Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Виконавчий комітет Саварської сільської ради Богуславського району, Київської області просить суд визнати відумерлою спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS], що залишилась після смерті спадкодавців [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], і передати цей будинок у власність територіальної громади с. Саварка. В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що спадкодавці [PERSON] і [PERSON] з 1987 року по день смерті проживали в будинку [ADDRESS], що підтверджується записами в погосподарській книзі Саварської сільської ради. За життя вони не отримали правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок і не зареєстрували право на нерухоме майно в Білоцерківському МБТІ. Спадкоємців які б прийняли спадщину не має, а тому відповідно до ст. 1277 ЦК України виконавчий комітет Саварської сільської ради просить суд визнати спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON] у вигляді житлового будинку відумерлою, зважаючи на те, що з часу відкриття спадщини пройшло більше одного року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала вимоги викладені в заяві, посилаючий на вищевказані факти та докази. Суд, заслухавши представника заявника та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи із наступних підстав. Із копії актового запису про смерть №23 від 28 грудня 2004 року складеного секретарем Саварської сільської ради, Богуславського району, Київської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Саварка, Богуславського району, Київської області. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22 лютого 2005 року виконкомом Саварської сільської ради, Богуславського району, Київської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Саварка, Богуславського району, Київської області. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №38248803 від 30.08.2014 року та №38248787 від 30.08.2014 року наданих суду державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори вбачається, що інформація про спадкові справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO], відсутня. Довідкою № 2485 від 08.09.2014 року комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» підтверджується, що станом до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано. Із довідки виконавчого комітету Саварської сільської ради від вбачається, що [PERSON] і [PERSON] згідно записів в погосподарських книгах Саварської сільської ради з 26.09.1987 року по день смерті проживали в житловому будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавці [PERSON] і [PERSON] після реєстрації будинку в погосподарській книзі Саварської сільської ради набули право власності на будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємці за заповітом чи за законом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON], відсутні, що видно із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру. Із копії довідки Київського СІЗО від 21.06.2005 року вбачається, що син спадкодавців [PERSON] був звільнений із місць позбавлення волі 21 червня 2005 року, де відбував покарання у виді позбавлення волі на підставі вироку Богуславського районного суду Київської області від 12 липня 2002 року та постанови Богуславського районного суду від 16.04.2003 року. Оскільки на час смерті спадкодавців [PERSON] не проживав з ними, то як наслідок він є таким, що не прийняв спадщину (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спиливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved