Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Рябоконівської сільської ради про визнання права власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що у вересні 2008 року помер її батько [PERSON], який проживав в с.Ковалівка Краснокутського району Харківської області та мав на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,6743 га, що розташована на території Рябоконівської сільської ради. За життя батько склав заповіт, згідно якого все своє майно заповідав позивачу та її сестрі [PERSON]. Від прийняття спадщини, сестра відмовляється на користь позивача. Інших спадкоємців не має. В нотаріальному порядку отримати спадщину не можливо, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку. Прохала визнати право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, прохав його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву слухати справу у його відсутність, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець - [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Краснокутською РДА від 23.12.2004 року, [PERSON], на підставі розпорядження Краснокутської РДА від 26.10.2004 року №326, передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,6743 га на території Рябоконівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу 30 січня 2008 року свідчить про те, що [PERSON] заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній все своє майно, в тому числі земельні ділянки. Згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 11.03.2015 року, після померлого [PERSON] спадкова справа не заводилася, заяв від спадкоємців про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не надходило. Однак, на даний час оригінал Державного акту на право приватної власності на землю відсутній, що унеможливлює отримання спадкоємцем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та успадкування земельної ділянки. Оголошення в газеті «Промінь» від 17.01.2015 року свідчить, що дійсно Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім позивача, спадкоємцем по заповіту є [PERSON], яка спадщини приймати не бажає, відмовляється від її прийняття на користь позивача, про що свідчить заява посвідчена секретарем Рябоконівської сільської ради 22.08.2014 року. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, позивач пропустила строк звернення до суду по поважній причині, прохала його поновити. Суд, розглянувши дане клопотання, вважає, що строк позовної давності підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.

Outcome: approved