Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] пред'явив позов до Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в с. Малі Мацевичі Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він, як син, являється єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої. Крім того, за життя мати склала на його користь заповіт. До складу спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосодарського виробництва площею 3,59 га, розташована на території Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району. Однак, він у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки помилково вважав, що будучи єдиним спадкоємцем та фактично вступивши в управління спадковим майном, він може звернутися до нотаріуса для оформлення спадкових прав у будь-який час. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Малі Мацевичі Старокостянтинівського району, про що складено відповідний актовий запис № 20 згідно даних свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району 19 листопада 2012 року. [PERSON] на день смерті була зареєстрована і проживала одна по [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району за № 639 від 16 вересня 2016 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 3,59 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території с. Малі Мацевичі Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим Великомацевицькою сільською радою народних депутатів 23 липня 2002 року на підставі рішення Великомацевицької сільської ради народних депутатів від 14 вересня 2001 року за № 8. Позивач [PERSON], [INFO], являється сином померлої [PERSON] що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER], повторно виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 22 листопада 2016 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Великомацевицької сільської ради Старокостятнинівського району 23 листопада 2007 року за р.№ 76, яким все своє майно заповіла [PERSON] Як вбачається з даних інформаційної довідки, наданої приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П. від 25 листопада 2016 року за № 1487/01-16, спадкова справа щодо майна [PERSON], яка померла [INFO] не заводилася. Аналогічного змісту інформація міститься в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 45923968 від 25 листопада 2016 року та повідомленні приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П. від 12 січня 2017 року за № 17/01-16. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини через невірне тлумачення правових норм, враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, тому заявлені обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, а з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved