Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

В вересні 2020року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позивачка обгрунтовує свої вимоги тим, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2017 року. У шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декілька років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Фактично сім`я припинили своє існування. Сторони спільно не проживають, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Просить шлюб розірвати та визначити місце проживання дитини з матір`ю. Ухвалою суду від 25.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Протокольною ухвалою від 27.10.2020року залучено до участі у справі третю особу Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заву про слухання справи у її відсутності позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Львівському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2220, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 02 серпня 2017 року Львівським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 17.05.2017року відділом реєстрації актів громадянського стану у м. Глівіце Сілезьке воєводство. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя, на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. Враховуючи визначені судом правовідносини для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із таких мотивів. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша\~статті 24 СК України). Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. За змістом частини третьої\~статті 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що тривалий час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, розірвання шлюбу не суперечить інтересам позивача та неповнолітній дитині. Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1\~ст. 161 Сімейного кодексу України\~встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Таким чином, враховуючи, що відповідач \~батько дитини позов підтримав в повному обсязі, відзиву на позовну заяву не подав, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідатиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved