Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що 03 березня 2016 року померла його матір [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Амосова, 48. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла своєму сину [PERSON] Позивач звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Амосова, буд.48. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася. Надала заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його. Представник Іванківської сільської ради Бориспільського району також не зявився. Натомість сільський голова [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та проти позову не заперечує. Третя особа [PERSON] надав заяву зі змісту якої встановлено, що він не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу без його участі. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2016 року померла [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її імя (а.с.11). За час свого життя, а саме: 23 листопада 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №265, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла сину [PERSON] (а.с.10). У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №176/2016, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.46). Таким чином він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок. Про що отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1343/02-31 від 02 грудня 2017 року (а.с.19). Як вбачається з довідки №1633 від 09 листопада 2017 року, виданої виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району, згідно записів у погосподарській книзі №13 домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Іванків, вул. Артема, 48, належить [PERSON] (а.с.26). Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок по вул. Амосова, 48 в с. Іванків Бориспільського району житловий будинок був побудований у 1950 році (а.с.21-25). Рішенням Іванківської сільської ради Бориспільського району від 29 січня 2016 року №136-5-VІІ «Про перейменування вулиць та провулків в селі Іванків Бориспільського району Київської області» вул. [PERSON] перейменовано на вул. Амосова (а.с.29). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний будинок. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Амосова, буд.48. На підставі викладеного та

Outcome: approved