Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності до судового розгляду справи від нього не надійшло. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що з 15 червня 2012 року до 01 вересня 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбних відносин з відповідачем, але вже після розірвання шлюбу, [INFO] вона народила сина [PERSON], в актовому записі про народження та у свідоцтві про народження відповідач записаний батьком дитини. З моменту народження і до теперішнього часу малолітній син [PERSON] знаходиться на її вихованні та утриманні. В зв'язку з тим, що відповідач не надавав матеріальну допомогу ні на її утримання, ні на утримання сина, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 квітня 2013 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку на утримання сина, і рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 жовтня 2013 стягнуті аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно на її утримання. Але відповідач ухиляється від сплати аліментів, заборгованість відповідача по аліментам на утримання дружини станом на 27 січня 2014 року становить 5980, 64 грн., заборгованість відповідача по аліментам на утримання малолітнього сина [PERSON] станом на 27 січня 2014 року становить 6883,34 грн., що свідчить про відсутність у відповідача зацікавленості щодо життєзабезпечення сина, при тому, що дитина з шести місяців страждає на алергічний діабет, анемію, часто хворіє, потребує збалансованого харчування, коштовних медичних препаратів. Вона намагалася притягти відповідача до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів, але кримінальне провадження було закрите в зв'язку з відсутністю в діянні відповідача складу злочину кримінального правопорушення, оскільки він лише на протязі п'яти місяців ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, але при цьому слідчим встановлено, що на протязі п'яти місяців відповідач позбавляє свою дитину матеріальної допомоги, якої вона надзвичайно потребує. [PERSON] не має ніякого наміру та бажання спілкуватися із сином, а має на меті завдати їй, позивач, та дитині моральних страждань, досягти самовпевненості за рахунок сліз, жаху та болю, і тому звернувся до органу опіки та піклування, а потім і до суду з вимогами щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини та щодо часу його спілкування з дитиною. Син, якому виповнилося всього 1 рік та 4 місяці, відноситься до відповідача, як до чужої людини, оскільки не знає батька з народження, дитини навпаки боїться відповідача, плаче та впадає в істерику, коли бачить відповідача. Зустрічаючи її на вулиці під час прогулянок із дитиною, відповідач починає гучно виражатися в її бій бік нецензурною лайкою, намагається силоміць відібрати сина, хватає її за одяг, ображає та застосовує до неї фізичне насилля, погрожує фізичною розправою. В зв'язку з чим вона неодноразово зверталася до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ із заявами щодо прийняття належних заходів для припинення протиправних дій відповідача, які завдають непоправного впливу, насамперед для психічного здоров'я дитини, але всі її заяви залишаються без належного реагування. Наполягаючи на зустрічах із сином, всі бійки та сварки відповідач вчиняє на очах маленької дитини, завдаючи дитині та їй моральних страждань. Вона, як мати, не можу допустити морального каліцтва своєї дитини, і не можу довірити сина неадекватній людині, якою є відповідач. Всі дії відповідача свідчать про планомірне знущання, насамперед, над дитиною, над її психікою, що призводить до руйнування загальних стереотипів дитини щодо особи свого батька, і що в подальшому може призвести до погіршення психічного стану здоров'я її сина. За таких обставин, вважає, що [PERSON] повинний бути позбавлений батьківських право щодо сина [PERSON]. Позивач [PERSON] до судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов по суті та за обставинами справи підтримала в повному обсязі, просить ухвалити рішення про задоволення позову, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення про задоволення її позову, їй роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Представники третіх осіб Органу опіки та піклування виконкому Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради, Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, до судового розгляду справи від представників надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та представників третіх осіб згідно вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України судовою повісткою, яка була вручена відповідачу в приміщенні суду та смс - повідомленнями, які направлялися відповідачу на номер телефону [NUMBER], про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що відповідач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд, з її згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - копія паспорту позивача (а.с. 9-10), якою підтверджується її особа громадянина України; - свідоцтво про шлюб (а.с. 11), свідоцтво про розірвання шлюбу ( а.с. 12), якими підтверджується факт перебування сторін у справі у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2012 року до 01 вересня 2012 року; - свідоцтво про народження [PERSON], [INFO] ( а.с. 13), яким підтверджується походження дитини від [PERSON] та [PERSON]; - виконавчі листи ( а.с. 14,15), якими підтверджується факт стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її утримання та утримання малолітнього сина [PERSON]; - довідки Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції (а.с. 16, 17, 18), якими підтверджується факт неотримання позивачем від відповідача аліментів на своє утримання та на утримання дитини та факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам станом на 27 січня 2014 року на утримання дружини в розмірі 5980,64 грн., на утримання сина [PERSON] в розмірі 6883,34 грн.; - Витяг із амбулаторної картки [PERSON] (а.с. 19), яким підтверджується факт наявності у малолітнього [PERSON] алергічного діабету, анемії, потреба у збалансованому харчуванні та медичному лікуванні, - Витяг із кримінального провадження, постанова про закриття кримінального провадження ( а.с. 20, 21), якими підтверджується факт звернення позивача 28 січня 2014 року із заявою про порушення щодо відповідача кримінального провадження за ст. 164 ч.1 КК України та факт закриття кримінального провадження від 03 лютого 2014 року в зв'язку з відсутністю складу злочину, оскільки [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на протязі 5 місяців, що недостатньо для кримінального провадження; - рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 жовтня 2013 року ( а.с. 22), яким підтверджується факт визначення способу участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], місце і час їхнього спілкування; - постанова про закриття кримінального провадження від 10 серпня 2013 року ( а.с. 25), яким підтверджується факт закриття кримінального провадження в зв'язку з відсутністю складу злочину, оскільки [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на протязі 4,5 місяців, що недостатньо для кримінального провадження; - висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП від 28 січня 2014 року (а.с. 26), яким підтверджується факт розгляду повідомлення [PERSON] про вжиття заходів щодо [PERSON] , який не виконує рішення суду; - висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП від 29 грудня 2012 року ( а.с. 27), яким підтверджується факт розгляду повідомлення [PERSON] про вжиття заходів щодо [PERSON], який погрожував їй фізичною розправою по мобільному телефону; - повідомлення Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська від 29 грудня 2013 року та від 05 вересня 2013 року (а.с. 28, 29, 31), якими підтверджується факт повідомлення [PERSON] про розгляд її заяв щодо [PERSON]; - висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП від 13 травня 2013 року ( а.с. 30), яким підтверджується факт неправомірних дій [PERSON], вчинених 13 травня 2013 року відносно [PERSON], в ході яких він нецензурно виражався на адресу позивача, погрожував їй фізичною розправою, хватав її за руки та шию, чим завдав фізичного болю; - висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП від 25 січня 2014 року (а.с. 34), яким підтверджується факт неправомірних дій [PERSON], вчинених 24 січня 2014 року відносно [PERSON], в ході яких відповідач нецензурно виражався на адресу позивача, хватав її за одяг та вдарив, чим завдав фізичного болю; - рішення виконкому Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради від 19 червня 2013 року (а.с. 36), яким визначений порядок побачення відповідача з малолітнім сином [PERSON]; - висновок органу опіки та піклування виконкому Дніпровської районної у місті ради від 05 червня 2014 року ( а.с. 57), згідно якого орган опіки вважає недоцільним позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON]. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з'ясувавши обставини та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та відповідні до них правовідносини: Судом встановлено, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2012 року до 01 вересня 2012 року, від якого після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання позивач [INFO] народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач у справі. Також судом встановлено, що з моменту народження дитини відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально дитину не забезпечував, участі у вихованні сина не приймав. В зв'язку з чим за позовом [PERSON] з відповідача [PERSON] рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 квітня 2013 року були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], починаючи з 25 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/3 частки доходів відповідача. ( а.с. 14). Також рішенням Дніпровського районного суду від 28 жовтня 2013 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 02 липня 2013 року ( а.с. 15). Одразу після звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування виконкому Дніпровської районної в місті Дніпродзержинськ ради з заявою про визначення йому порядку побачення з малолітнім сином [PERSON], [INFO], на підставі якої 19 червня 2013 року виконкомом було винесено рішення № 120 про визначення [PERSON] порядку побачення із малолітнім сином а.с. 36). 04 жовтня 2013 року за позовом [PERSON] спосіб участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] визначений рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська таким чином: двічі на тиждень в п'ятницю та суботу протягом двох годин, з 17.00 до 19.00 годин, в присутності матері [PERSON]; в святкові дні: Новий рік, 31 грудня, день народження дитини, день народження [PERSON], [INFO], день народження матері [PERSON] - [PERSON], [INFO], протягом двох годин, з 17.00 годині до 19.00 годині, в присутності матері дитини (а.с. 24). Не зважаючи на стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина та на утримання дружини, відповідач належним чином рішення суду не виконує, аліменти у визначеному судом розмірі та у визначені судом строки не сплачує, в зв'язку з чим станом на 27 січня 2014 року відповідач має заборгованість по аліментам на утримання матері дитини [PERSON] в розмірі 5980,64 грн., та заборгованість по аліментам на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 6883, грн., що підтверджується довідками Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції (а.с. 17, 18). Будь-яку іншу допомогу у вигляді продуктів харчування, одягу та ліків відповідач дитині не надає, при тому, що дитина з шестимісячного віку страждає на алергічний діабет, анемію, часто хворіє, потребує збалансованого харчування, коштовних медичних препаратів, що підтверджується витягом з медичної картки дитини, виданим КЗОЗ ДМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» (а.с. 19). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] 13 травня 2013 року, о 12.30 годині, у дворі будинку [ADDRESS], де позивач гуляла із малолітнім сином [PERSON], у відповідь на відмову позивача надати йому дитину на прогулянку, у присутності дитини нецензурно висловлювався на адрес позивача, погрожував їй фізичною розправою, хватав її за руки та шию, чим завдав їй фізичного болю, що підтверджується висновком за матеріалами ЖЄОЗПВКП № 3324 від 13 травня 2014 року (а.с. 30). Такі ж неправомірні дії скоїв [PERSON] і 24 січня 2014 року під час прогулянки позивача із малолітнім сином [PERSON] у дворі будинку [ADDRESS], куди вона вийшла о 17.00 годині і де її чекав відповідач. Згідно висновку за матеріалом ЖЄОЗПВКП № 686 від 25 січня (а.с. 34), відповідач під час зустрічі нецензурно виражався на адресу позивача, хватав її за одяг та вдарив [PERSON], чим завдав їй фізичного болю. Такі дії відповідача по відношенню до своєї колишньої дружини діють суду підстави вважати обставини, що зазначені позивачем в своїй позовній заяві щодо неправомірної поведінки [PERSON] та залякуванням ним позивача, такими, що відповідають дійсності. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач з моменту народження сина [PERSON] дійсно злісно не виконував своїх батьківських обов'язків, щодо утримання дитини, не піклувався про стан здоров'я дитини, не приймав участь у витратах, пов'язаних із придбанням позивачем медичних препаратів для дитини, яка потребує постійного медичного, не купував для дитини одяг, іграшки та продукти харчування. Наявність рішення суду про визначення способу участі батька у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування не звільняє відповідача від виконання всіх інших батьківських обов'язків по відношенню до дитини, які [PERSON] не виконував і не виконує. І не зважаючи на те, що орган опіки та піклування виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська вважає недоцільним позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], посилаючись на те, що позбавлення батьківських прав є надзвичайним заходом сімейно-правової відповідальності батьків, суд вважає, що [PERSON] належить позбавити батьківських прав, оскільки тільки спілкування з дитиною на дні народження, свята на в інші будні дні, не є турботою про дитину, і не є виконанням тих обов'язків, які покладені законом на батьків дитини. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належним умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них від повільності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, і згідно частини 2 цієї статті вони можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, і одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] повинний бути позбавлений батьківських право щодо його малолітнього сина [PERSON], що, насамперед, направлено на захист прав та законних інтересів дитини.

Outcome: approved