Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Виконавчий комітет Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] тривалий час вихованням доньки не займається. Так, [PERSON] неодноразово була засуджена та відбувала покарання у місцях позбавлення волі. Останній раз [PERSON] засуджена 08 грудня 2010 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. В серпні 2013 року [PERSON] звільнена з Чернігівської виправної колонії № 44 по відбуттю строку покарання. Проте, з часу звільнення [PERSON] долею дитини не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, байдуже ставиться до її здоров'я та навчання, не виконує свій обов'язок щодо утримання дитини. Малолітня [PERSON], згідно розпорядження голови Харківської районної адміністрації від 25 грудня 2012 року № 3734 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленої батьківського піклування, [PERSON]», перебуває під опікою [PERSON] Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої [PERSON] З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками відносно доньки, виконавчий комітет Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивача [PERSON] та представник третьої особи Чопорова В.В. в судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав, зазначених вище, просили позов задовольнити. Прокурор вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, при цьому пояснила, що після звільнення з місць позбавлення волі в серпні 2013 року доньку бачила двічі: перший раз у школі, другий раз за місцем її проживання. Проте, донька не забажала з неї спілкуватися. Через це вона вирішила більше не шукати зустрічей з нею. На теперішній час вона без реєстрації проживає у свого співмешканця, з яким познайомилася після звільнення з місць позбавлення волі, не працює, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, власного житла не має. Працевлаштуватися та стати на реєстраційний облік не може, оскільки з 1992 року не має паспорту. Житлові умови її співмешканця не дозволяють їй забрати дитину до себе, оскільки вони проживають у будинку, який складається з однієї житлової кімнати. До служби у справах дітей Харківської районної адміністрації після звільнення з заявою про повернення їй доньки не зверталася. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, прокурора, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Так, п. 16 вказаної Постанови передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов'язків з незалежних від неї причин. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. /а.с.15,16/ Як вбачається з довідки Чернігівської ВК № 44 за № 2/5214 від 18 вересня 2013 року, з 08 жовтня 2012 року по 15 серпня 2013 року [PERSON] відбувала покарання у виправні колонії. Початок строку покарання 15 серпня 2012 року. /а.с. 10/ У зв'язку з відбуванням [PERSON] покарання у місцях позбавлення волі, розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25 грудня 2012 року № 3733 «Про надання статусу малолітній [PERSON]» малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування./а.с.4/ Відповідно до розпорядження Харківської районної адміністрації від 25 грудня 2012 року № 3734 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленої батьківського піклування, [PERSON]», опікуном малолітньої [PERSON] призначено [PERSON] /а.с.13-14/ Відповідно до п. 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків, зокрема на підставі довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті ради, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові. Служба у справах дітей за місцем находження дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі заяви матері, батька, які повернулися з місць позбавлення волі, про повернення їм дитини обстежує їх житлово-побутові умови, перевіряє наявність або відсутність заробітку чи іншого доходу, про що складає відповідний акт та готує висновок районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері чи батькові. Якщо за результатами розгляду питання про можливість передачі дитини матері, батькові, які повернулися з місць позбавлення волі, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради зробить висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини. 15 серпня 2013 року [PERSON] звільнена з Чернігівської виправної колонії № 44 по відбуттю строку покарання. Проте, після звільнення з місць позбавлення волі [PERSON] до Харківської районної державної адміністрації Харківської області та Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області із завою про повернення їй на виховання доньки [PERSON] не зверталася. /а.с.4,5/ До теперішнього часу малолітня [PERSON] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та проживає разом з опікуном [PERSON] Судом також встановлено, що згідно довідки Амбулаторії загальної практики - сімейної медицини с. Бабаї, малолітня [PERSON] перебуває на «Д» обліку з діагнозом аліментарне ожиріння, медичний догляд за дитиною здійснює баба, мати дитини її лікуванням не займається. Як вбачається з характеристики учениці 7 класу ЗСШ № 2 [PERSON], складеної класним керівником [PERSON] та в.о. директора школи [PERSON], малолітня [PERSON] проживає в сім'ї опікуна [PERSON], яка є її бабусею, умови проживання сприятливі для навчання та розвитку дитини, дитина забезпечена всім необхідними канцелярськими приладдям та підручниками, шкільною формою. Опікун постійно цікавиться рівнем засвоювання дівчиною програм, надає їй посильну допомогу в навчанні. Бабуся відвідує школу на батьківських зборах, регулярно підтримує зв'язок у телефонному режимі із класним керівником. Мати дитини [PERSON] своїх батьківських обов'язків не виконує, не цікавиться шкільним життям доньки, за період її навчання тільки один раз відвідала школу, проте дитина відмовилась спілкуватися з матір'ю. /а.с. 20/ Також [PERSON] не відвідувала свою доньку за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS], про що свідчать акти щодо відвідування домоволодіння [PERSON] від 19 серпня 2013 року, 26 серпня 2013 року, 10 вересня 2013 року, складені комісією у складі голови опікунської ради Бабаївської селищної ради, уповноваженого у справах дітей Бабаївської селищної ради, соціальним інспектором ХРДА ЦСС./а.с. 17,18,19/ [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначені обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. 20 січня 2014 року виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області був складений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]./а.с.6/ 03 лютого 2014 року аналогічний висновок був складений Харківською районною Державною адміністрацією Харківської області. /а.с.48-50/ Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що матері зовсім не знає. Останні роки проживала з бабусею та батьком. Мати ніколи не приймала участі у її виховані, не дбала про неї, жодного разу не привітала з днем народження. Доки батько був жив, він намагався повернути мати у сім'ю, проте це було безрезультатно. Мати зловживала спиртними напоями. Раз на тиждень вона забирала її за місцем свого мешкання, де залишала зі своїм співмешканцем, а сама йшла до своїх знайомих. Іноді вона залишала її у своїх знайомих та забувала про неї. Потім її забирала бабуся. Під час відбування покарання мати не листувалася з нею. Після звільнення з місць позбавлення волі в серпні 2013 року мати навідала її тільки двічі. Проте вона не забажала з нею спілкуватися. Малолітня [PERSON] зазначила, що бажає залишитися проживати з бабусею, яка на теперішній час є її опікуном, просила позбавити мати батьківських прав щодо неї. Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що позовні вимоги виконавчого комітету Бабаївської селищної ради щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достеменно було встановлено, що відповідачка не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї доньки, дитина проживає разом з опікуном та знаходиться її на повному утриманні, [PERSON] не відвідує та не спілкується з донькою. Судом також встановлено, що відповідач на теперішній час проживає на території України без реєстрації місця проживання та паспорту, власного житла та постійного місця проживання не має, не працює, та не має можливості забезпечити прожитковий мінімум для доньки. До пояснень [PERSON] в судовому засіданні про те, що вона має намір забрати дитину, проте житлові умови їй цього не дозволяють, суд ставиться критично, оскільки з моменту звільнення з місць позбавлення волі вона не працевлаштувалася, з заявою до служби у справах дітей Харківської районної адміністрації та Бабаївської селищної ради про повернення їй доньки не зверталася, проживає в будинку співмешканця, який складається з однієї житлової кімнати, та не може забезпечити нормальні санітарно-епідеміологічні та гігієнічні умови проживання для дитини. Крім того, суд враховує те, що за час розгляду справи в суді відповідач жодного разу не намагалася зустрітися з донькою, встановити з нею контакт. На підставі викладеного та

Outcome: approved