Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], діюча від свого імені, а також від імені та в інтересах [PERSON] як його законний представник, доповнені позовні вимоги позивача визнали в повному обсязі, із варіантом виділу в натурі зі спільної часткової власності частини житлового будинку [ADDRESS] та порядком користування земельною ділянкою, запропонованими позивачем згідно графічної частини, що виконана спільно сторонами та міститься у матеріалах справи, - погодилися, просили розглянути справу за їхньої відсутності. Позивач, його представник на задоволенні доповнених позовних вимог наполягали, просили їх задовольнити в повному обсязі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS], оформленого на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] станом на 12.12.2013р.; копія свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1999р. № 422; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS], оформленого на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] станом на 15.08.2014р. із варіантом виділу в натурі зі спільної часткової власності частини спірного житлового будинку та порядком користування земельною ділянкою, запропонованими позивачем згідно графічної частини; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO]; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - померла [INFO]; копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON]; копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON]; копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачу у справі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1999р. № 422 належить 1/7 частина житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Інші 6/7 частин вищевказаної нерухомості належать на праві спільної часткової власності відповідачам у справі, у тому числі і за рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 20.06.2014р., за яким за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності на відповідні частини нерухомості в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] Вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 935 кв.м., про що свідчить генеральний план від 22.06.1963р. Фактично у спірному житловому будинку в даний час існують квартири, якими сторони у справі користуються, тобто ними в добровільному порядку здійснено поділ будинку, внаслідок якого у користування позивача знаходяться наступні приміщення: приміщення 11 (кімната) площею 19,60 кв.м.; приміщення 2 (кухня) площею 4,10 кв.м.; приміщення 1 (коридор) площею 4,90 кв.м. Приміщення 1, 2 позивач добудував самостійно за власний рахунок, чого відповідачі не оспорюють, він встановив огорожу, яка має самостійний вихід. Таким чином, між сторонами фактично здійснено поділ житлового будинку, однак між ними виникають спори щодо користування та володіння нерухомістю та земельною ділянкою, на якій вона розташована. У зв'язку із цим, вбачається необхідність у юридичному закріпленні права позивача на виділ в натурі зі спільної часткової власності частини житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою між її користувачами. Заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, ст. 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. За визначенням ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Зі ст. 364 ЦК України виходить, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Як передбачено ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди вирішують спори, пов'язані з правом приватної власності на жилі будинки, залежно від заявлених вимог: виділ частки з будинку (поділ будинку) або визначення порядку користування жилим будинком. За п. 7 вищевказаної постанови ПВСУ в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Рад. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Як роз'яснив п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р., одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. Виходячи з вищенаведених положень законодавства, з урахуванням того, що спірний житловий будинок перебуває у спільній власності сторін у справі, між якими у позасудовому порядку не досягнута згода про виділення частки нерухомості позивачу, не визначено також і порядок користування спільною земельною ділянкою, суд,

Outcome: approved