Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

В грудні 2017 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач посилається на те, що 07 березня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 (триста) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання щодо повернення коштів не виконує, у звязку із чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 30.11.2017 року та загальний розмір якої становить 17740 (сімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 70 копійок, з яких: 1996 (одна тисяча девятсот девяносто шість) гривень 77 копійок заборгованість за кредитом; 11252 (одинадцять тисяч двісті пятдесят дві) гривні 94 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом; 3170 (три тисячі сто сімдесят) гривні 00 копійок заборгованість за пенею та комісією; 500(пятсот) гривень 00 копійок штраф (фіксована частина); 820 (вісімсот двадцять) гривень 99 копійок штраф (процентна складова). Одночасно із позовною заявою позивачем надана заява про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи у відсутності представника відповідача. Ухвалою судді від 26.02.2018 року позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі № 520/15996/17. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження. 10 квітня 2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2012 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої, банк надав позичальнику кредит на платіжну картку у розмірі 300(триста) гривень 00 копійок, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У вищезазначеній заяві позичальник надав згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно з п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Пунктом 2.1.1.5.5. вказаних умов та правил надання банківських послуг, встановлено зобовязання клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Під борговими зобов'язаннями за кредитом сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта (п.2.1.1.12.1). За користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно\~ст. 212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за кредитом є простроченою (п.2.1.1.12.2.). Пунктами 2.1.1.12.2.1., 2.1.1.12.2.2 передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочки понад 90 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами частини першої \~статті 530 ЦК України, - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтями 1046, 1047 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами частин першої та другої \~статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин першої та другої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами частини третьої статті 12 та частини першої статті\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 30 листопада 2017 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 березня 2012 року становить 17740 (сімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 70 копійок, з яких: 1996 (одна тисяча девятсот девяносто шість) гривень 77 копійок заборгованість за кредитом; 11252 (одинадцять тисяч двісті пятдесят дві) гривні 94 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом; 3170 (три тисячі сто сімдесят) гривні 00 копійок нараховані пеня та комісія; 500 (пятсот) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 820 (вісімсот двадцять) гривень 99 копійок -штраф (процентна складова). За наданими до суду документами встановлено, що банк виконав умови кредитного договору №б/н від 07 березня 2012 року з надання [PERSON] кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом в сумі 300 (триста) гривень 00 копійок, який був використаний позичальником. В свою чергу позичальник кредитні кошти банку не повернув. Відповідно до п. 3 частини першої\~статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. За приписами частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 07 березня 2012 року у загальному розмірі 17740 (сімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 70 копійок. За правилами статті\~141 ЦПК України\~стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. Судовий збір сплачений позивачем в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень підлягає стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved