Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог від 01.06.2017 року (а.с.136), просив: визнати за Позивачем авторське право на фотографічний твір із зображенням саду квітучих кущів бузку («[INFO]») у Національному Ботанічному саду ім. М.М. Гришка НАН України, який було оприлюднено Позивачем у травні 2014 року в мережі Інтернет на своїй сторінці у Facebook та у квітні 2015 року у власному щоденнику блог-платформи «[INFO]»; стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Компані Про» (далі - ТОВ «Глобал Компані Про», Відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю «Бігеппл Медіа» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарапата Продакшн Енд Шоу» (далі - ТОВ «Тарапата Продакшн Енд Шоу», Відповідач-2) на користь Позивача 72 500 грн. компенсації та 50 000 грн. моральної шкоди за порушення авторського права та судові витрати. Протокольною ухвалою суду від 16.08.2017 року було прийнято відмову позивача від позовних вимог в частині вимог до ТОВ «Бігеппл Медіа». Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що протягом квітня-червня 2016 року у місті Києві на рекламних засобах, що стоять окремо на високих опорах (біг-борд), та на тимчасовій конструкції біля входу до ботанічного саду було розміщено зовнішню рекламу про проведення фестивалю музики «[INFO]» з використанням фотографічного твору автора [PERSON], як частини реклами - фотографії, на якій зображено сад квітучих кущів бузку («[INFO]») у Національному Ботанічному саду ім. М.М. Гришка НАН України. Фотографія була оприлюднена Позивачем в мережі Інтернет у травні 2014 року на своїй сторінці у Facebook та у квітні 2015 року у власному щоденнику блог-платформі «[INFO]» («[INFO]»). На рекламних зображеннях фотографія обрізана, проте видно, що це теж саме зображення, що створений позивачем як автором твору, оригінал. Використання фотографічного твору без згоди Позивача порушує як особисті немайнові права автора, так і майнові права, які гарантуються законом. Досудове врегулювання спору із відповідачами позитивного результату не дало. У судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. В засіданні просив суд позов задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що Позивач не укладав договору з будь-ким і не надавав дозволу на використання свого фотографічного твору із зображенням саду квітучих кущів бузку («[INFO]»). Оригінальність цієї фотографії полягає у незвичному авторському підході до композиційного розміщення частин зображення на нестандартному підході до передачі кольорів. Неправомірне використання фотографічного твору порушує майнові права Позивача, як автора. Фотографічний твір, протиправно використаній в якості фону на рекламних щитах фестивалю музики «[INFO]», а також на сайті [INFO] на сторінціFacebook фестивалю і на рекламних флаєрах. Представники Відповідачів у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи Відповідачі повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомили, у зв'язку із чим суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у заочному порядку. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника Позивача, дослідивши зібрані у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Нормами частини 2 статті 11 цього ж Закону встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Відповідно до ч. 1, 5 ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Це положення застосовується також у разі опублікування твору під псевдонімом, який ідентифікує автора. Згідно правових позицій Верховного Суду України викладених у Постанові Пленуму № 5 від 4 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» авторське право виникає в силу факту створення інтелектуальною творчою працею автора або співавторів твору науки, літератури і мистецтва. Твір вважається створеним з моменту первинного надання йому будь-якої об'єктивної форми з урахуванням суті твору (зокрема, письмової форми, електронної форми, речової форми). Згідно зі статтею 2 Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів (до якої приєдналася Україна) та статтею 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» фотографічні твори, у тому числі твори, виконані способами, подібними до фотографії, охороняються як об'єкти авторського права. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення і починає діяти від дня створення твору. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Як роз'яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму № 5 від 4 червня 2010 року, позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (ч.1 ст. 435 ЦК України, ст. 11 Закону). Зокрема, первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Це положення застосовується також у разі опублікування твору під псевдонімом, який ідентифікує автора. Враховуючи вимоги статей 614, 1166 ЦК України відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди. На підтвердження авторства фотографії Позивачем надано скріншоти своєї сторінці у Facebook та власного Інтернет щоденника - блог-платформи «[INFO]»([INFO]). Крім цього, Позивач надав на СD-диску фотографічний твір - сад квітучих кущів бузку («[INFO]») високого цифрового розширення. Враховуючи сукупність наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про підтвердження факту створення Позивачем фотографії, на які зображено сад квітучих кущів бузку. Стосовно поняття «фотографічний твір» слід зазначити наступне. У Директиві 93/98/ЄЕС зазначено, що фотографічний твір повинен розглядатися як самобутній, якщо він є продуктом індивідуальної творчості автора, що відображає його особистість, але без врахування інших критеріїв, таких як цінність або призначення, проте держави-члени можуть передбачити охорону і для інших фотографій. У ст. 6 Директиви 2006/116/ ЄС Європейського Парламенту і Ради від 12 грудня 2006 року про строк охорони авторського права і деяких суміжних прав встановлено критерій, що визначає, яка саме фотографія підпадає під авторсько-правову охорону: охороняється лише самобутня оригінальна фотографія, що становить інтелектуальний витвір автора. Така ознака як наявність результатів творчої діяльності є безумовною для визначення об'єкта авторського права. Проте, творінням, яке не є результатом творчої праці є переважно технічна робота, без творчої складової, така як копіювання, передрук та інше. Таким чином, до неоригінальних фотографічних творів відносяться репродукції малюнків, карт, планів, креслень, гобеленів, вітражів та інші похідні фотографії, які передають суть сфотографованого об'єкта не вносячи до зображення творчої складової. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими доводами Позивача про оригінальність створеної фотографії, яка полягає у незвичному авторському підході до композиційного розміщення частин зображення на нестандартному підході до передачі кольорів. Матеріали справи не містять доказів відсутності оригінальності фотографічного твору або його копіювання. Як встановлено судом, то при з»ясування обставин виготовлення та розповсюдження рекламних щитів із нанесених на ній фотографіях позивача, на його запит директором ТОВ «РІА «ІМІДЖ» був надісланий лист від 1 липня 2016 року № 04-01/07, в якому повідомляється, що товариство надало в оренду на травень рекламо носій за адресою [ADDRESS] для розміщення рекламного сюжету «[INFO]». Рекламний макет товариство не виготовляло. Замовником та виробником цього рекламного сюжету є ТОВ «Глобал Компані Про». (а. с. 44). Листом від 6 липня 2016 року ПП «Индивидуал» повідомила представника Позивача про те, що підприємство надало в оренди біг-борд за адресою [ADDRESS] для розміщення рекламного сюжету «[INFO]». Рекламний макет підприємство не виготовляло. Замовником та виробником рекламного сюжету є ТОВ «Глобал Компані Про» (а. с. 45). На запит представника Позивача директором ТОВ «РТМ-Україна» було надано відповідь від 13 липня 2016 року Вих. № 383 про те, що на рекламному засобі, який розміщено за адресою: [ADDRESS] протягом травня 2016 року розміщувалася реклама фестивалю «[INFO]» на замовлення ТОВ «БІГЕПЛ МЕДІА». Рекламний макет з даним сюжетом розроблявся безпосередньо організатором заходу - ТОВ «Глобал Компані Про». (а. с. 46). Згідно листа-відповіді Національного Ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України від 28 грудня 2016 року № 112/14-515 організація і проведення Фестивалю музики «[INFO]» здійснювалося згідно Договору № 04/04-2016 від 4 квітня 2016 року. Договором передбачалося надання Ботанічним садом ТОВ «Глобал Компані Про» своєї території для проведення заходу 29 травня 2016 року. Біля входу в Ботанічний сад була розміщена зазначена в позові реклама з проведенням фестивалю. Встановленням рекламного щиту займалась виключно компанія ТОВ «Глобал Компані Про». Розміщення та макет реклами Ботанічним садом не погоджувалися (а. с. 106). Предметом Договору № 04/04-2016 від 4 квітня 2016 року, який укладено між Національного Ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України (Сторона-1) та ТОВ «Глобал Компані Про» (сторона-2), є рекреаційна діяльність Сторін, що здійснюється у формі надання Стороні-2 права щодо тимчасового розміщення наметів та інших споруд для проведення культурно-мистецького Фестивалю фестивалів «[INFO]» на території Ботанічного саду (а. с. 107). 24 квітня 2016 року між ТОВ «БІГЕПЛ МЕДІА» (Виконавець) та ТОВ «Тарапата Продакшн Енд Шоу» (Замовник) укладено Договір № 2404 про проведення рекламної кампанії (а. с. 123-126). Предметом Договору № 2404 є надання Виконавцем послуг з розміщення реклами Замовника на спеціальних конструкціях відповідно до затвердженої сторонами адресної програми в період рекламної компанії. У Додатку № 1 до Договору № 2404 від 24 квітня 2016 року міститься перелік рекламних площин та адреси їх місцезнаходження: [ADDRESS] [ADDRESS]. (а. с. 127). Для розміщення на зовнішніх рекламних конструкція в травні 2016 року ТОВ «Тарапата Продакшн Енд Шоу» надало ТОВ «БІГЕПЛ МЕДІА» контрольний макет (а. с. 128). Аналізуючи зображені кущі бузку на фотографіях позивача, автором яких він є, та зображені кущі бузку на рекламних щитах в Ботанічному саду та інших місцях м.Києва, суд приходить до висновку про їх ідентичність, оскільки залишалась незмінною композиція на них основних елементів - неба, трави та бузкових кущів, а саме зображення є оригінальним авторським композиційним рішенням [PERSON] Відтак, суд приходить до висновку про порушення прав позивача як автора зображення на фотографіях та необхідність їх судового захисту. Відповідно до положень ст. 424 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. В порядку ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21-25 цього Закону. Підставою для судового захисту відповідно до ст. 50 Закону України «Про авторське і суміжні права» є вчинення будь-якою особою дій, що порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені ст.ст.15, 39, 40, 41 цього Закону, з урахуванням обмежень, передбачених ст.ст. 21-25, 42 і 43 Закону. За змістом ст. 52 зазначеного Закону при порушенні будь-якою особою авторських прав, передбачених ст. 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів, суб'єкти авторського права мають право звертатися до суду з позовом, зокрема, про поновлення порушених прав та (або) припинення дій, що порушують авторське право, подавати позови про відшкодування моральної (немайнової), відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або виплату компенсацій, вимагати, в тому числі у судовому порядку, публікації в засобах масової інформації даних про допущені порушення авторського права і (або) суміжних прав та судові рішення щодо цих порушень. В порядку ч. 2 цієї статті суд має право постановити рішення, зокрема, про: заборону опублікування творів, їх виконань чи постановок, випуску примірників фонограм, відеограм, їх сповіщення, припинення їх розповсюдження, а також про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Враховуючи вимоги Закону України «Про авторське і суміжні права», а також Цивільного кодексу України, вимога Позивача про визнання за ним авторського права на фотографічний твір є безпідставною, оскільки право на твір виникло у нього в силу закону - з моменту створення. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на оскарження або невизнання за Позивачем авторського права на фотографічний твір. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Позивачем не надано суду належних та переконливих доказів того, що ТОВ «Глобал Компані Про» своїми діями порушило авторські права Позивача. Згідно наявного в матеріалах справи контрольного макету саме ТОВ «Тарапата Продакшн Енд Шоу» надало ТОВ «БІГЕПЛ МЕДІА» макет для розміщення на зовнішніх рекламних конструкціях в травні 2016 року, який створений з використання фотографічного твору Позивача. У зв'язку із цим позовні вимоги до ТОВ «Глобал Компані Про» задоволенню не підлягають. Як зазначає Верховний Суд України, компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Вирішуючи питання про виплату Позивачу компенсації за порушення його майнових авторських прав, суд виходить з суті порушення, розміру можливого доходу позивача який би він міг отримати, а також із загальних засад цивільного законодавства, встановлених ст. 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, і вважає визначити її в розмірі 10 мінімальних заробітних плат у визначеному на час винесення рішення, що підлягає стягненню з Відповідача-2 на користь Позивача, а саме в розмірі - 32 000 грн.. Щодо заявленої Позивачем суми компенсації моральної шкоди, суд зазначає наступне. В порядку ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наявність встановлених порушень прав Позивача свідчить про наявність певних душевних страждань, які зокрема полягають у порушенні звичайного ритму життя. Проте визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 50 0000 суд вважає завищеним та визначає суму, що підлягає відшкодуванню у розмірі 1000 грн. Питання судового збору вирішене судом у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial