Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

В жовтні 2020 року позивачі звернулись до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень остаточно, просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги, позивачі зазначають, що вони є власниками будинку за вищезазначеною адресою, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину. При оформленні спадкових документів на будинок стало відомо, що в належному позивачам будинку зареєстрований відповідач, але він не є членом їхньої сім`ї, ніколи не проживав у будинку і не проживає у будинку понад рік, без поважних причин та будь-яких договорів на користування будинком з ним не укладалось. Реєстрація відповідача в належному позивачам будинку порушує їхні права, як власників нерухомого майна щодо права розпорядження належним майном, а тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом, для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді від 24.12.2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачі в судове засідання не з`явились, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, уточнив позовні вимоги та підтримав і проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов чи заяв та клопотань по суті справи суду не надавав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1-5\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачі, [PERSON] та ї діти [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку [ADDRESS] згідно Свідоцтв про право на спадщину, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач, [PERSON] , зареєстрований у вказаному будинку, що підтверджується довідкою Копачівської сільської ради від 23.09.2020 року. На підтвердження факту не проживання відповідача [PERSON] понад рік, а саме в період з жовтня 2006 року по 2018 рік у належному позивачам будинку [ADDRESS] позивачами подано відповідний акт, що складений за підписом депутатів Копачівської сільської ради та свідків. Відповідно до\~ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України\~Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтерси у спосіб , визначений законом або договором. Стаття 13 ЦПК України\~ ч. 1 передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Установивши, що позивач надав докази на підтвердження того, що відповідач, [PERSON] , був відсутнім у належному позивачам будинку більше року без поважних причин, оскільки доказів примусового його виселення суду не надано, при цьому будь-якої домовленості між позивачами і відповідачем щодо збереження за відповідачем права користування житлом не існувало і не існує, суд дійшов висновку про те, що позивачі довели заявлені позовні вимоги, а тому вони є обґрунтованими і підлягають задоволенню.\~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved