняття рішень, тобто інформація є у наявності у достатній кількості, у зрозумілій формі та є вільно доступною для тих, кого може стосуватись це рішення, чи його введення в дію; підвищення обізнаності громадян про їхні права під час звернення за одержанням послуг, покращення спроможності органів публічної влади та державних установ на місцях оцінювати свої послуги з погляду принципів верховенства права й належного врядування, зменшення прогалин і недоліків у цій сфері; відкритість, тобто державні органи мають працювати відкрито і також викладати мовою, яка є доступною для всіх громадян; відповідність (узгодженість) - політика та усі заходи мають бути взаємоузгодженими та зрозумілими. Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява №30856/03, від 02 грудня 2011 року). Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 31липня 2019 року №583/168/17. Враховуючи встановлені у справі обставини, відсутність умислу щодо навмисного не подання інформації стосовного свого сімейного стану та складу членів домогосподарства, який був незмінним протягом всього часу призначення субсидії, а також необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 7440,54 грн, може призвести до покладення на [PERSON] , віднесеного до чутливої соціальної категорії громадян, з урахуванням практики ЄСПЛ, надмірного тягаря. Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання що позивач (платник грошових коштів) не довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів), а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення переплати бюджетних коштів. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 2 102 грн, оскільки у позові відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed