Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Виконком Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір`ю: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідачка систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, про їх фізичний і духовний розвиток не піклується, їх навчанням та підготовкою до самостійного життя не займається, не забезпечує необхідного медичного догляду та лікування. Тому Виконком просить позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. Ухвалою суду від 19 лютого 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Клопотання про витребування доказів задоволено. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача та представник третьої особи до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позовних вимогах наполягала, [PERSON] вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, відзиву не надала. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с. 14-21 - копії свідоцтв про народження , а.с. 22-29 - копії витягів з державного реєстру). Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з інформацією комунального некомерційного підприємства «Ценрт первнної медико-манітарної допомоги № 5» Криворізької міської ради № 146 від 12.09.2018 року, відповідачка відмовляється від щеплень, БЦЖ, та туберкулінодіагностики дітей, на запрошення до лікарні з метою проведення профілактичних оглядів та планової імунізації не з`являється, рекомендації лікарів не виконує, у зв`язку з чим має проблеми в оформленні медичних допусків дітей до школи, контакт з нею ускладнений через її агресивну поведінку ( а.с. 30). Відповідно до характеристики на ученицю 3-А класу Кондур Римму Вячеславівну, складену адміністрацією Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 94 Криворізької міської ради Дніпропетровської області 05.11.2018 року, [PERSON] до школи завжди приходить неохайна, із запізнення, має пропуски занять без поважної причини, волосся не мите, з ознаками педикульозу ( а.с. 31). За інформацією Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 94 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 05.11.2018 року № 446, відповідачка не приділяє уваги навчанню та вихованню доньки [PERSON] , не цікавиться її навчанням, хоча [PERSON] не може засвоїти програму загальноосвітньої школи, батьківські збори не відвідує. Мали місце випадки коли діти з родини Кондур потрапляли до лікарні через недогляд з боку матері ( а.с. 33). 01.11.2018 року в телефонному режимі до виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради з Довгинцівського ВП КПВ ГУНП України в Дніпропетровській області надійшло повідомлення щодо травмування малолітнього [PERSON] , [INFO] , який з численними ушкодженнями потрапив до лікарні. 09.11.2018 року в службі у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради відповідачка підтвердила вищезазначений факт та пояснила, що [PERSON] отримав травму голови внаслідок падіння з ліжка. У своєму поясненні, наданому в службі у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради 09.11.2018 року, відповідачка вказала, що її діти, [PERSON] та [PERSON] , до цього часу не організовані та не навчаються в школі, оскільки вона вчасно не пройшла з дітьми медичне обстеження у дитячого лікаря-психіатра ( а.с. 32). Згідно з інформацією Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 94 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 23.01.2019 року № 18, відповідачка не вжила жодних заходів щодо вчасного оформлення дітей, [PERSON] та [PERSON] до 1 класу інтенсивної педагогічної корекції, внаслідок чого останні до теперішнього часу залишаються не організованими ( а.с. 34-35). Не зважаючи на постійні нагадування з боку адміністрації школи, відповідачка не з`являлась в призначений день та час для проходження обстежень дітей в дитячому відділенні психоневрологічного диспансеру, які були призначені на 31.03.2016 р., 04.04.2016 р., 17.05.2018 р., згідно з інформацією Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 94 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 23.01.2019 року № 18. Крім того, відповідачка не виконала рекомендації щодо оформлення індивідуальної форми навчання для [PERSON] , які були їй надані протягом 2016-2017 років міською та районною психолого-медико-педагогічною консультацією, внаслідок чого [PERSON] до теперішнього часу не визначено програму навчання. Відповідно до інформації Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 1037/2 від 29.10.2018 року, надання соціальних послуг родині [PERSON] не стало можливим, оскільки за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідачка двері не відчиняла, на запрошення центру соціальних служб не відреагувала. Згідно з побутовою характеристикою, складеною головою вуличного комітетц № 32, діти Кондур неохайні, часто залишаються без нагляду. Службою у спрвах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради протягом 2018 року двічі направлялися клопотання до Довгинцівського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності. Згідно з інформації Довгинцівського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області № 48. 2\\2-3240 від 01.11.2018 року, відносно відповідачки складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП. За інформацією Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області № 48. 2/2-8771 та № 48. 2/2-3468 ЄО від 22.11.2018 року, підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності не виявлено, сім`я Кондур веде спосіб життя, притаманний особам ромської національності. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 05.11.2018 року, складеного адміністрацією Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 94 Криворізької міської ради Дніпропетровської області 05.11.2018 року, у будинку [ADDRESS] вікна частково забиті плівкою та фанерою, деякі вікна зовсім розбиті. У коридорі відсутня стеля. У кімнатах брудно, шпалери обідрана. У дітей відсутні місця для навчання та відпочинку. Діти сплять на підлозі ( а.с. 44). Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вважає за доцільне позбавити батьківських прав, відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9-11). Суд погоджується з викладеними у вказаному висновку доводами, оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачів від належного виховання своїх дітей, тому враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідачі не займається вихованням дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, тому суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав. Згідно частин 2,3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачів відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved