Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] та [PERSON] та просить суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь бабусі [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь бабусі [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги виконком міської ради обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Діти перебувають на обліку в службі у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. [PERSON], [INFO], понад 4 роки проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] та дідусь фактично опікуються онуком. [PERSON], [INFO], проживала з батьками. Адреси свого мешкання постійно змінювалися. Остання відома адреса проживання:м. Білгород-Дністровський, вул. Лесі Українки, 30. За вказаною адресою за борги відключено електропостачання. Згідно інформації КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок), [PERSON] відвідує старшу групу дитячого садка. Дитину часто приводять неохайно одягнену, у порваному та брудному одязі. У дівчинки завжди неохайна зачіска, речі пахнуть цигарками. Мали місце випадки, коли за дитиною приходила мати у нетверезому стані або зовсім ніхто не приходив, тому дівчинку вимушені були забирати вихователі додому. За вказаною матірю адресою, а саме: м. Білгород-Дністровський, вул. Кишинівська, 45, родина не проживає, тому умови проживання дівчинки невідомі. Згідно інформації КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №7», [PERSON] на даний момент проживає з бабусею [PERSON], яка займається вихованням дитини і є позитивні зміни: дівчинка охайна, у чистому одязі, із зачесаним волоссям. Згідно характеристики Білгород-Дністровського ВП ГУ НП України в Одеській області від 18.02.2016 року №42/3545, [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку. Притягувалася до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України. З 2009 року [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів (опіатів). Синдром залежності. З 1997 року [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів (опіатів). Синдром залежності. Таким чином, на думку позивача особисте життя [PERSON] та [PERSON] обєктивно не сприяє нормальному вихованню двох малолітніх дітей. Згідно висновку виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування, доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, згідно ст.164 Сімейного кодексу України, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Представник виконкому Білгород-Дністровської міської ради [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила суд її задовольнити. Прокурор Колесніченко І.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не приймав участі. В матеріалах справи наявна його заява згідно з якою він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки він знаходиться в місцях позбавлення волі та не може матеріально забезпечувати своїх дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила суд не позбавляти її батьківських прав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила її задовольнити та дати їй можливість повністю опікуватися внуками. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 07 січня 2010 року народилися [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ЖД № 238908, актовий запис № 114) та [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ЖД № 238909, актовий запис № 115). Батьками цих дітей, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідачі [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За інформацією Одеської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№14), [PERSON] відбуває покарання в Одеській виправній колонії управління ДПС України в Одеській області (№ 14) за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2014 року за ст. 309 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. [PERSON], [INFO], понад 4 роки проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] та дідусь фактично опікуються онуком. Згідно з інформаційним листом КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №4 від 05.02.2016 р. № 05 дитина [PERSON] відвідує заклад з 01.03.2011 року. Дитину постійно приводять та забирають з дитячого садка бабуся та дідусь. Хлопчик завжди охайний, чистий, ввічливий. За час перебування в дошкільному закладі квитанцію сплачує бабуся. За пять років матері та батька в дитячому садку жодного разу не було. Вказану інформацію підтверджує мати, [PERSON], та зазначає, що забирати сина вона не буде. [PERSON], [INFO], проживала з батьками. Адреси мешкання постійно змінювалися. Остання відома адреса проживання: [INFO]. Через заборгованість за вказаною адресою представниками РЕМ відключено електропостачання. Згідно інформації КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №7 від 25.01.2016 року № 03, [PERSON] відвідує старшу групу дитячого садка. Дитину часто приводять неохайно одягнену, у порваному та брудному одязі. У дівчинки завжди неохайна зачіска, речі пахнуть цигарками. Мали місце випадки, коли за дитиною приходила мати у нетверезому стані або зовсім ніхто не приходив, тому дівчинку вимушені були забирати вихователі додому. За вказаною матірю адресою, а саме: м. Білгород-Дністровський, вул. Кишинівська, 45, родина не проживає, тому умови проживання дівчинки невідомі. Згідно з інформаційним листом КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №7» від 08.02.2016 року № 06, дівчинка [PERSON] на даний момент проживає з бабусею [PERSON], яка займається вихованням дитини і є позитивні зміни: дівчинка охайна, у чистому одязі, із зачесаним волоссям. Таким чином, на даний час діти проживають з бабусею [PERSON] та дідусем. Матеріали справи та фактичні обставини свідчать про те, що дідусь та бабуся дійсно мають всі можливості для забезпечення дітей необхідними умовами життя, гідним вихованням. Відповідно до наданої міським центром соціальних служб для дітей, сімї та молоді оцінки потреб малолітніх [PERSON] та [PERSON] від 10.02.2016 року №47, встановлено наступне. [PERSON] проживає в родині бабусі з 06.01.2016 року. Дівчинка має невисокий рівень розвитку самостійності, у неї не сформовані навички соціального обслуговування. [PERSON] вихований, активний, розвинений та самостійний, сформовані навички самообслуговування. Разом з тим, спосіб життя батьків та побутові умови матері дітей свідчать про неможливість та незмогу батьків забезпечити дітей достатніми умовами життя і гідним вихованням. Згідно характеристики Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області від 18.02.2016 року №42/3545, [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, підтримує зв'язок з особами раніше судимими. Сама раніше судима, притягувалася до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 307 КК України. Відповідно до довідки ТОВ «Акерман-сервіс» від 02.03.2016 року №7, [PERSON] була переведена до ТОВ «Акерман-сервіс» прибиральником територій з КП «Асорті», знаходиться на лікарняному з 09.01.2016 року по теперішній час, після одужання та закриття лікарняного буде звільнена з ТОВ «Акерман-сервіс» і за бажанням працевлаштована в КП «Асорті». За період роботи по виконанню обовязків по прибиранню територій нарікань немає. Враховуючи, що з 09.01.2016 року вона перебуває на лікарняному, то суду не відомо чи працює вона фактично зараз. З матеріалів справи, суд не вбачає наразі у [PERSON] постійного місця роботи де б вона себе зарекомендувала як відповідальний та сумлінний працівник з постійною заробітною платою достатньою для утримання дітей або лише доньки. Під час розгляду справи вона не надала суду належних доказів наявності у неї постійного законного заробітку. КЗ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» 06.04.2016 року надала інформаційну довідку № 376, згідно з якою [PERSON] у лікаря-психіатра консультативно-діагностичної поліклініки на обліку не перебуває. Однак, з 2009 року знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів (опіатів). Синдром залежності. Так само Комунальний заклад «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» 06.04.2016 року надав довідку № 375 відповідно до якої батько дітей [PERSON] у лікаря-психіатра консультативно-діагностичної поліклініки на обліку не перебуває. З 1997 року знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів (опіатів). Синдром залежності. Таким чином, суд вважає доведеними та встановленими доводи позивача стосовно того, що особисте життя [PERSON] та [PERSON] обєктивно не сприяє нормальному вихованню двох малолітніх дітей. Крім того, згідно висновку виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування, встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобовязаний піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобовязаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, аналізуючи характер правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги виконкому про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначені розміру аліментів на дитину судом враховуються обставини зазначені ч.1 ст.182 СК України, та відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.ст. 181 ч.3, 183 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи відсутність відомостей про доходи батька [PERSON] та матері [PERSON], суд вважає за доцільне аліменти на утримання дітей стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно на кожну дитину окремо, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved