Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 4 липня 2013 року позивач уклав з [PERSON] попередній договір, за яким відповідач зобовязався до 31 грудня 2013 року продати [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,30 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що роз-ташовується по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району. Під час укладення попереднього договору [PERSON] сплатив відповідачу аванс в розмірі 136000 гривень, іншу частину грошових коштів в розмірі 56000 гривень позивач зобовя-зався сплатити [PERSON] під час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. В обумовлений строк відповідач не продав ці обєкти не-рухомого майна та ухиляється від повернення грошових коштів [PERSON] Тому пози-вач просить суд стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 136000 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Відповідач та його представник [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки не був укладений з вини [PERSON] У такому випадку підстави для повернення йому грошових коштів відсутні. Тому [PERSON] та його представник [PERSON] просять суд відмовити у задово-ленні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідка та до-слідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до та-ких висновків. Встановлено, що 4 липня 2013 року [PERSON] уклав з відповідачем попередній договір (а.с.4), за яким [PERSON] зобовязався до 31 грудня 2013 року продати пози-вачу житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,30 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських буді-вель і споруд, що розташовується по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспіль-ського району. Зі змісту абз.2 п.2.1 попереднього договору вбачається, що під час його укладення [PERSON] сплатив відповідачу аванс в розмірі 136000 гривень. Іншу частину грошових коштів в розмірі 56000 гривень позивач зобовязався сплатити [PERSON] під час укла-дення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України зобовязання, встановлене попереднім догово-ром, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), вста-новленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Як розяснив Верховний Суд України у справі №6-176цс12, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке виникає на підставі договору. Якщо договір між сторонами не укладе-ний, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач є влас-ником лише 5/6 часток в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району. [PERSON] не набув право власності на іншу 1/6 частку в цьому обєкті нерухомого майна. Крім того, він не оформив за собою право власності на земельну ділянку площею 0,30 га з цільовим приз-наченням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовується по провулку Котовського, 11 в с. Рогозів Бориспільського району. Тому 31 грудня 2013 року відповідачу не уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу. Ці обставини свідчать про те, що 1 січня 2014 року попередній договір припинився, у [PERSON] виник обовязок повернути позивачу грошові кошти в розмірі 136000 гри-вень. Відповідач відмовляється добровільно виконати цей обовязок. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить при-мусово стягнути грошові кошти в розмірі 136000 гривень. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторони звільнені від оплати судових ви-трат, вони компенсуються за рахунок держави. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1360 гривень. Ця об-ставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений ним позов задоволений в пов-ному обсязі. Однак відповідач є інвалідом ІІ-ої групи та звільнений від сплати судового збору. З огляду на це суд вважає, що за рахунок держави належить компенсувати позивачу сплачений ним судовий збір в розмірі 1360 гривень.

Outcome: approved