Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] просить усунути перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , та в її вихованні, встановивши дні та години побачень з нею - з 09 години 00 хвилин кожної суботи по 21 годину 00 хвилин кожної неділі на ігрових майданчиках, парках та у нього вдома, а також вдома у його родичів. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Від фактичних шлюбних стосунків з відповідачем, які тривали з лютого 2015 року до вересня 2017 року, народилася [PERSON] , [INFO] . З вересня 2017 року сторони проживають окремо. Починаючи з січня 2019 року відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з донькою шляхом заборони бачитися з дитиною, неможливості спілкування з донькою по телефону, прибування місця її проживання. Відповідач самовільно змінила місце проживання доньки переїхавши до м. Кременчук Полтавської області, точне місце її проживання та малолітньої дитини йому невідоме. Позивач та його представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином. Представником позивача надано заяву про можливість розглядати справу без участі позивача та / або його представника на підставі зібраних у справі доказів. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлялася належним чином. Представником відповідача подано заяву про можливість розглянути справу в її відсутність та відсутність відповідача. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що не чинить позивачеві зазначених ним перешкод у спілкуванні з дитиною. Станом на 27.08.2019 року донька досягла лише трирічного віку, тому коли дає їй телефон дитина сприймає її як іграшку. Щодо зміни місця проживання зазначила, що 12.07.2019 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , проживає з чоловіком у м. Кременчуці, де вони винаймають житло. Свого місця проживання не приховує, проте пояснює позивачу, що донька ще маленька, тому не може дати її до місця проживання позивача, пропонує гуляти з донькою в будь-який час, але в місті Кременчуці. Крім того, приїздять до міста Олександрії, де проживають їх батьки, підтримує зв`язок з позивачем і пропонує провести час з донькою,але останньому так не потрібно, хоча інколи все ж таки брав дитину. Щодо встановлення порядку спілкування з донькою запропонованого позивачем заперечує та просить врахувати вік дитини, своє положення - вагітність та фактичне постійне місце проживання в м. Кременчуці, інтереси дитини для якої буде важко кожного тижня їздити до м. Олександрії без матері та її графік у дитячому садочку. Пропонує визначити наступний порядок спілкування батька з дитиною: два-три рази на тиждень з 17 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин за місцем свого проживання в м. Кременчуці. Два рази на тиждень у один з вихідних днів (суботу чи неділю) з 10 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин за місцем свого проживання - в місті Кременчуці. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.07.2020 року відкрито провадження у справі. 05.11.2019 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та залучення служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до участі у справі в якості третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 20.02.2020 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про залучення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як органу опіки та піклування до участі у справі в якості третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 24.05.2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , її батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Спільні фотознімки позивача та дитини свідчать про те, що останній проводив час з дитиною. Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.07.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.07.2019 року. Прізвище відповідача після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . З довідки, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №28 Кременчуцкої міської ради Полтавської області від 19.08.2019 року №01-08/147 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує ДНЗ (ясла-садок) №28 Кременчуцької міської ради Полтавської області з 02.10.2018 року по теперішній час. Згідно договору найму (оренди) житла від 12.01.2019 року [PERSON] прийняв в тимчасове платне користування житло за адресою: [ADDRESS] . З пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] допитаних судом 19.12.2019 року у судовому засіданні встановлено, що ніяких перешкод у спілкуванні позивача з донькою відповідач не чинить, натомість останнім часом позивач не цікавиться дитиною. Свідок [PERSON] пояснив, що будь-які перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини позивачем з боку відповідача відсутні. Позивач не виявляє жодного бажання бачитися з донькою та чинить ніяких дій для цього. Їх стосунки з дружиною тривають близько двох років та протягом цього часу позивач двічі бачився з донькою, в тому числі в м. Кременчуці, останній раз у квітні 2019 року. Дзвінки, питання щодо здоров`я доньки та подарунки для останньої з боку позивача відсутні. ОЦІНКА СУДУ Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи, що позивач не довів факту того, що відповідач позбавила його можливості регулярно бачитися з донькою, чинить перешкоди у спілкуванні батька з донькою, яка проживає з матір`ю, та її вихованні. Посилання позивача на те, що відповідач самовільно змінила місце проживання доньки та приховує його повністю спростовується поясненнями свідків, які пояснили, що позивач була працевлаштована в м. Кременчуці, а донька відвідує там дитячий садочок, до того ж сторони і раніше разом проживали в м. Кременчуці, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. НОРМИ ПРАВА Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-ІІІ дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен був подати суду докази на підтвердження своїх вимог щодо наявності перешкод у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON] з боку відповідача, але не зробив цього. Зважаючи на викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності перешкод у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON] з боку відповідача, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed