Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просила розглянути справу за її відсутності. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якому вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні наступні документи: копія свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER]; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.10.2013р. № 35472980; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], паспорт складений 18.12.2013р.; копія договору від 17.02.1979р.; копія акту від 12.02.1979р.; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON]; копія повторного свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER]; копія витягу державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 28.12.2013р. № 00013252312; копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини, посвідчена приватним нотаріусом, зареєстровано в реєстрі за № 4264; копія заяви про відмову від спадщини, засвідчена приватним нотаріусом, зареєстровано в реєстрі за № 1996; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.01.2014р.; квитанція про сплату судового збору. Суд ухвалює рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], померлого [INFO] Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Під час життя [PERSON] будь-яким чином не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є позивач [PERSON] (донька спадкодавця) та відповідач [PERSON] (дружина спадкодавця). Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Відповідач по справі не зверталась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, крім того, вона відмовилась від спадщини на користь позивача, про що свідчать заява яка міститься в матеріалах справи. Після смерті батька позивач у встановлений законодавством 6-місячний термін для прийняття спадщини звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак нотаріус відмовив їй видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки надати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно неможливо, т.я. в електронний реєстр прав нерухомості будинок не внесений. Позивач, це пояснює тим, що його батько за життя не встиг зареєструвати своє право власності належним чином. Тому, позивач була вимушена звернутися суд. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що по справі мають місце правовідносини, пов'язані із спадкуванням за законом. Позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного: ст.1216 ЦК України визначає, що спадкоємством є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ч.1ст.1217 ЦК України визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відкриття спадщини регулюється нормою ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття до нотаріальної контори (ч.1ст.1269 ЦК України), суд приходить до висновку про те, що її права на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS], є невизнаними. Позивач та відповідач є спадкоємцями за законом першої черги. Відповідач [PERSON] не заперечують проти визнання за позивачем вищезазначеного спадкового майна спадкодавця, крім того відмовились від спадщини на користь позивача, про що свідчать нотаріально завірена заява про відмову від спадщини, які містяться в матеріалах справи. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, що передбачене нормою ст.1241 ЦК України, немає. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька, знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, однак, не може оформити її у зв'язку із обставинами, що не залежать від неї. Підстав, які б не дозволяли перехід права власності від померлого [PERSON] до позивача, судом не встановлено. Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п.11ч.1ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності [PERSON] припинилось у зв'язку з його смертю, а право власності позивача може виникнути тільки на підставах, які не заборонені законом, у тому числі у разі спадкування. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: partial