Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 27 травня 1989 року Тростянчикською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №14. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що з 27 травня 1989 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , 1995 року народження, який на даний час є повнолітнім, та дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось через неправильну поведінку відповідача, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Протягом останнього часу вони проживають окремо, між ними втрачено фізичні та духовні зв`язки. Сім`я існує лише формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 05 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача, в якій вона просить розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, про що наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву на позов не надав. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 травня 1989 року Тростянчикською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 травня 1989 року Тростянчикською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 14, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині - [PERSON] (а.с.6). В період шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON] , 1995 року народження, який на даний час є повнолітнім та дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.08.2005 (а.с.7). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони протягом останнього часу разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до квитанції № 0.0.1547942584.1 від 10.12.2019 позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с. 1). З огляду на викладене, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 768,40 грн. Також [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2, ч.3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до суду подано квитанцію №95 від 10.12.2019, згідно з якою адвокат Шуляк В.М. отримала від [PERSON] гонорар за підготовку та складання позовної заяви у розмірі 600 грн. (а.с.8), крім того, надано договір про надання правової допомоги від 10.12.2019, попередній розрахунок витрат та акт виконаних робіт (а.с.10,11). Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн.

Outcome: approved