Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу по розписці від 14.05.2012 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 30428,16 грн., відсотки (передбачені розпискою в розмірі 24% річних) в сумі 15780,82 грн. та три відсотки річних в сумі 1222,60 грн., а всього 47431 грн. 58 коп.; суму боргу по розписці від 14.01.2013 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 36369,78 грн., відсотки (передбачені розпискою в розмірі 24% річних) в сумі 14104,11 грн. та три відсотки річних в сумі 863,01 грн., а всього 51336 грн. 90 коп.; а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 14 травня 2012 року відповідач взяв у нього в борг суму у розмірі 25000,00 грн. з виплатою 2 % (відсотків) в місяць, тобто 24 % річних, строком на один рік. Крім того, 14 січня 2013 року відповідач також взяв у нього в борг суму у розмірі 30000,00 грн. з виплатою 2 % (відсотків) в місяць, тобто 24 % річних, строком на один рік. На підтвердження отримання від позивача вищевказаних сум в розмірі 25000,00 грн. та 30000,00 грн. відповідачем 14 травня 2012 року та 14 січня 2013 року відповідно, були складені і передані позивачу боргові розписки. Згідно боргової розписки від 14.05.2012 року відповідач зобов'язався повернути позивачу отримані від нього кошти за цією розпискою в сумі 25000,00 грн. з процентами через рік, тобто 14.05.2013 року, а згідно боргової розписки від 14.01.2013 року відповідач зобов'язався повернути позивачу отримані від нього кошти за цією розпискою в сумі 30000,00 грн. з процентами через рік, тобто 14.01.2014 року. Проте, станом на дату звернення до суду, борг відповідачем не повернутий та на неодноразові звернення позивача, щодо повернення отриманих від нього коштів, відповідач ухиляється від покладених на нього обов'язків з повернення боргу та відсотків за користування коштами позивача. Тому, позивач вважає необхідним стягнути з відповідача отримані ним кошти з відсотками в судовому порядку. Оскільки вирішити вищевказане питання про повернення позивачу боргу позасудовим шляхом у останнього не має можливості, він був вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі. Також, зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У судовому засіданні було встановлено, що 14 травня 2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 25000,00 грн., що підтверджується борговою розпискою, яку написав власноручно відповідач. Згідно з розпискою відповідач зобов'язався повернути отримані від позивача в борг гроші через один рік та виплатити 2 % (відсотки) в місяць від отриманої суми, тобто 24 % річних, про що зазначено самим відповідачем в борговій розписці (а.с.7). Крім того, 14 січня 2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 30000,00 грн., що підтверджується борговою розпискою, яку написав власноручно відповідач. Згідно з розпискою відповідач зобов'язався повернути отримані від позивача в борг гроші через один рік та виплатити 2 % (відсотки) в місяць від отриманої суми, тобто 24 % річних, про що зазначено самим відповідачем в борговій розписці (а.с.8). Таким чином, між сторонами були укладені договори позики, на підтвердження яких відповідачем були надані розписки. Позивач виконав свої зобов'язання належним чином, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумі 25000,00 грн. та 30000,00 грн. відповідно, що підтверджується розписками відповідача, в яких він зазначив, що отримав від [PERSON] гроші в сумі 25000,00 грн. та 30000,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та у встановлені розписками терміни не повернув позивачу позики. Тому, суд прийшов до висновку, що отримані відповідачем кошти необхідно стягнути в примусовому порядку. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Так, борговими розписками передбачена винагорода позивача за користування його грошовими коштами відповідачем у вигляді 24 % річних від отриманих сум. Таким чином, 24% річних за користування грошима позивача по розписці від 14.05.2012 року, станом на 29.12.2014 року, складають 15780,82 грн., а по розписці 14.01.2013 року складають 14104,11 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевказаного, позивачем були нараховані відповідачу: - інфляційні втрати: по розписці від 14.05.2012 року за період з 14.05.2013 року по 29.12.2014 року в сумі 5428,16 грн. (а.с.5) та по розписці від 14.01.2013 року за період з 14.01.2014 року по 29.12.2014 року в сумі 6369,78 грн. (а.с.6); - три проценти річних від простроченої суми: по розписці від 14.05.2012 року за період з 14.05.2013 року по 29.12.2014 року в сумі 1222,60 грн. (а.с.9) та по розписці від 14.01.2013 року за період з 14.01.2014 року по 29.12.2014 року в сумі 863,01 грн. (а.с.10). Три проценти річних від простроченої суми розраховані наступним чином: 3% / кількість днів прострочення = 0,008219 (сума основного боргу х 0,008219 / 100) х кількість днів прострочення зобов'язання = сума 3 % річних. За таких обставин, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу по розписці від 14.05.2012 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 30428,16 грн., відсотки (передбачені розпискою в розмірі 24% річних) в сумі 15780,82 грн. та три відсотки річних в сумі 1222,60 грн., а всього 47431 грн. 58 коп.; суму боргу по розписці від 14.01.2013 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 36369,78 грн., відсотки (передбачені розпискою в розмірі 24% річних) в сумі 14104,11 грн. та три відсотки річних в сумі 863,01 грн., а всього 51336 грн. 90 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 987 грн. 69 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved