Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В цій позовній заяві [PERSON] просила позбавити відповідачку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що згідно рішення Виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради № 61 від 19.03.2014 року, малолітній [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування на час перебування матері під вартою на час слідства та відбування покарання в місцях позбавлення волі. Матір`ю [PERSON] є [PERSON] , відомості про батьки дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідачка була співмешканкою її сина - [PERSON] , з яким проживали однією сім`єю з 2010 року по 2014 рік, від стосунків мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні батька. Відповідачка [PERSON] була засуджена в 2014 році Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за здійснення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Згідно рішення Виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинську ради № 94 від 21 травня 2014 року, її - [PERSON] , призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , визначене місце проживання малолітньої [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS] . За рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 2014 року, з відповідачки на утримання доньки [PERSON] , на її користь, стягуються аліменти. Після відбування покарання (звільнилась у вересні 2018 року), відповідачка повідомила, що не збирається забирати дитину, оскільки не має житла, роботи, хворіє. Крім того, дитина сама не бажає проживати з матір`ю. Відповідачка має реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, але, з власної ініціативи, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо не приймає. Дитина проживає разом з позивачкою, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачка не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків. В наданій до суду письмовій заяві, позивачка [PERSON] просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена у встановленому порядку завчасно, оскільки копія позовної заяви та повістка в дане судове засідання були надіслані відповідачці за місцем її проживання, причини неявки суду не відомі. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, відповідачка до суду не надавала. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначеної відповідачки до суду не надійшло. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачки та провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Південного району Дніпродзержинської міської ради надала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Свідок [PERSON] пояснила, що її мати [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з нею, участі у її житті свідомо не приймає, матеріальної допомоги не надає. Вона і надалі хоче проживати з бабусею [PERSON] . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, третю особу, свідка, за відсутності відповідачки, дослідивши докази, які наявні по справі, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради № 61 від 19.03.2014 року, малолітній [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування на час перебування матері під вартою на час слідства та відбування покарання в місцях позбавлення волі. Матір`ю [PERSON] є [PERSON] , відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідачка [PERSON] була засуджена в 2014 році Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за здійснення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Згідно рішення Виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинську ради № 94 від 21 травня 2014 року, позивачку - [PERSON] , призначено опікуном над малолітньою [PERSON] . Після відбування покарання (звільнилась у вересні 2018 року), відповідачка, з власної ініціативи самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо не приймає. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої начальником житлово-будівельного кооперативу м. Кам`янське «Рубін» від 04.10.2018 року (а.с. 16), [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту про не проживання виданого начальником житлово-будівельного кооперативу м. Кам`янське «Рубін» від 04 лютого 2019 року, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 30), видно, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не мешкає. Згідно висновку Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради від 10.01.2019 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав», орган опіки та піклування - адміністрація Південного району Кам`янської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка [PERSON] в 2014 році була засуджена Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за скоєння злочину та відбувала покарання у місцях позбавлення волі. Після відбування покарання [PERSON] повідомила, що не збирається забирати дитину, оскільки не має житла, роботи та хворіє. З донькою не спілкується, незважаючи на те, що це необхідно для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання донькою освіти, тобто, долею дитини не цікавиться і матеріально її не забезпечує. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради від 10.01.2019 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав», згідно якого адміністрація Південного району міської ради, як орган опіки та піклування дійшла висновку, що позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відповідає інтересам дитини. Враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання малолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально її не утримує, та беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування, заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та мають бути задоволені. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved