Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сім'я відповідачів перебуває на обліку у службі у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради з 13.01.2017 року з причин ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків. За час перебування дитини з даної сім'ї на обліку службою у справах дітей неодноразово здійснювались виїзди в дану сім'ю. Актами обстежень підтверджується, що дитина проживає разом з батьком та дідусем в будинку, де відсутні відповідні умови для її проживання, в будинку холодно та брудно, відсутні продукти харчування. Батько разом зі своєю співмешканкою неодноразово кричать на дитину, ображають нецензурними словами, б'ють, залякують та погрожують. Матір дитини участі в її вихованні та навчанні не приймає, не цікавиться її здоров'ям, проживає окремо. 11.10.2017 року комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про клопотання перед виконавчим комітетом Володимир-Волинської міської ради щодо негайного відібрання малолітньої [PERSON], [INFO] у батька [PERSON], оскільки її перебування з батьком загрожувало її життю та здоров'ю та відповідним рішенням від 12.10.2017 року малолітню [PERSON] було відібрано у відповідача та влаштовано для реабілітації у Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Ковеля. В зв'язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків по належному вихованню дитини просить позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути аліменти на її утримання. В судовому засіданні представник позивача Олькова Л.М. позов підтримала, в своїх поясненнях суду зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві. Також, підтвердила, що відповідач [PERSON] повністю самоусунулась від виховання своєї дочки [PERSON], не цікавиться її життям, здоров'ям та вихованням, не відвідує її. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] та стягнути аліменти на її утримання. Щодо позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав пояснила, що відповідач після відібрання дитини зробив належні висновки, влаштувався на роботу, винайняв житло, яке придатне для проживання дочки, а тому при вирішенні питання про позбавлення його батьківських прав посилається на розсуд суду. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що з трьохрічного віку дитина проживає разом з батьком, вона має іншу сім'ю, останній раз бачилась з дитиною в травні 2017 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що його сім'я певний час перебувала в тяжкому матеріальному становищі, так як він не працював. На даний час він має постійне місце роботи, винайняв квартиру. Вважає, що забезпечить дочці належне виховання з якою підтримує нормальні стосунки. Просить не позбавляти його батьківських прав. Заслухавши пояснення та доводи сторін, свідка, дослідивши зібрані по справі матеріали та оцінивши їх в сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Копією свідоцтва про народження, виданим повторно, [NUMBER] стверджується, що відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що дитина із сім'ї [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради з 13.01.2017 року. З пояснень представника позивача вбачається, що за час перебування на обліку служби у справах дітей відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, проживає окремо в Локачинському районі, дитину не відвідує, схильна до зловживання спритними напоями та бродяжництва. З відповідачем [PERSON] неодноразово проводилась профілактична робота щодо забезпечення належного виховання дочки, створення їй відповідних умов для проживання і останнім часом його поведінка змінилась. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], з 2016 року вона неодноразово відвідувала сім'ю відповідача, який належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. На її зауваження та попередження батько на даний час відреагував та забезпечив належні побутові умов для дитини, винайняв квартиру, влаштувався на роботу, дитина забезпечена продуктами харчування. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 20 грудня 2016 року, 12 січня, 03 лютого, 15 лютого, 09 березня, 22 червня, 18 серпня, 21 серпня, 31 серпня, 11 вересня 2017 року санітарно-гігієнічні умови проживання дитини частково задовільні, в будинку не проводиться вологе прибирання, кімнати не провітрюються, в кімнатах неприємний запах. Дитина хоч і забезпечена сезонним одягом та взуттям, однак брудна та неохайна, неодноразово в дитини був педикульоз. Постільна білизна не випрана, харчування не збалансоване (а.с. 15-24). Судом встановлено, що комісією з питань захисту прав дитини відповідача [PERSON] зобов'язували створити та підтримувати сприятливі житлово-побутові умови для проживання дочки, забезпечувати дитину належним харчуванням, слідкувати за її здоров'ям та зовнішнім виглядом (а.с. 28). Як стверджується витягом з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради № 1а-17 від 17.01.2017 року батько матері малолітньої [PERSON] ствердив, що [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, про своїх дітей не піклується, та не змогла створити належних житлово-побутових умов для проживання її дочки (а.с. 27). Матеріалами справи підтверджено, що службою у справах дітей Локачинської районної державної адміністрації було здійснено обстеження умов проживання утримання та виховання дітей в сім'ї [PERSON] Умови проживання незадовільні, потребують генерального прибирання та впорядкування. Відповідач [PERSON] запрошувалась працівниками служби у справах дітей для вирішення подальшого перебування та проживання її дочки [PERSON], однак остання жодного разу не з'явилась (а.с. 29, 57). Характеристикою сім'ї [PERSON], наданою Крухиничівською сільською радою, стверджується, що відповідач [PERSON] проживає разом з батьками в с. Крухиничі Локачинського району. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], народила дитину від іншого чоловіка з яким спільно також не проживає. Зловживає алкоголем, іноді була відсутня за місцем проживання протягом декількох днів (а.с 31). Згідно повідомлення Локачинського районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді № 193/01-04 від 18.10.2017 року сім'я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. [PERSON] проживає в будинку батьків із сином [PERSON], [INFO], донька [PERSON], 2009 року народження проживає з батьком. Матір долею своєї дочки не цікавиться, участі у вихованні не бере, проявляє байдужість по відношенню до неї. Крім того, [PERSON] зловживає спиртними напоями, сина залишає на дідуся з бабусею (а.с.48 ). Судом встановлено, що 23.11.2016 року відповідач [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків та появу в громадському місці в п'яному вигляді (а.с.43-44). Згідно рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради № 334 від 12.10.2017 року малолітню [PERSON], [INFO] відібрано у батька [PERSON] та направлено в комунальну установу «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» м. Ковеля (а.с.5). Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 19.10.2017 року № 346 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав (а.с. 6). Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] працевлаштувався, винаймає житло санітарно-побутові умови якого є задовільними для проживання дочки, проявляє своє небайдуже ставлення до дитини. Також встановлено, що батько постійно підтримує контакти з дитиною і остання хотіла б бути разом з ним. А тому суд вважає, що на даний час позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] є передчасним. Відповідач [PERSON] протягом значного часу відсторонились від виховання та утримання своєї малолітньої дочки, не цікавиться її життям та здоров'ям, не прийняла ніяких дій та намірів щодо забезпечення умов для її проживання та виховання в належних санітарно-побутових умовах. В суду не виникає сумнівів щодо об'єктивності складених актів, висновків, та інших документів на підтвердження фактичних обставин неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини та її байдужого ставлення. Відповідачкою не наведено доказів на спростування зазначених фактів. Отже, позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитини гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст. 169 СК України. Крім того, з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що остання не працює, має непостійний, мінливий дохід, тому розмір аліментів на необхідно визначити у твердій грошовій сумі з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку надання утримання батьком. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial