Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

В жовтні 2017 року прокурор в особі заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 звернувся до суду в інтересах держави до головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про затвердження проекту землеустрою щодо виділення [PERSON] земельної ділянки, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, а також скасувати у Державному реєстрі речових прав реєстрацію за ним права власності на земельну ділянку зобов`язавши повернути до власності держави земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначав про наступне. Миколаївською місцевою прокуратурою № 1 під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №420181151030000096 було виявлено порушення земельного законодавства, а саме: що [PERSON] , двічі скористався правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що є порушенням положень ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України. Так, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області від 02 червня 2017 року про надання дозволу на розробку техдокументації та наказу від 26 вересня 2017 року про її затвердження [PERSON] була передана у власність земельна ділянка, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Однак згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на на нерухоме майно на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 15 квітня 2017 року він вже отримав земельну ділянку, площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Яснопольської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Таким чином вважав, що всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України, [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання йому у власність ділянки в межах території Вітовського району Миколаївської області, приховав дані про те, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Вказав, що повторне отримання безоплатно земельної ділянки [PERSON] є протиправним і тому просив задовольнити наступні вимоги: - визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-7989/14-17-СГ від 02 червня 2017 року про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області; - визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-13287/14-17-СГ від 26 вересня 2017 року про затвердження проекту землеустрою та надання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровий номер ділянки - [NUMBER] ); - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 22734486 від 05 жовтян 2017 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON] ; - зобов`язати [PERSON] повернути цю ділянку Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник позов визнали частково: вказали, що відповідач дійсно отримав безоплатно у власність земельну ділянку як учасник бойових дій для ведення особистого селянського господарства в межах Миколаївського району Миколаївської області. А той факт, що йому була повторно виділена земельна ділянка з аналогічним призначенням в межах території Вітовського району йому достовірно відомо не було. Він звертався до спеціалізованого землевпорядного підприємства для оформлення ділянки як учаснику бойових дій, але не знав, що йому було оформлено аж дві ділянки. Він не вважав за необхідне мати у власності дві земельні ділянки, як була виділена без його відома. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до судового засідання не з`явився. Про його час та місце був повідомлений належним чином під час провадження подав відзив на позов., в якому просив відмовити в задоволенні вимог, що його стосуються, оскільки підстав для відмови в прийняття оскаржуваних наказів не було. До того ж вказував, що оскарження наказу про надання дозволу на розробку технічної документації з відведення ділянки у власність не має правового значення і не породжує правових наслідків, тому його оскарження є безпідставним. Представник третьої особи до судового засідання не з`явивися, про його час та місце був повідомлений належним чином причини неявки не повідомив і своїх пояснень не представив. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 травня 2017 року [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами території Новомиколаївької сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області області від 02 червня 2017 р. №14-7989/14-17-СГ [PERSON] був наданий наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розтшованої в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Орієнтовна площа ділянки - 2,0 га, призначення - для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 26 вересня 2017 р. № 14-13287/14-17-СГ було: затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] , яка розташована за межами території Новомиколаївській сільської ради Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області; а також надано у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер [NUMBER] ) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності. На підставі вказаного наказу, державним реєстратором - Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області 05 жовтня 2017 зареєстровано право власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку. Втім, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на на нерухоме майно, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 15 квітня 2017 року він вже отримав безоплатно земельну ділянку, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Яснопольської\\ сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. В силу ч.ч. 1, 3, 4 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а)приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації,визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ч.4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Частинами 7 та 9 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої місто будівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивноговисновкутакої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно зі статтями 13-12 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Чинним законодавством України визначено способи захисту порушеного права власності на землю. Так, за змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земель ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громалян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Відповідно до п «б» ч.1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Всупереч вищевикладених положень ст.ст. 116, 121 ЗК України відповідач [PERSON] двічі безоплатно отримав у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5 та 2,0 га кожного разу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави щодо оскарження передачі ділянки відповідачу є обґрунтованими. В той же час прокурор, заявивши вимоги щодо оскарження реєстрації права власності на земельну ділянку, передану [PERSON] в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, не залучив до участі орган державної реєстрації нерухомого майна, тому в задоволенні цих вимог слід відмовити. З врахуванням такого, тобто нескасованої реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON] суд не вправі вимагати від нього повернути її, так як його право власності на ділянку ще не припинено, тому і в задоволенні цієї вимоги суд повинен відмовити. За викладеного,

Outcome: partial