Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Виконавчий комітет Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути на його користь з відповідача аліменти у розмірі ј частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Позов обґрунтований тим, що відповідач протягом тривалого часу самоусувається від виконання батьківських обов`язків. Місце її фактичного проживання чи перебування невідоме. Матеріальним забезпеченням та духовним розвитком сина [PERSON] відповідач не займається, його життям не опікується і не інтересується, у зв`язку з чим дитина тривалий час проживала разом з бабусею, а після її смерті [INFO] , - із своїм дядьком [PERSON] , іншими небайдужими людьми, які надають [PERSON] житло, матеріальне утримання та можливість навчатись та розвиватись. Відомості про батька дитини внесені до актового запису на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Ухвалою суду від 17.08.2020 року було відкрите провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку загального позовного провадження. Під час підготовчого провадження відповідач жодного разу не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення судових засідань, письмових заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала, про причини неявки не повідомила. В підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] та представник Служби у справах дітей Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Савченко М.О. позовні вимоги підтримали, пославшись на факти та норми права, що викладені в позовній заяві. Ухвалою від 18.11.2020 року підготовче провадження у справі було закрите, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання з розгляду справи по суті відповідач двічі не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення судових засідань, письмових заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала, про причини неявки не повідомила, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 18.12.2020 року була постановлена відповідна ухвала. Представник позивача позовні вимоги підтримала, пославшись на факти та норми права, що викладені в позовній заяві. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим (повторно) Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 21.12.2019 року. Відомості про батька дитини, [PERSON] , внесені до актового запису про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Довідкою № 977/21.8-04-24 від 30.07.2020 року, наданою Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідач належним чином не виконує батьківські обов`язки, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не бере участі у вихованні дитини, не піклується про стан його здоров`я, про фізичний та духовний розвиток, його навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням,\~що негативно впливає на його фізичний та розумовий розвиток, не займається розвитком в дитини належних духовних, моральних та культурних цінностей, не займається його підготовкою до самостійного життя. [PERSON] хлопець проживає зі своїм дядьком, [PERSON] , [INFO] та його співмешканкою, [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , які опікуються дитиною та який знаходиться на їх утриманні. Ці особи забезпечують дитину харчуванням, одягом, активно цікавиться життям неповнолітнього, допомагали йому у навчанні в школі, а зараз займаються питанням вступу дитини до іншого навчального закладу (коледж), так як він вирішив після 9 класу отримати професію. До цього дитина постійно проживала разом з бабусею, яка померла [INFO] . При житті бабусі мати неповнолітнього також не приймала ніякої участі у житті та вихованні сина. Дитина повністю була на забезпеченні бабусі, а також фінансово допомагав дід, який проживає окремо зі своєю сім`єю. Мати за весь період навчання сина в школі (хлопець закінчив 9 клас) жодного разу не відвідала батьківські збори, школу, не цікавилася успішністю та шкільним життям сина. З 12.07.2020 року по 20.07.2020 року [PERSON] перебував у лікарні з діагнозом «гострий флегмонозний апендицит». За весь час перебування в лікарні мати жодного разу сина не навідала, будь-якої матеріальної допомоги не надала.\~ Наведені обставини підтверджуються Актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 01.07.2020 року, повідомленням Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 25.06.2020 року № 108/1, характеристикою на [PERSON] від 24.07.2020 року № 128, наданою Комунальним закладом «Навчально-виховний комплекс «Перспектива» Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 2387, складеною Комунальним некомерційним підприємством «Оріхівська БЛІЛ». За висновком ради опіки та піклування позивача від 10.07.2020 року, затвердженим Рішенням позивача від 21.07.2020 року № 57, позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її сина є доцільним через її ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 3\~ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за\~\~виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час розгляду судом справи суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідачем від виховання та утримання своєї малолітньої дитини, що у відповідності з вимогами\~ст. 164 СК України\~є підставою для позбавлення його батьківських прав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Щодо вимог про стягнення аліментів суд виходить з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач проживає окремо від дитини, участі в утриманні дитини не бере, що підтверджується сукупністю наявних у справі документів та відповідачем не спростовано. Відповідно до загальних норм права ст. ст.\~180,\~181 СК України\~обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які проживають окремо від дитини. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач просив суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, що відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів, встановленому законом. За правилами\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд погоджується із заявленим позивачем розміром позовних вимог, оскільки він відповідає вимогам законодавства. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 14.08.2020 року. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісяця у розмірі ј частки від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що відповідач в даному випадку не позбавлена права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку\~\~ст. 192 СК України. Крім того, в силу\~ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved