Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

В грудні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом до відповідача ТОВ «Нова Пошта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок втрати вантажу. В обґрунтування позову зазначено, що 12.12.2019 року позивачем через Олександрійське відділення ТОВ «Нова Пошта» було відправлено на своє ім`я дві посилки на загальну суму 117160,00 грн. для доставки до поштового відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» в м. Макарів Київської області, в зв`язку з чим було оформлено експрес-накладну № 59000470092816 та експрес-накладну № 59000470089929 . Однак, посилки були видані не йому, як отримувачу, а сторонній особі, в зв`язку з чим він 14.12.2019 року звернувся до Макарівського РВП Ірпінського ВГУНП Київської області про відкриття кримінального провадження. Крім того, позивач звернувся до відповідача зі скаргою, однак, в її задоволенні було відмовлено та повідомлено про те, що посилка була видана отримувачу [PERSON] , яким було пред`явлено український паспорт. Позивач вказує на те, що він не є громадянином України, та не має українського паспорту, а має посвідку на постійне місце проживання на території України, а відтак працівниками відповідача було видано посилки неналежному отримувачу, що призвело до їх фактичної втрати, що завдало позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 117160,00 грн. З огляду на викладене, а також наявністю винних дій співробітників відповідача, що призвело до втрати вантажу та завдало позивачу матеріальної шкоди, останній, вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в рахунок відшкодування вартості втраченого вантажу на загальну суму 117160,00 грн., а також судовий збір в сумі 1171,60 грн. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.01.2020 року, справу було направлено за підсудність до Голосіївського районного суду м. Києва. 02.03.2020 року справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2020 року, у справі було закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Суду подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Просили позовні вимоги задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав суду письмовий відзив на позов, відповідно до якого просив в задоволенні позову відмовити, зокрема, в зв`язку з відсутністю в діях співробітників відповідача порушень, та недоведеністю того, що посилки були отримані не позивачем особисто. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). За змістом ч.ч.1-2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 2 статті 924 ЦК України визначено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведене, що це сталося не з його вини. Судом встановлено, що відповідно до експрес-накладної № 59000470092816 від 12.12.2019 року [PERSON] з відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» у м. Олександрія Кіровоградської області було відправлено вантаж до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» у смт. Макарів Київської області. Одержувачем вантажу зазначено - [PERSON] Вантаж вагою 43,03 кг (об`ємна), з описом вкладення - приставка, 10 шт., оголошеною вартістю 61600,00 грн. (а.с.9). Крім того, відповідно до експрес-накладної № 59000470089929 від 12.12.2019 року [PERSON] з відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» у м. Олександрія Кіровоградської області було відправлено вантаж до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» у смт. Макарів Київської області. Одержувачем вантажу зазначено - [PERSON] Вантаж вагою 43,21 кг (об`ємна), з описом вкладення - приставка, 10 шт., оголошеною вартістю 55560,00 грн. (а.с.10). Встановлено, що при складанні зазначених експрес-накладних відправник (позивач у справі), передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта, надалі - Публічний договір) про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення на офіційному сайті http://novaposhta.ua. Позивач вказує, що вантажі за експрес-накладними були отримані не ним, а іншою особою, в зв`язку з чим він звернувся до відповідача зі скаргою, однак, копію скарги позивачем до позову долучено не було, в зв`язку з чим не вбачається можливим встановити вимоги позивача, які були ним пред`явлені до позивача. Крім того, в матеріалах справи наявні відповіді ТОВ «Нова Пошта» № 00886 від 15.01.2020 р. та № 00888 від 15.01.2020 року, відповідно до яких позивачу було повідомлено, що відправлення за експрес-накладними № 59000470092816 від 12.12.2019 року та № 59000470089929 від 12.12.2019 року були вручені отримувачу, який підтвердив свою особу, та проведеним внутрішнім розслідуванням та переглядом записів з камер спостережень, порушень або протиправних дій з боку співробітників товариства не виявлено, а відтак відсутні підстави для задоволення претензій. Також слід зазначити, що в матеріалах справи наявний талон-повідомлення єдиного обліку № 7967 від 14.12.2019 року, відповідно до якого було встановлено, що в Макарівському відділенні поліції Ірпінського відділу ГУНП в Київській області було зареєстровано письмову заяву позивача про те, що невідомою особою в ТОВ «Нова Пошта» в смт. Макарів Київської області було отримано посилку, яка належала позивачу. Однак, доказів про результати розгляду зазначеної заяви та відповідно прийняте рішення, матеріали справи не містять, як і не містять доказів фіксації факту отримання посилки на ім`я [PERSON] не ним, а іншою особою. Посилання сторони позивача на те, що в усній розмові співробітники поліції повідомили йому, що з камер спостереження було встановлено, що його посилки отримала інша особа, судом до уваги не приймаються, оскільки, належних та допустимих доказів наведеним твердженням стороною позивача суду надано не було, як і не було заявлено в ході розгляду справи клопотань про витребування цих доказів. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він особисто посилку не отримував, та співробітниками відповідача було видано посилку особі на підставі паспорту громадянина України, а він має посвідку на постійне проживання на території України, та громадянином України не є, а тому посилка була видана співробітниками відповідача неправомірно не належному отримувачу. Крім того позивач вказує, що відповідач, як перевізник, мав пересвідчитись, що видає вантаж належному одержувачу, вказаному в експрес-накладній, а також мав вжити усіх необхідних заходів щодо належного збереження посилки. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити про те, що статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3.4. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» (далі - Публічний договір) визначено: шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника. Пунктом 4.3.2 Публічного договору, визначено, що замовник зобов`язаний відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. При складенні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта», оприлюдненому на офіційному сайті http:/ / novaposhta .ua, який є у вільному доступі. З матеріалів справи вбачається, що зазначені вище відправлення були доставлені до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» в смт. Макарів Київської області, де 14.12.2019 року після пред`явлення експрес-накладних та перевірки документів отримувача, які посвідчують його особу, посилку було видано клієнту. Відповідно до п. 10.7 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта», відправник повідомляє одержувачу номер експрес-накладної, термін доставки та ознайомлює одержувача з цими Умовами. Розділом 11 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» (далі-Умови) урегульовано Умови одержання відправлення у відділенні. Відповідно до п. 11.1, 11.2 Умов, для отримання відправлення отримувачу слід надати представнику ТОВ «Нова пошта» номер експрес-накладної (обов`язкова умова для випадків, передбачених п. 11.4 та п. 11.6 цих Умов) або номер мобільного телефону, на який надійшло СМС-повідомлення про прибуття відправлення. Одержувач фізична особа або фізична особа-підприємець пред`являє представнику ТОВ «Нова пошта» будь-який із наведених нижче документів, що підтверджує особу Одержувача, зазначеного в експрес-накладній, а саме: 11.2.1. Паспорт громадянина України. 11.2.2. Тимчасове посвідчення громадянина України. 11.2.3. Тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України. 11.2.4. Посвідку на постійне проживання. 11.2.5. Посвідку на тимчасове проживання. 11.2.6. Посвідчення біженця, видане в Україні. 11.2.7. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон. 11.2.8. Посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон. 11.2.9. Паспорт іноземного громадянина, у якому відомості про особу вказані кирилицею та/або латиницею. У разі використання іншої абетки - надає апостиль (офіційний переклад паспорта українською мовою). Наведеними умовами передбачено, що для отримання відправлення отримувач для ідентифікації своєї особи може надати представнику ТОВ «Нова Пошта», як посвідку на постійне проживання, так і паспорт громадянина України, однак, до кола обов`язків представника ТОВ «Нова Пошта» не входить перевірка їх дійсності та належності, а тому доводи позивача про те, що представником при видачі посилок не було належним чином перевірено особу одержувача, що призвело до втрати посилок є хибними. Як встановлено в ході розгляду справи, працівник відділення, встановивши особу одержувача, зважаючи на належні його дії, згідно Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта», видав вантаж за експрес-накладними у повному обсязі. Слід звернути увагу на те, що жодного правового механізму додаткової перевірки особи чи додаткових вимог її встановлення, чинне законодавство України на даний час не передбачає, тобто для посвідчення особи достатньо надати для огляду документ, передбачений ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Крім того, в матеріалах справи відсутні докази внесення відомостей до ЄРДС щодо вчинення кримінального правопорушення за вказаними в позові фактами. Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Пунктом 2 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992р. № 6 Пленум ВСУ роз`яснив, що, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Зазначена вище норма статті 924 ЦК передбачає принцип винності у разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Суд вважає, що стороною позивача не доведено, та судом в ході розгляду справи не встановлено наявність вини відповідача, оскільки його дії щодо видачі вантажу особі, яка пред`явила експрес-накладні та надала документ, який посвідчує особу, були правомірними. Відтак, оскільки відповідачем було видано вантажі на підставі п.11.4.2 Умов, тобто за пред`явленням одержувачем номеру експрес-накладних та документу, який посвічдує особу, то жодних порушень закону чи договору не відбулося, протиправності поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між його протиправною поведінкою та завданими збитками не доведено, а тому правових підстав для настання для ТОВ «Нова Пошта» наслідків у вигляді відшкодування шкоди не вбачається. Крім того, стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окремо слід звернути увагу на те, що переконливих доказів, які б встановлювали розмір завданої фактичної шкоди у вигляді вартості втраченого майна позивачем не надано, та будь-яких клопотань в цій частині в ході розгляду справи заявлено не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом не встановлено, та позивачем не доведено протиправність дій відповідача, внаслідок яких позивачу завдано шкоду, та те, що позивачем не було доведено того факту того, що вантаж було передано іншій особі, а не йому особисто, суд вважає, що позов про відшкодування матеріальної шкоди є безпідставним та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, а також з огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed