Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: домоволодінням № 15 по вул. Кості Пестушка (раніше Січнева) в м. Дніпрі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що вона є власником вищевказаного домоволодіння, в якому зареєстрована її сестра, відповідач у даній справі. Фактично відповідач не проживає у вказаному домоволодінні з початку 2013 року і по теперішній час. З того ж часу вона не сплачує за комунальні послуги, у звязку з чим позивач вимушена самостійно сплачувати комунальні рахунки у надмірному для неї розмірі. При цьому, реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди у оформленні субсидії за користування комунальними послугами. Повертатися до України відповідач не має наміру, але де саме вона перебуває позивачу не відомо. Тому, у звязку з цими обставинами, вона була змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві і зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути дану справу без участі представника департаменту і ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником домоволодінням № 15 по вул. Кості Пестушка (раніше Січнева) в м. Дніпрі, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 11.08.2017 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 4-808. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 21832132, що підтверджується Витягом з даного реєстру від 11.08.2017 року за № 94311934 (а.с.5). В належному [PERSON] домоволодінні № 15 по вул. Кості Пестушка (раніше Січнева) в м. Дніпрі з 15.07.2003 року зареєстрована [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.10.2018 року (а.с.6) і відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 23.10.2018 року за вих. № 3501/2 (а.с.14). Проте, [PERSON] вже понад шість років не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актом від 09.01.2019 року, який складений сусідами по місцю реєстрації відповідача - [PERSON], [PERSON] і [PERSON], підписи яких засвідчені головою квартального комітету № 10 Чечелівського району м. Дніпра, і згідно з яким відповідач в спірній квартирі не проживає з початку 2013 року, її особисті речі в домоволодінні відсутні, як відсутні і сліди її проживання в ньому. При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивач, як власник домоволодіння, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права власності і розпоряджання своїм майном. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації вже понад шість років, а її реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов і визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: домоволодінням № 15 по вул. Кості Пестушка (раніше Січнева) в м. Дніпрі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved