Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона 29.06.2012 р. зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконавчому комітеті Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 1. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час діти мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у її утриманні не бере. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. на кожну дитину з моменту подачі позову до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась. Надала до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, за письмовою згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 29 червня 2012 року у Виконавчому комітеті Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 29 червня 2012 року, серія [NUMBER]. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER], виданим Міським відділом державної РАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №354 (повторно) та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER], виданим Міським відділом державної РАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №658. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час діти мешкають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач на даний час добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення. Позивачем у справі не надано суду належних та допустимих доказів щодо стягнення з відповідача твердих грошових сум: 1000 грн. на кожну дитину, визначених позивачем. У зв'язку з чим суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог у такій редакції. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 104,110, 112, 180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: partial