Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 238881-SOGL від 15 липня 2008 року в розмірі 171 328 грн. 66 коп., а також судові витрати по справі у розмірі 2569 грн. 93 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору № 238881-SOGL від 15 липня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 40 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязання за кредитним договором відповідач станом на 25 вересня 2016 року має заборгованість у розмірі 171328 грн. 66 коп. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, але відповідно до прохальної частини, наданої суду позовної заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, що також підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції за 17 лютого 2017 року (а.с.28), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 15 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання строкового кредиту № 238881-SOGL у розмірі 40000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцем терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до умов договору № 238881-SOGL від 15 липня 2008 року відповідач зобовязався повернути кредит та плату за його користування не пізніше закінчення строку дії Картки, однак відповідач в добровільному порядку кредитні кошти не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобовязання. Станом на 25 вересня 2016 року розмір заборгованості позичальника по поверненню кредитних коштів за договором про надання кредиту від 15 липня 2008 року становить 171 328 грн. 66 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 29809 грн. 73 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 133122 грн. 33 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 8146 грн. 60 коп. Таким чином необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 171328 грн. 66 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2569 грн. 93 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved