Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

В грудні 2020 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 22.07.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 294 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спору про місце їх проживання після розірвання шлюбу немає. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами значно ускладнилися, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім`ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Спору щодо поділу спільного майна немає. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню підлягає на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено та перевірено доказами, 22.07.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 294 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] , про що надана копія свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов*язків не виконують. На думку суду, шлюб між сторонами не може бути збережений,їх взаємини свідчать про відсутність ознак сім*ї,примирення між ними за такий тривалий час не відбулося. Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя і збереження сім*ї неможливе,оскільки збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу. Конкретні обставини даної справи вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та відповідача,порушує особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами. Позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги від 30.12.2020 р., укладений із [PERSON] , акт прийому-передачі виконаних робіт від 30.12.2020 р., квитанції про сплату позивачем [PERSON] 1200 грн. витрат на правничу допомогу. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки відповідачем не ставилось питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, сам розмір таких витрат є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а тому вимога позивача про стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу в сумі 1500 грн. підлягає задоволенню. На підставі ст.105,110,112 СК України, ст.12,13,76,81,141,258,259,265,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved