Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Відповідач [PERSON] , позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Позивач та її представник на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу у їх відсутності. Третя особа - [PERSON] , позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Третя особа - [PERSON] , будучі неодноразово сповіщеною належним чином, у судове засідання не з`явилась, заперечень клопотань до суду не надійшло, причини не явки суду не відомі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва прро одруження між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.07.2016р.; копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія заяви [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.07.2016р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померлого [INFO] ; копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія договору дарування від 03.04.1986р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2011р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.08.2011р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2011р.; копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 29.08.2011р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2011р.; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; копія будинкової книги; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.06.2018р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] За життя йому належало 4/9 частини житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 03.04.1986р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2011р. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцем за законом першої черги після його смерті були діти спадкодавця: позивач [PERSON] , відповідач - [PERSON] та його матір [PERSON] У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справі [PERSON] відмовилась від спадщини на користь позивача, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Матір померлого [PERSON] прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, після померлого [PERSON] спадщину прийняли позивач - [PERSON] та матір спадкодавця - [PERSON] по 2/9 частини спадкового будинку кожна та не заявили про відмову від неї, однак не оформили її юридично. [INFO] . померла [PERSON] (бабуся позивача). За життя їй належало 3/9 частини житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2011р., інші 2/9 частини прийняла після смерті чоловіка шляхом проживання на день смерті зі спадкодавцем, але юридично її не встигла оформити. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцем за законом першої черги після її смерті є позивач [PERSON] , за правом представлення (ст.1266 ЦК України), яка прийняла долю батька. Позивач прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, після померлої [PERSON] спадщину прийняла позивач - [PERSON] на 3/9 частини спадкового будинку. Тобто, позивач набула право власності на спадкове майно - на 5/9 частини житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач на зазначену долю не претендує та не заперечує щоб спадщину оформила позивач на своє ім`я. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 22.06.2018р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову. Після смерті [PERSON] та [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, після померлого [PERSON] спадщину прийняли позивач - [PERSON] та матір спадкодавця - [PERSON] по 2/9 частини спадкового будинку кожна та не заявили про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач та її бабуся прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Так, після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивач - [PERSON] на 3/9 частини спадкового будинку, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Тобто, позивач набула право власності на спадкове майно - на 5/9 частини житлового будинку [ADDRESS] . Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих [PERSON] та [PERSON] були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовану постанову, у зв`язку із чим позивач була вимушена звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом однак, з незалежних від неї причин вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказані об`єкти спадкового майна, у зв`язку із чим була вимушена звернутися за захистом прав та інтересів до суду. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved