Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є дружиною нині померлого [PERSON] За життя [PERSON] належали: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 61 по вул. Нова, в м. Рені, який складається в цілому із: житлового будинку літ. А, прибудови літ А?, А?, літня кухня літ. В, погріб літ. Д, гараж літ. Е, сараїв літ. Г, Ж, навісу літ. З, вбиральні літ И, огорожі 1-3,6,8, споруди 4,5,7, розташований на земельній ділянці площею 815 кв. м., згідно рішення Ренійського райсуду від 02.09.2010 р. по справі № 2-1026/2010 р., та витягу про державну реєстрацію прав від 13.04.2011 р. ? частина житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями № 50 по вул. Лиманська у м. Рені. який складається в цілому із: житлового будинку літ. А, гаражу літ. Б, літньої кухні літ. В, веранди літ. Г. сараю літ. Д, вбиральні літ. Е, огорожі 1-3, споруди 4-6, розташований на земельній ділянці площею 610 кв. м., згідно договору забудови від 05.02.1982 р. земельна ділянка площею 1,5000 га., яка розташована на території Одеської області Ренійського району, Лиманської сільської ради (за межами населеного пункту), цільове призначення якої, для ведення особистого селянського господарства, (кадастровий номер 5124181700:01:002:0422), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 050355 від 04.10.2012 р. ? частина земельної ділянки загальною площею 0,0589 га.. яка розташована за адресою: вул. Лиманська, 50 в м. Рені Одеської області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (кадастровий номер 5124110100:02:005:0097), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 488253 від 06.10.2011 р. 19.01.2011 року помер батько нині померлого [PERSON] [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 242743, родинні відношення підтверджуються свідоцтвом про народження 1-АГ № 1256810. 30.05.2010 року померла мати нині померлого [PERSON] [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 220574, родинні відношення підтверджуються свідоцтвом про народження 1-АГ № 1256810. Після смерті [PERSON], [PERSON] відкрилась спадщина, а саме: грошові кошти та компенсаційні виплати, що зберігаються у відділені Ощадбанку у м. Рені № 6780, на рахунку № 6971 та компенсаційному рахунку № 915510796, та грошовий вклад рахунок № 12794, які належали померлій [PERSON] на підставі ощадних книжок, виданих зазначеним банком. Крім того, спадкодавець [PERSON] залишила в банку повідомлення за рахунком № 6971, яким заповідала вклад [PERSON] земельна ділянка площею 0,0688 га., яка розташована за адресою: вул. Нова, 61 в м. Рені Одеської області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (кадастровий номер 5124110100:02:005:0074), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 759706 від 19.02.2010 року, яка належала померлим батькам чоловіка позивачки, [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Померла мати [PERSON] залишила заповідальне розпорядження від 16.11.1994 року, яким все майно вона заповіла нині померлому чоловіку позивачки, [PERSON] [PERSON] спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини, але не встиг її оформити на себе. Крім того, про факт прийняття померлим чоловіком позивачки, [PERSON] спадщини після померлих батьків [PERSON] та [PERSON], свідчить лист завідуючої Ренійської районної державної нотаріальної контори від 11.11.2013 р. № 693/02-14 про видачу гр. [PERSON] відповідних документів, які необхідні для оформлення спадщини та лист без дати від 2013 р. на імя банківської установи. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 10.02.2014р. - помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], його дружина [PERSON], позивач у справі, (як спадкоємець першої черги за законом), звернулася до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів (відсутності витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок; в електронний реєстр прав нерухомості житлові будинки не внесені, відсутні правовстановлюючі документи на них) на вищевказані земельні ділянки та нерухоме майно, про що 04.02.2015р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки, житлові будинки, банківські вклади як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці першої черги [PERSON], [PERSON], відповідачі у справі, спадщину не прийняли, на неї не претендують, із заявою про її прийняття до нотаріуса не зверталися, не заперечують, щоб позивач оформила право власності на спадкове нерухоме майно, земельні ділянки та банківські вклади на своє імя. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя Пат рубань В.Г. не було отримано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, та не було зареєстровано належним чином житлові будинки у звязку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на земельні ділянки, житлові будинки та банківські вклади з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved