Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

В вересня місяці 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до субєкта підприємницької діяльності ФОП [PERSON], про розірвання договору та повернення сплачених коштів. В обгрунтування позову зазначив, що 04 травня 2018 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір - індивідуальний номер заказу ВZ 00694, за умовами якого ФОП [PERSON] зобовязалась організувати роботу з виготовлення і передачі у власність [PERSON] ПВХ конструкції протягом 10 робочих днів з дня повної сплати суми за договором, а замовник зобовязався сплатити їхню вартість у сумі 21 098 грн. Позивач виконав належним чином покладені на нього зобовязання за вказаним договором, сплативши всю вартість конструкцій, у наступний спосіб: 2000 грн. були сплачені [PERSON] на користь ФОП [PERSON] у якості авансу при укладені договору, про що зазначено в п.2.2. договору; Решта в сумі 19 098 грн. була сплачена [PERSON] на користь ФОП [PERSON] готівкою 05 травня 2018 року, що підтверджується товарним чеком № 00694 від 05.05.2018р.. Проте товар так і не був поставлений [PERSON], в той час як граничний термін виконання зобовязання становить 15 травня 2018 року. Пунктом 4.3 укладеного між сторонами договору передбачена сплата неустойки в розмірі 0,01% від вартості договору за кожний робочий день прострочки у разі невиконання відповідачем умов п. 3.2 договору щодо організації передачі у власність позивача [PERSON] ПВХ конструкцій протягом 10 робочих днів з дня оплати вартості конструкцій. Розмір невиконаного\~грошового зобовязання\~становить 21\~098\~грн.,\~період прострочення\~виконання зобовязання\~становить з\~15\~травня 2018\~року по\~14 вересня 2018 року = 88 робочих днів та 123 календарних днів на день подачі позову до суду, розрахунок пені здійснений за формулою [Пеня -184,80 грн.] = [Сума боргу -21098 грн.] X [Ставка пені (0,01%)] / 100% X 88 робочих днів; розмір 3-х відсотків річних за цей період становить 446 грн. 88 коп. та вирахуваний за формулою [3% - 212,79 грн.] = [21098 грн.] X [Процентна ставка 3% річних] /100% / 365 днів X [123 календарних днів]. Також позивач зазначає, що йому спричинена моральна шкода, яка виразилась в душевних страждань, які позивач зазнав та зазнає у звязку з необхідністю здійснення дій, які можна було б не здійснювати при відсутності неправомірних дій відповідача, постійна психологічна напруга стресового характеру, викликана неправомірними діями відповідача. Враховуючи викладене, позивач просить розірвати укладений договір, а також стягнути з відповідача на свою користь суму грошових коштів у розмірі 21\~495, 59 грн, з яких: 21 098,0 грн сума сплачених коштів; 184,80 пеня; 212, 79 грн три проценти річних та моральну шкоду в розмірі 5\~000,00 грн. В судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. За згодою позивача суд розглядає справу в заочному порядку. Заслухавши думку позивача та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2018 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір - індивідуальний номер заказу ВZ 00694, за умовами якого ФОП [PERSON] зобовязалась організувати роботу з виготовлення і передачі у власність [PERSON] ПВХ конструкції протягом 10 робочих днів з дня повної сплати суми за договором, а замовник зобовязався сплатити їхню вартість у сумі 21 098 грн. Позивач виконав належним чином покладені на нього зобовязання за вказаним договором, сплативши всю вартість конструкцій, у наступний спосіб: 2000 грн. були сплачені [PERSON] на користь ФОП [PERSON] у якості авансу при укладені договору, про що зазначено в п.2.2. договору; Решта в сумі 19 098 грн. була сплачена [PERSON] на користь ФОП [PERSON] готівкою 05 травня 2018 року, що підтверджується товарним чеком № 00694 від 05.05.2018р.. Проте товар так і не був поставлений [PERSON], в той час як граничний термін виконання зобовязання становить 15 травня 2018 року. Пунктом 4.3 укладеного між сторонами договору передбачена сплата неустойки в розмірі 0,01% від вартості договору за кожний робочий день прострочки у разі невиконання відповідачем умов п. 3.2 договору щодо організації передачі у власність позивача [PERSON] ПВХ конструкцій протягом 10 робочих днів з дня оплати вартості конструкцій. Розмір невиконаного\~грошового зобовязання\~становить 21\~098\~грн.,\~період прострочення\~виконання зобовязання\~становить з\~15\~травня 2018\~року по\~14 вересня 2018 року = 88 робочих днів та 123 календарних днів на день подачі позову до суду, розрахунок пені здійснений за формулою [Пеня -184,80 грн.] = [Сума боргу -21098 грн.] X [Ставка пені (0,01%)] / 100% X 88 робочих днів; розмір 3-х відсотків річних за цей період становить 446 грн. 88 коп. та вирахуваний за формулою [3% - 212,79 грн.] = [21098 грн.] X [Процентна ставка 3% річних] /100% / 365 днів X [123 календарних днів]. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положеннями ст. 615 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Так як, позивач свої зобовязання за договором № BZ 00694 від 04 травня 2018 року виконав у повному обсязі, проте відповідач умови договору не виконав, строк виконання умов договору сплив, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтовуваними та такими, що підлягають задоволенню, а тому слід розірвати договір № BZ 00694 від 04 травня 2018 року, укладений між [PERSON] та ( ІНН [NUMBER]) та фізичною особою підприємцем, [PERSON]; Стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] (ІНН: [NUMBER] на користь [PERSON] ( ІНН: [NUMBER]) суму грошових коштів у розмірі 21\~495, 59 грн, з яких: 21098, 0 грн сума сплачених коштів; 184, 80 пеня; 212, 79 грн три проценти річних. У відповідності із ст. 23 ЦКУ Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.2005 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням права власності. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог в залежності від характеру та обсягу заподіяних Позивачу моральних та фізичних страждань. З урахуванням обставин справи, ступеня вини відповідача, глибини душевних страждань позивача, який зазнав душевних страждань, психологічної напруги, стресового характеру він вимушений був звертатися до різних установ за відшкодуванням шкоди, з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити вимогу про відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 2 000,00 грн.

Outcome: approved