Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у судовому засіданні без їх участі. Представник третьої особи - виконкому Ренійської міської ради Одеської області не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без його участі. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту гр. України на ім'я [PERSON] та її РНОКПП; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія будинкової книги (розділ Прописка осіб) за адресою домоволодіння : [ADDRESS]. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулась до суду із вищевказаними вимогами та просила визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що на підставі договору міни/р. № 3230 / 14.12.2007 р. вона є власником квартири [ADDRESS], в якому мешкає та зареєстрована по теперішній час. На житлоплощі вказаної квартири зареєстровані такими що проживають також [PERSON], [PERSON] - відповідачі по справі. Відповідачі у квартирі не проживають, особистих речей не мають, виїхали з квартири більше 5 років тому, самостійно не бажають проводити перереєстрацію свого місця проживання, їх фактичне місце проживання за кордоном. Відповідачі не є власниками (співвласниками) нерухомого майна, на житлоплощі якого зареєстровані, як такі що там проживають. Таким чином, будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за зазначеною адресою у відповідачів відсутні. Отже, тривалий час відповідачі фактично не мешкають за місцем своєї реєстрації, з реєстраційного обліку не бажають добровільно знятися, вони не є власниками житла, у якому прописані, в даний час проживають в іншому місці. У зв'язку із реєстрацією відповідачів на житлоплощі, позивачка несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, вона, як власник житла, позбавлена можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань, втому числі, у зв'язку з оформленням субсидії. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України. Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. вбачає, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Дослідивши матеріали справи та надані докази, надавши оцінку доводів позивача, викладених у позові, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] вже тривалий час на житлоплощу належної позивачці квартири, в якій вони числяться зареєстрованими, як такими що проживають, фактично не мешкають за спірною адресою, вони не є власниками житла, у якому прописані, договором, законом або іншими документами не встановлено їх право користування квартирою, вони не беруть участь по догляду за квартирою, не сплачують комунальні послуги, інші витрати, пов'язанні з утриманням нерухомого майна, тощо. Згідно наданих документів, позивач є власником квартири [ADDRESS], на житлоплощі якого числяться прописаними відповідачі. У зв'язку із тим, що відповідачі не проживають на житлоплощі квартири більше року, яких-небудь витрат по утриманню житла вони не несуть, їх особистих речей там також немає, договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідачів на користування ними житлоплощею позивача з підстав ст. 401 ЦК України, таким чином, є правові підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням і зняття їх з реєстраційного обліку.

Outcome: approved