Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступне. 14 травня 1997 року [PERSON] на підставі рішення Комінтернівської державної адміністрації від 14.05.1997, було видано сертифікат серії ОД №254272 на право на земельну частку (пай) на території Новомиколаївської сільської ради Лиманського (колишня назва Комінтернівського) району Одеської області. Земельна ділянка (пай) знаходиться в її фактичному користуванні, однак через втрату оригіналу сертифікату вона не може оформити свої права на земельну частку (пай) і в повній мірі розпоряджатися нею. Позивачка в судове засідання не зявилась, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Лиманської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.\~319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.\~392\~Цивільного кодексу\~України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1ст.\~78\~Земельного Кодексу\~України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що на імя [PERSON], на підставі розпорядження Комінтернівської державної адміністрації №442 від 14.05.1997, було видано сертифікат серії ОД №0254272 на право на земельну частку (пай) розміром 6,28 умовних кадастрових га. без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстрований 22.08.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4859. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №162881 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції від 14.01.2012 року заявниця змінила прізвище на [PERSON] після реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.\~126\~Земельного кодексу\~України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікату, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.\~1216-1218,\~1221,\~1225,\~1233,\~1261,\~1268,\~1297 ЦК України,

Outcome: approved