overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

В жовтні 2011 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] з ? частки до 1/8 частки з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 27.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що з 28.02.2003 року по 03.12.2009 року він перебував у шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON]. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 17.08.2010 року з нього на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання їхнього сина у розмірі ? частки від заробітку(доходу) щомісячно починаючи з 19.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. 30.01.2010 року він одружився вдруге, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, а [INFO] він став батьком ще однієї дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [PERSON]. Його теперішня дружина [PERSON] не працює, а знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною і знаходиться на його утриманні. Відповідно до положень Сімейного кодексу України розмір аліментів, встановлений рішенням суду може бути зменшено за рішенням суду в зв?язку із зміною сімейного стану платника аліментів. Тож вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього на утримання сина [PERSON] має бути зменшено до 1/8 частки, від заробітку(доходу) щомісячно, тому в нього і виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, і просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] не погодилася з наведеними вище позовними вимогами, оскільки як батько він зобов'язаний утримувати свою дитину, і увагу не повинен акцентувати тільки на тому, що в нього є інша дитина, тому просить відмовити в позові. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Факт зміни позивачем сімейного та матеріального стану знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема: встановлено, що позивач 30.01.2010 року одружився вдруге, [INFO] у них народилася дочка [PERSON], розмір аліментів, який стягується на утримання сина є значно більшим від тієї суми, яка припадає на утримання дочки. При таких обставинах, суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів до 1/6 частини зі всіх видів заробітку позивача, що відповідає вимогам ст. 183 СК України Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

В жовтні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району та Управління Держкомзему у Старокостянтинівському районі про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,68 га. та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,93 га., що розташовані на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що власником вказаних земельних ділянок був її батько [PERSON], який помер 18 березня 2011 року в с. Пилипи Деражнянського району Хмельницької області. Після смерті батька вона прийняла спадщину і є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки інші спадкоємці відмовились від частки у спадщині, подавши нотаріусу відповідні заяви. Однак, вона не може оформити спадщину, оскільки в державному акті серії ХМ №049634 від 01.10.2004 року, який виданий на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації №318 від 10.12.2003 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,68 га. та в державному акті серії ХМ №049633 від 01.10.2004 року, який виданий на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації №318 від 10.12.2003 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,93 га. допущено помилку в написанні імені батька, а саме записано імя батька як Танас, замість вірного [PERSON]. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі - Вишнопільська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області та Управління Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області також подали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, позовні вимоги визнали повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] (дошлюбне прізвище Щербатюк) [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №84). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, незважаючи на те, що була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 19 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Щербатюк) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 84) від 19.05.2007 року. Також, в шлюбі вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], батьками якої в свідоцтві про народження записані позивач та відповідачка. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження. Однак, спільне сімейне життя сторін не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Майнових спорів у подружжя немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В жовтні 2012 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зобов'язання привести житлове приміщення до попереднього стану. В обґрунтування своїх вимог позивач пояснив наступне. Від [PERSON] до позивача надійшло звернення про збільшення площі балкону відповідачем. У своїй заяви [PERSON] особа зазначила, що збільшення площі балкону в квартирі відповідача призвело до погіршення природного освітлення її квартири, чим порушуються її права як мешканця багатоквартирного будинку. До того ж збільшення розміру балкону призводить до збільшення його маси та як наслідок збільшення тиску на несучі конструкції будинку. Позивач також зазначив, що відповідачу в квітні 2012 року надсилався припис щодо виконання робіт по зменшенню балкону. В травні 2012 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача. Як зазначив позивач, відповідач, на момент звернення до суду, балкон до попередніх розмірів не зменшив, не надав йому дозвільні документи на збільшення балкону. Представник позивача - Мороз С.Ю., у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надала. Представник відповідача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила суд і задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] посилалась на те, що права мешканців будинку [ADDRESS] не порушені. Крім того, представник позивача зазначила, що у даному випадку мав місце поточний ремонт балкону, у зв'зку із його аварійним станом, без здійснення переобладнання або перепланування. Разом із тим, [PERSON] посилається на технічний висновок, який наголошує, що відповідне збільшення розмірів балкону використовувалось лише з метою зміцнення конструкцій, необхідних для заскління балкону. При цьому представник відповідача вважає, що отримання технічного паспорту після здійснення ремонтних робіт на балконі свідчить про те, що ці зміни не є самочинним будівництвом. У своїх письмових запереченнях [PERSON] також зазначила, що заборона на заскління балкону відсутня, оскільки це не належить до самочинного будівництва. Таким чином, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В жовтні 2013 позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в обґрунтування своїх вимог, вказавши, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, ніяких спільних інтересів не мають, мешкають окремо, намір примиритись відсутній, тому просить їх шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Судом встановлено, що рішенням Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 24.02.2014 року встановлено факт належності [PERSON] свідоцтва про укладення шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 28.11.1986р. актовий запис 1112 серії [NUMBER], відповідно до якого сторони в справі одружені, дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON]. Спільних дітей не мають. З вересня 2013р. чоловік і жінка перестали підтримувати шлюбні відносини. Зберігати свою родину сторони не мають наміру, неодноразові спроби примиритись видались марними. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження даної родини стали неможливими, а також, що це суперечить інтересам обох з подружжя. Тому такий шлюб відповідно до ст. 112 СК України необхідно розірвати, а позов - задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.08.2001 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в вересні 2013 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просив суд шлюб розірвати, місце проживання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] визначити з матір'ю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 25.08.2001 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в вересні 2013 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З вересня 2013 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, беручи до увагу згоду позивача [PERSON] вважає необхідним визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] з матір'ю - [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою відповідача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 6.31га, розташована на території Мартинівської сільської ради. Він є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] Він у встановлений законодавством строк не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки в цей період хворів, багато коштів витратив на встановлення надмогильного пам»ятника. Рішенням Ічнянського районного суду від 13 листопада 2013 року позовні вимоги задоволені. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянт посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] і вона, апелянт, як спадкоємець за правом представлення, у встановлений законодавством строк подала заяву про прийняття спадщини, але вона не була залучена до участі у справі як співвідповідач. Апелянт вказує на те, що суд в рішенні не зазначив якими доказами підтверджується захворювання позивача, що стало підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] Позивач є сином померлої [PERSON] Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач пропустив встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв»язку з хворобою, тобто з поважних причин. Проте, з таким висновком суду не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] у встановлений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини за правом представлення звернулась її онука [PERSON] [PERSON] мав звернутися з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до [PERSON], як особи, що прийняла спадщину, і [PERSON] має бути належним відповідачем по справі. За даних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.08.1987 року, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Понад два роки сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирились. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, поясненнями сторін і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На розподілі судових витрат сторони не наполягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому, що спільне життя з відповідачкою не склалося. На теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачкою та збереження сім'ї неможливі. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення за розірванням шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2000 року у Кам'янець-Подільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 480, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Шлюб у позивача первинний, від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис №350, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому, що спільне життя з відповідачкою не склалося. На теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачкою та збереження сім'ї неможливі. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення за розірванням шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 1969 року у Констянтинівській сільській Раді, актовий запис № 39, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Шлюб у позивача первинний, від шлюбу спільних дітей не мають, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюється статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved