Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 12942,11 гривень в якій посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору укладеного з ним 08.12.2005 року, просив стягнути з нього заборгованість у вказаному розмірі, яка складається з заборгованості по відсоткам у розмірі 11849,63 грн. та штрафів -500 грн. фіксована частина і 592,48 грн. його відсоткова складова, а також стягнути на свою користь судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявися, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за своєї відсутності, заявлені позивачем вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. \~\~\~\~\~ Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, матеріали цивільної справи №481/736/14-ц, суд приходе наступного висновку. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст.\~ 1050,\~ 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушення вищевказаних умов тягне за собою встановлені наслідки порушення договору позичальником. Як вбачається з матеріалів справи, згідно заяви від 08.12.2005 року [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору позичальник зобов'язався сплачувати заборгованість за кредитним договором щомісяця. Умови договору [PERSON] належним чином не виконувалися, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка за розрахунком банку станом на 31.08.2015 року склала 17150,13 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3903,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13246,52 грн., а також штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 592,48 грн. (процентна складова). Згідно судового наказу, винесеного Новобузьким районним судом Миколаївської області від 18.07.2008 року який набрав законної сили, внаслідок порушення \~зобовязання за вказаним кредитним договором, станом на 24.06.2008 року, з відповідача вже було стягнено заборгованість за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 3903 грн. 61 грн. та відсотки за користування кредитом у розмірі 1396 грн. 89 коп., що в сумі склало 5300 грн. 50 коп. При цьому, як видно з копії постанови державного виконавця відділу ДВС Новобузького РУЮ від 30.09.2010 року про закінчення виконавчого провадження за вказаним судовим наказам, відповідний борг з божника [PERSON] стягнуто у повному обсязі. Разом з цим, дострокове присудження до виконання основного зобовязання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили зазначеного рішення суду і не виключає стягнення процентів, пені і збитків та інших штрафних санкцій, передбачених договором, до дня фактичного задоволення. В звязку з вищезазначеним в квітні 2014 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 11 523 грн. 11 коп. в якій посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору укладеного з ним 08.12.2005 року, просив стягнути з нього заборгованість станом на 28.02.2014 року у вказаному розмірі, яка складається з заборгованості по відсоткам у розмірі 10498,20 грн. та штрафів - 500 грн. фіксована частина і 524,91 грн. його відсоткова складова, а також стягнути на свою користь судові витрати по справі. Заочним рішенням Новобузького районного суду від 27.05.2014 року зазначені позовні вимоги позивача задоволені повністю. 31.07.2014 року відповідач [PERSON], не погоджуючись з відповідним заочним рішенням, звернувся до суду з заявою про його перегляд, за результатами розгляду якої 08.09.2014 року відповідне рішення за ухвалою Новобузького районного суду було скасовано. 09.10.2014 року рішенням Новобузького районного суду зазначені позовні вимоги позивача задоволені частково та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором від 08 грудня 2005 року, яка утворилася станом на 28 лютого 2014 року, 5 499 (пять тисяч чотириста девяносто девять) гривень 10 коп., що складається з: 5 249 грн. 10 коп. - заборгованості за відсотками та 250 грн. штрафу (фіксована складова). В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 18.12.2014 року №22-ц/784/3434/14 рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.10.2014 року змінено та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - проценти за користування кредитом за період з 25.06.2008 року по 30.09.2010 року в сумі 2684,73 грн. та 250 грн. штрафу. В іншій частині рішення залишено без змін. Рішення набрало законної сили 18.12.2014 року. Відповідно до абзаців 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК України. Таким чином судом встановлено, що основне зобовязання відповідачем виконано 30.09.2010 року (дата повного погашення тіла кредиту визначеного судовим наказом), а проценти які підлягають стягненню за користування кредитом за час, коли тіло кредиту не було погашено, тобто виконано основне зобовязання, за період з 25.06.2008 року по 30.09.2010 року та штраф вже стягнено рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області зміненого рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 18.12.2014 року. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Outcome: dismissed