Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

В вересні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку відповідач не надає та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання свого сина, а тому позивачка змушена звернутися до суду, для вирішення питання щодо сплати аліментів та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини на її користь у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Позивачка надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4), який проживає разом з позивачкою. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, але рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року, шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, від першого шлюбу має малолітнього сина - [PERSON] , сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач фізично здоровий, від першого шлюбу має малолітнього сина, але добровільно матеріальну допомогу йому не надає, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, а також, те що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини від шлюбу з позивачкою, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки та стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини, у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, починаючи стягнення з 03 вересня 2019 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved