Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Виклад позиції позивача та відповідь на відзив. Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати договір оренди землі від 22 липня 2014 року, укладеного між Головним управлінням Держземагенством в Харківській області та [PERSON] , зареєстрований у Кегичівському районному управлінні юстиції 24 липня 2014 року №14657873 та повернути земельну ділянку площею 109,2829 га з кадастровим номером 6323183700:04:000:0226, що знаходиться за межами населеного пункту на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області державі. В обґрунтування свої позовних вимог вказує, що Кегичівським відділом Первомайської місцевої прокуратури під час вивчення питання законності використання земельних ділянок на території Кегичівського району Харківської області виявлені порушення вимог законодавства у частині недотримання умов та цільового використання земель сільськогосподарського призначення державної власності. Зокрема п. 1 наказу Головного управління Держземагенства у Харківській області від 27 червня 2014 року №1413-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано в оренду [PERSON] земельну ділянку площею 109,2829 га для сінокосіння і випасання худоби із земель державної власності. На підставі зазначеного наказу, 22 липня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та [PERSON] укладено договір оренди землі, яким останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пасовище) площею 109,2829 га для сінокосіння і випасання худоби (кадастровий номер земельної ділянки 6323183700:04:000:0226), нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 422896,90 грн. Положеннями договору передбачено, що земельна ділянка повинна використовуватися орендарем виключно за цільовим призначенням, орендар зобов`язаний використовувати встановлені обмеження в обсязі, передбаченому законом або договором. За результатами вивчення законності використання вказаної земельної ділянки в частині дотримання належних умов та цільового її використання Кегичівським відділом Первомайської місцевої прокуратури 13 червня 2017 року до ЄРДР внесено відомості та зареєстровано кримінальне провадження №42017221400000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України щодо безгосподарського використання земель. Так, згідно протоколу огляду місця події, а саме земельної ділянки від 14 червня 2017 року, показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановлено, що у 2017 році [PERSON] вищевказана земельна ділянка була розорана, оброблена та на ній вирощено горох, у 2016 та 2018 роках - засіяно соняшником. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18 липня 2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використання та охороною земель представниками Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадасту у Харківській області складено акт обстеження земельної ділянки кадастровий номер 6323183700:04:000:0226. Вказаним актом встановлено, що вищезазначена земельна ділянка використовується орендарем як рілля, розорана та засіяна горохом. За результатами перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення від 18 липня 2017 року, яким притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. ґ ч.1 ст. 96 ЗК України та ст. 36 ЗУ «Про охорону земель» та накладено штраф у сумі 170 грн. Відповідно до квитанції від 21 вересня 2017 року вказаний штраф сплачено [PERSON] . Рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відповідачем не оскаржувалося. 04 липня 2018 року стосовно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 53 КУпАП, п. г ч. 1 ст. 211 ЗК України. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 04 липня 2018 року накладено штраф у розмірі 170 грн. Цього ж дня останньому видано припис про усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства України, який на цей час не виконано. Відповідно до квитанції від 08 липня 2018 року вказаний штраф сплачено [PERSON] . Рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відповідачем не оскаржувалося. 02 серпня 2019 року стосовно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 53 КУпАП, п. г ч. 1 ст. 211 ЗК України. 04 вересня 2017 року кримінальне провадження №42017221400000049 за ст. 254 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, так як в розумінні ст. 254 КК України не підтверджено факт настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тривалого знищення родючості землі. Орендована [PERSON] земельна ділянка сільськогосподарського призначення з видом використання - пасовище для сінокосіння, випасання худоби, протягом 2016-2019 років фактично використовувалася як рілля під посів сільськогосподарських культур. Своїми діями орендар самостійно змінив вид цільового використання земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення, в той час коли питання про визначення виду використання земельної ділянки належить до компетенції органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. Разом з цим, згідно положень діючого законодавства та правовою позицією, закріпленою у постанові Вищого господарського суду України від 12 червня 2014 року у справі № 915/1691/13, самостійна зміна орендарем виду використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення не допускається. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків, встановлених договором оренди землі, і порушенням вимог чинного законодавства, що регулює вказані правовідносини, договір оренди землі, укладений між [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства в Харківській області від 22 липня 2014 року підлягає достроковому розірванню, а земельна ділянка поверненню у розпорядження держави. Позиція відповідача. [PERSON] вважає, що позовна заява не відповідає вимогам матеріального права, а відтак не підлягає задоволенню. Вказує, що умовами договору оренди землі не визначено будь-яких обмежень діяльності орендаря на землях сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій. При цьому, діючим законодавством не визначено вичерпного переліку сільськогосподарських культур, які можуть вирощуватись на землях, призначених для пасовищ, сінокосіння та випасання худоби. Проаналізувавши норми законодавства, вказує, що сіножаті та пасовища - це земельні ділянки, які можуть бути розорані з метою їх докорінного поліпшення та які використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасу худоби. В зв`язку з несприятливими умовами в останні роки, а саме тривалими посухами, розповсюдження вітром насіння рослин, земельна ділянка з кадастровим номером 6323183700:04:000:0226 (пасовище) почала втрачати свої продуктивні властивості (культурний травостій не зміг конкурувати з отруйними та шкідливими бур`янами), що призвело до засмічення чагарником, шкідливими рослинами, які в свою чергу, якщо їх не знищити, можуть заподіяти шкоду тваринам. З метою боротьби з ґрунтовтомою та підвищення родючості ґрунту відповідачем починаючи з 2014 року постійно проводяться комплексні заходи з поліпшення земельної ділянки. Це і культуртехнічні роботи шляхом знищення чагарників, заходи з поліпшення і регулювання водного режиму, поліпшення поживного режиму рослин (внесення не лише мінеральних, а нетрадиційного органічного добрива), догляд за дерниною і травостоєм (боронування, дискування, боротьба з бур`янами, проведено посів сидератів сімейства злакових та підсівання трав тощо). Крім цього, на виконання вимог умов договору оренди відповідачем здійснюється заходи з підвищення родючості ґрунтів та зберігання інших корисних властивостей спірної земельної ділянки, зокрема, шляхом докорінного руйнування природної дернини малопродуктивного масиву пасовища зі створенням нового травостою сівбою кращих багаторічних трав тощо. З метою підвищення гумусного стану земельної ділянки та забезпечення її органічним фоном проводяться заходи з удобрення земельної ділянки із поєднанням соломи та сидеральної біомаси, які застосовуються в якості органічного добрива. Таким чином, проведені відповідачем заходи з розорення земельної ділянки з метою докорінного руйнування природної дернини та подальшим посівом сільськогосподарських культур, зокрема, сидератів та підсівання трав не свідчать про розорювання земельної ділянки під ріллю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім цього, для того щоб встановити, що земельна ділянка використовується не за призначенням, тобто з відхиленням від затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою, необхідно не тільки встановити під який вид угідь вони використовуються, а ще й систематичність такого використання. Між тим, відомості щодо систематичного розорювання відповідачем земельної ділянки, про вирощування на ній сільськогосподарських культур задля збирання врожаю, а не для випасання худоби, щодо фактичного збирання врожаю та інших відомостей, які б чітко означали про використання відповідачем земельної ділянки саме як ріллі. Посилання позивача на порушення відповідачем умов договору щодо цільового використання у 2016 році не підтверджено жодними письмовим доказом. Встановлені у 2017-2018 роках при обстеженні земельної ділянки і вказані в актах обстеження земельної ділянки дані про зростання на спірній земельній ділянці сільськогосподарських культур не є достатніми ознаками зміни відповідачем виду використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення з пасовища на ріллю, оскільки ці ознаки свідчать про здійснення відповідачем на земельній ділянці агротехнічних заходів задля підвищення родючості ґрунтів, їх захисту від ерозії, що допускає ГОСТ 26640-85 і що відповідач зобов`язаний був робити згідно з вимогами договору і ст. 37 ЗУ «Про охорону земель». Окрім того, вважає, що факт закриття кримінального провадження №42017221400000049 від 04 липня 2017 року за відсутність складу злочину жодним чином не доводить вини відповідача, а навпаки - доводить її відсутність та безпідставність позовних вимог прокурора. Під час складання матеріалів перевірок відповідачем постійно наголошувалось про здійснення на земельній ділянці певних заходів з поліпшення родючості ґрунтів, проте, відповідачу було роз`яснено, що складання матеріалів перевірки та їх підписання землекористувачем є формальними обставинами. Що не мають жодних правових наслідків. При цьому жодних адміністративних стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн відповідачем у 2017-2018 роках не сплачувалось. Про їх існування та їх сплату відповідачу не відомо, долучені до матеріалів справи копії квитанції не містять підпису відповідача, а отже не є належними доказами. Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 12 грудня 2019 року справа №624/680/19, скасовано постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель - провідний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Зачепилівському, Кегичівському, Красноградському, Нововодолазькому, Сахновщинському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Жорняка Є.Г. про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення від 20 серпня 2019 року №247-ДК/0222По/08/01-19 за ст. 53 КУпАП про накладення штрафу у розмірі 170,00 грн, справу про адміністративне правопорушення закрито через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідач вважає, що здійсненні ним заходи задля підвищення родючості ґрунтів не є істотним порушенням договору оренди і таке порушення ніяк не позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладені договору, оскільки як вбачається з довідки Південного управління Головного управління ДПС у Харківській області від 11 грудня 2019 року заборгованість зі сплати орендної плати відсутня. Доводи позивача про те, що незаконне розорювання пасовищ призводить до погіршення якості ґрунтів та виснаження земель, що завдає значної шкоди земельним ресурсам держави не ґрунтується на матеріалах справи та спростовується висновком за результатами лабораторного обстеження показників якості ґрунтів та порівняльного аналізу матеріалів агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 14 січня 2020 року №158-19/01/27, наданого Харківською філією ДП «Держгрунтохорона», з якого вбачається, що за результатами агротехнічного обстеження спірної земельної ділянки встановлено, аналізуючи порівняльним аналізом, показники якості вищевказаної земельної ділянки сільгосппризначення та

Outcome: approved