Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 02.01.2020 [PERSON] звернулася з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , що зареєстрований 20.11.2012 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайнного управління юстиції Житомирської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на шлюб та сім`ю. З лютого 2019 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. Відповідач до суду спрямував заяву від 13.02.2020 про визнання позову. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 16.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. У підготовче засідання сторони не з`явились, до суду спрямували заяви про розгляд справи за їх відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до свідоцтва про шлюб, 20 листопада 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайнного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4). Зі свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони є батьками: [PERSON] , який народився, [INFO] . Норми права, які застосував суд Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановляє рішення у підготовчому судовому засіданні у випадку визнання відповідачем позову. За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оцінка аргументів сторін, висновки суду Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, сторони спільно не проживають, не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх заяви, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб належить розірвати. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачем позову, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд повертає позиваці з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 384,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 384,20 грн витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved