Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

В грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 30% відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Так, судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавської міської ради народних депутатів між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 1809 від 31.10.1998 року - розірвано від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2015 року, зареєстрованого у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], 23 червня 2015 року. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 13 вересня 2014 року, відповідач [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Поряд з цим, в судовому засіданні відповідачем вказувалось, що на його утриманні перебуває непрацездатна бабуся - [PERSON], [INFO]. При цьому, останнім вказувалось про те, що ним останній раз надавалась матеріальна допомога дитині на суму 2 899,95 грн. на придбання зимового взуття, про що було надано квитанцію. В судовому засіданні позивачка зазначила, що дочка - [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України визначаючи розмір аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved