Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

В вересні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, згідно якого просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 20 817, 29 грн. та судовий збір в розмірі 1 921 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 09.02.2017 року по вул. Межигірська, 56, в м. Києві , з вини [PERSON] , який керував автомобілем марки «Mercedes-Benz ML 320», державний номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП). В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . При цьому, посилаючись на положення ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», позивач вказує, що у зв`язку з настанням страхової події, ним було здійснено виплату страхового відшкодування (за вирахуванням ПДВ) потерпілій особі в розмірі 20 147, 29 грн. Разом з тим, враховуючи те, що після проведення виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, останній звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 30.09.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява позивача, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без участі його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 09.02.2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mercedes-Benz ML 320», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та належного [PERSON] на праві власності транспортного засобу марки «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер [NUMBER] . При цьому, відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 04.08.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи. Водночас, в результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . При цьому, як встановлено, на день вчинення ДТП відповідач не мав чинного Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Положеннями ст. 22 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. При цьому, як передбачено п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (його представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Як встановлено в судовому засіданні, згідно Звіту №39504 від 06.03.2017 року, яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер [NUMBER] , визначено в розмірі 25 686, 22 грн., позивачем було видано наказ №1422 від 13.02.2018 року, відповідно до якого позивач виплатив [PERSON] суму відшкодування у розмірі 1 714, 43 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №901939 від 13.02.2018 року, також, було видано наказ №296 від 11.01.2018 року, відповідно до якого позивач виплатив [PERSON] суму відшкодування у розмірі 18 432, 86 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №354081 від 12.01.2018 року. В свою чергу, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. У зв`язку із тим, що на момент ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про стягнення з [PERSON] витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування та витрат, сплачених позивачем за вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до Звіту № 470/17 від 06.03.2017 у загальному розмірі 20 817, 29 грн. (20 147, 29 + 670, 00=20 817, 29), підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved