Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Позивач звернувся до суду з позовом, якими висунув вимогу про розірвання шлюбу із [PERSON] . Зокрема, позов умотивував тим, що 13 лютого 2013 року уклав шлюб з відповідачкою, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей. Позивач, при цьому, посилався на те, що протягом останніх років сімейне життя із відповідачкою поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час веденні спільного господарства та спільне проживання остаточно припинені, відповідачка із дітьми проживає окремо, що унеможливлює підтримання нормальних сімейних відносин. Збереження шлюбу суперечить правам позивача, так як відповідачка має діаметрально протилежні погляди на шлюбі і сім`ю, нехтує сімейними цінностями, що спричиняє позивачу душевні страждання. За таких обставин, позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 13 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 04. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Підготовче провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2019 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2019 року провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.1 ст. 251 ЦПК України у зв`язку із наданням сторонами строку на примирення. \~ \~ \~ \~Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2020 року провадження у справі відновлене за ініціативою суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позиція учасників справи \~ \~ \~ \~Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, про його дату час і місце повідомлений належно, надав письмову заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Паралельно позивач висловив позицію щодо підтримання свого позову, оскільки примирення із відповідачкою не відбулося. \~ \~ \~ \~Крім цього, позивач вказав на відсутність із його боку заперечень проти ухвалення судом рішення на стадії підготовчого провадження. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання також не прибула, надала письмову заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує через те, що примирення із позивачем не відбулось. \~ \~ \~ \~Проти ухвалення судового рішення на стадії підготовчого провадження не заперечувала. \~ \~ \~ \~За таких обставин, на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачем позову, суд вправі ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у порядку ст. 206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~При цьому, суд не установив будь яких фактів і обставин, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а як наслідок, не убачав підстав для відмови у прийнятті визнання ним позову і продовження у зв`язку із цим судового розгляду. \~ \~ \~ \~Тому, за таких обставин, суд ухвалив рішення на даній стадії процесу на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів позивача Тож, суд, перевіривши доводи і обгрунтованість висунутих позивачем вимог, оцінивши надані йому докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до такого. Як вбачається із оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області 13 лютого 2013 року, сторони уклали шлюб цього ж дня, про що складено відповідний актовий запис №04. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6,7). Однак, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття ж 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Крім того, за ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Але кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин або до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Та як слідує із позовної заяви, сторони на час розгляду справи шлюбні відносини фактично припинили, примирення між ними не відбулось, що слідує із їхніх заяв, а тому таке дає суду підстави вважати, що вони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, окрім цього, виходив із положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, за якою обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Тому з урахуванням такого, проаналізувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки такого роду сімейні відносини позбавляють їх можливості реалізації прав, передбачених, зокрема, Сімейним кодексом України. Водночас, згідно із положеннями ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову у цьому випадку не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з урахуванням ще й того факту, що діти сторін на час ухвалення рішення досягли віку понад один рік. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, обставини, на які посилається позивач і які визнала, у свою чергу, відповідач, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін, як подружжя, і збереження їх формального шлюбу суперечить їх же інтересам, а тому такий шлюб, згідно вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, підлягає розірванню, а позов, відповідно, задоволенню. При цьому, за правилами ч. 2\~ ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом він припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3\~ст. 115 СК України). Щодо розподілу судових витрат Суд, окрім цього, за імперативною вимогою ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачем позову, вважає за необхідне вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 384,20 грн. І з цих мотивів,

Outcome: approved