Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

В грудні 2016 року представник Кредитної спілки «Істок» далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2), відповідно до якого просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості по нарахованим відсоткам за період з 01.01.2012 по 31.12.2016 за Кредитним договором № 168 від 08.05.2014 у розмірі 11 725 грн. та суму інфляційних нарахувань в розмірі 72 210, 23 грн., а всього 83 935, 23 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.05.2014 між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 35 000 грн., строком до 10.05.2016, відсоткова ставка - 33, 5 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки. Відповідачами належним чином умови кредитного договору виконані не були, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість перед позивачем, яка була стягнута з них в судовому порядку в розмірі 107 630, 75 грн. (заборгованість за тілом кредиту та відсотками). Рішення суду набрало законної сили. Втім, відповідачі продовжують порушувати умови кредитного договору та не погашається заборгованість, внаслідок чого у останніх перед позивачем виникла заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 в розмірі 11 725 грн. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України, позивач також просить стягнути з відповідачів суму інфляційних втрат в розмірі 72 210, 23 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 08.05.2014 між позивачем та відповідачем 1 укладено кредитний договір ДК2-168 (далі по тексту - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач 1 отримав від позивача грошові кошти (кредит) у розмірі 35 000 грн., з обов'язком повернути у відповідності до положень Кредитного договору. Строк дії договору становить 24 календарні місяці, з моменту підписання - 08.05.2014 і до 10.05.2016, але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором. Відсоткова ставка за даним Договором становить 33, 5 % річних (п. 1.1.-1.3. Кредитного договору). В додатку до Кредитного договору сторони узгодили Графік повернення кредиту та сплати відсотків. Також 08.05.2014 між позивача та відповідачем 2 укладено Договір поруки №ДК2-168 ДП1 (далі по тексту - Договір поруки), відповідно до умов якого відповідач 2 як поручитель взяв на себе зобов'язання перед позивачем як кредитором відповідати всім своїм майном за повне та своєчасне виконання всіх зобов'язань, передбачених умовами Кредитного договору на строк 24 місяці, зі сплатою відсотків в розмірі 33,5 % річних, а також погашення сум витрат кредитора пов'язаних з неналежним виконанням зобов'язань відповідачем 1 та відшкодування збитків, які можуть бути заявлені позивачем у письмовій вимозі (п. 1.1. Договору поруки). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надав кредитній кошти. Разом з тим, відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання, грошові кошти в порядку та у строки, визначені Кредитним договором, не повернули. Вказана обставина встановлена в рішенні Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2015. Крім того, відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2015 по справі за позовом Кредитної спілки «Істок» до [PERSON], [PERSON], з відповідачів на користь позивача солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором ДК2-168 від 08.05.2014 в розмірі 107 630, 75 грн. (заборгованість за тілом кредиту в розмірі 35 000 грн. та нарахованими відсотками в розмірі 72 630, 75 грн.). Рішення суду набрало законної сили 27.01.2015. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що відповідачі і надалі ухиляються від виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором, продовжують користуватись грошовими коштами, не виконують рішення суду, ігноруючи письмові вимоги позивача про погашення заборгованості по кредитному договору, що підтверджується матеріалами справи. З врахуванням наведеного, за рішенням суду з відповідачів було стягнуто 107 630, 75 грн. Розмір заборгованості встановлений станом на 31.12.2014. За період з 01.01.2016 по 31.12.2016 відповідачам нараховані відсотки згідно з умовами Кредитного договору в розмірі 11 725 грн. При цьому, з Бухгалтерської довідки розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що у відповідачів наявна заборгованість: згідно рішення суду від 16.01.2015 кредит у розмірі 35 000 грн. та відсотки в розмірі 72 630, 75 грн., за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 виникла заборгованість по відсоткам після рішення суду від 16.01.2015 в розмірі 11 725 грн., а всього - 84 355, 75 грн., з яких відповідачами погашено 21 400, 52 грн. Позивач просить стягнути інфляційні нарахування, виходячи із загальної суми заборгованості, стягнутої за рішенням суду з врахуванням нарахованих за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 11 725 грн. (33, 5 % річних за умовами Кредитного договору). При цьому позивач пояснив, що інфляційні нарахування в розмірі 72 210, 23 грн. нараховані останнім, починаючи з 2014 року та надає відповідний Розрахунок. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, перевіривши Розрахунок, наданий позивачем, з врахуванням тієї обставини, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов'язання, заборгованість не повернули, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на користь позивача нарахованих відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 11 725 грн. за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не приймає до уваги Розрахунок інфляційних витрат, зроблений позивачем, починаючи з 2014 року, оскільки загальна сума заборгованості фактично встановлена рішенням суду від 16.01.2015 та станом на 31.12.2014. А тому позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань підлягають частковому задоволенню за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 виходячи з суми заборгованості, вирахуваної таким чином: 107 630 грн. (сума, стягнута за рішенням суду від 16.01.2015) - - 21 400, 52 грн. (сплачені протягом 2016 року відсотки) = 86 230, 23 грн. + 11 725 грн. (нараховані відсотки за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 за користування кредитними коштами) = 97 954, 48 грн. З врахуванням наведеного, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційних витрат за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 в розмірі 59 780, 20 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: partial