Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

В жовтні 2018 року судом одержано позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.09.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7800 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на дату смерті позичальника сума заборгованості становить 8410,72 грн. Відповідачі є спадкоємцями [PERSON], оскільки вони постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не звертались до нотаріуса із заявами про відмову від спадщини. 15 липня 2018 року позивач направив відповідачам лист-претензію, в якому пред'явив до них вимогу про сплату заборгованості за вказаним кредитним договором. Однак відповідачами не було задоволено вимоги позивача. На підставі ст. ст. 1268, 1281, 1282, 1296 ЦК України просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 8410,72 грн. та судовий збір. 13 грудня 2018 року представник відповідачів [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якій вказав, що даний позов поданий безпідставно, позивач як кредитор пропустив строк пред'явлення вимоги до спадкоємців боржника, а від так позбавився права вимоги, та з цих підстав відмовити у задоволені позову. Вказує, що відповідачі не проживали разом із батьком, оскільки останній проживав окремо від них після розлучення з матір'ю та не знали про ту обставину, що батько отримав вказаний кредит. 19 грудня 2017 року позивачем було отримано відповідь Чортківської районної державної нотаріальної контори, тобто позивач дізнався про наявність спадкоємців у померлого боржника [PERSON] і саме з цієї дати розпочався відлік піврічного строку для пред'явлення своєї вимоги спадкоємців, які прийняли спадщину. Аж, 15 липня 2018 року позивач на адресу відповідачів надіслав листа претензію кредитора, про що свідчить поштова відмітка на конверті адресованому відповідачам, в строк поза встановленим ч. 2 ст. 1281 ЦК. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON], а тому незрозумілою є позиція позивача залучати як співвідповідача матір [PERSON]. Також неправомірним є здійснення нарахування заборгованості по кредитному договору б/н від 23.09.2010 року після того як Банк дізнався про смерть боржника, а саме після 01.09.2017 року, що відображено в розрахунку заборгованості наданому позивачем. В січні 2019 року позивач подав відповідь на відзив вказавши, що відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Банку стало відомо про смерть позичальника 20.09.2017 року , а 19.10.2017 року Банком було направлено претензію кредитора до нотаріальної контори, тобто у встановлений ст. 1281 ЦК України строк, Банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Чортківської районної державної нотаріальної контори претензії кредитора. Доказів, що Банку стало відомо про смерть позичальника в іншу дату відповідачем не надано, а тому строк передбачений статей 1281 ЦК України Банком не пропущено. Також, банком належним чином виконані вимоги законодавства в частині зупинення нарахувань заборгованості по кредиту у зв'язку зі смертю Позичальника, розрахунок заборгованості містить тільки той борг, який виник до смерті Позичальника. У судове засідання представник позивача не з'явився, просили розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги підтримуєть в повному обсязі. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнають, просять відмовити у його задоволенні. У відзиві на позов зазначили, що розрахунок, наданий банком, не відповідає вимогам належності та допустимості доказів, позивач пропустив строк позовної давності, у зв'язку з чим просять застосувати строк позовної давності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій вказала, що являється неналежним відповідачем, оскільки не спадкувала після смерті свого сина [PERSON], який помер [INFO], тому не може бути співвідповідачем у справі. Суд, вислухавши представників відповідачів та дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.09.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, що підтверджується анкетою-заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 28 жовтня 2014 року. Позичальник [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на дату його смерті заборгованість перед позивачем за кредитним договором № б/н від 23 вересня 2010 року, згідно наданого до суду розрахунку, становить 8410,72 грн., з них: 7800 грн. - заборгованість за кредитом; 610,72 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз'яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобов'язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Позивач зазначає, що спадкоємцями у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта позичальника та відповідачів, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS]. Згідно відповіді відділу з питань реєстрації місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 01.11.2018 року [PERSON], 1933 року народження зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 17.05.2018 року. Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину. Згідно ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Позивачем на адресу Чортківської районної державної нотаріальної контори Тернопільської області Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області була направлена Претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, що підтверджується копією претензії від 20.09.2017 року. З відповіді Чортківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 1292/02-14 від 27 листопада 2017 року, вбачається, що відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця надається 6-місячний термін для пред'явлення вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки зазначені вище, позбавляється права вимоги. Гр. [PERSON] помер [INFO], отже з моменту настання строку вимоги пройшло більше трьох років, отже ПАТ КБ «ПриватБанк» вважається таким, що позбавляється права вимоги. Відповідачами надано до суду копію свідоцтва про розірвання шлюбу 14 січня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцями майна померлого [PERSON], який помер [INFO] є його діти [PERSON] та [PERSON]. 15.07.2018 року позивачем на адресу [PERSON], [PERSON], [PERSON] було направлено лист-претензію з повідомленням, що станом на дату смерті заборгованість позичальника становить 8410,72 грн. та запропоновано відповідачам сплатити вказану суму. Під час судового розгляду судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не спадкувала після смерті сина [PERSON], тобто вона не є спадкоємцем, то кредитор - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не має підстав для пред'явлення до неї вимоги про стягнення заборгованості спадкодавця. Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.09.2010 року у зв'язку з відсутністю правових підстав для задоволення цих позовних вимог. Щодо позовних вимог у частині стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.09.2010 року з відповідачів [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку, що вони також не підлягають задоволенню, однак з інших підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не заперечували тієї обставини, що вони прийняла спадщину після смарті [PERSON], на підтвердження чого надали суду копію свідоцтва про право на спадщину за законом, просили застосувати позовну давність та відмовити позивачу в позові. За правилами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Оскільки, кредитор пред'явив вимоги до спадкоємців поза межами зазначених строків, підставою для відмови кредитору у зверненні стягнення на спадкове іпотечне майно є саме ця обставина, а не факт неотримання спадкоємцями свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Таким чином, оскільки позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» протягом встановленого ст. 1281 ЦК України строку не пред'явив своїх претензійних вимог до спадкоємців боржника які прийняли спадщину після померлого, а тому є таким, що позбавляється права вимоги до останніх. Суд приходить до висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо вимог даного позову, оскільки він звернувся до суду із вимогою про захист свого цивільного права за межами позовної давності, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, відповідно до приписів ч.4 ст.267 ЦК України. Тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу спадкодавця у зв'язку зі спливом позовної давності. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed