Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» користь суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 147445,85 грн. та 4035,56 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.01.2014 року складає 32244,12 грн., а також судові витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що [PERSON] працювала у ПАТ КБ «ПриватБанк» з 17 жовтня 2011 року по 31 грудня 2013 року на посаді старшого касира-операціоніста Індустріального відділення [PERSON] 14 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № ДNV0/299. 11 листопада 2013 року у Індустріальному відділенні [PERSON] була проведена перевірка цінностей, за результатами якої було виявлено, що наявність цінностей, які малися в касі відділення на вказану дату, не відповідають даним бухгалтерського обліку, а саме при перерахуванні каси у касира [PERSON] виявлена нестача грошових коштів у розмірі 145171,25 грн. та 5000,00 доларів США. За результатами внутрішньобанківської перевірки було встановлено, що у квітні 2013 році, наприкінці робочого дня, виявивши нестачу грошових коштів, [PERSON] керівництву відділення не повідомила, вирішивши приховати нестачу шляхом проведення несанкціонованих проводок грошових коштів з вечірньої каси на денну і назад. [PERSON] у своєму письмовому поясненні повністю визнала свою провину. Відповідачем було порушено цілий ряд посадових інструкцій, внутрішньобанківських наказів, норм чинного законодавства та умов договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, чим було завдано ПАТ КБ «ПриватБанк» матеріальну шкоду на суму 145171,25 грн. та 5000,00 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.01.2014 року складає 32244,12 грн. Тому Банк вимушений звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок нестачі. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.189). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.188). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Відповідно до вимог ст.ст.\~509,\~526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору. Підставою для притягнення працівника до матеріальної відповідальності з заподіяний діями або бездіяльністю працівника матеріальний збиток і/або ушкодження матеріальних цінностей, які належать роботодавцеві і/або іншим особам, матеріальні цінності яких перебувають у користуванні Роботодавця на підставі відповідних угод між Роботодавцем і такими особами. Встановлено, що в період з 17 жовтня 2011 року по 31 грудня 2013 року [PERSON] працювала у ПАТ КБ «ПриватБанк» на посаді старшого касира-операціоніста Індустріального відділення [PERSON] (а.с.13-16). 14 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № ДNV0/299 (а.с.17). 11 листопада 2013 року у Індустріальному відділенні [PERSON] була проведена перевірка цінностей, за результатами якої було виявлено, що наявність цiнностей, якi малися в касі відділення на вказану дату, не відповідають даним бухгалтерського обліку, а саме при перерахуванні каси у касира [PERSON] виявлена нестача грошових коштів у розмірі 145171,25 грн. та 5000,00 доларів США (а.с.12). Так, за результатами внутрішньобанківської перевірки було встановлено, що у квітні 2013 році, наприкінці робочого дня, виявивши нестачу грошових коштів, [PERSON] керівництву відділення не повідомила, вирішивши приховати нестачу шляхом проведення несанкціонованих проводок грошових коштів з вечірньої каси на денну і назад. [PERSON] у своєму письмовому поясненні повністю визнала свою провину (а.с.23-25). В процесі розгляду справи, для визначення суми недостачі грошових коштів по касі Індустріального відділення [PERSON] регіонального відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з січня 2013 року по листопад 2013 року та визначення причини виникнення недостачі грошових коштів, ухвалою суду від 08 листопада 2016 року по справі було призначено судово-економічну експертизу (а.с.174). Однак, 16 березня 2017 року до суду було повернуто матеріали справи без виконання судово-економічної експертизи призначеної ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року, в звязку з тим, що станом на 24 лютого 2017 року відповідачкою [PERSON] не здійснена попередня оплата експертизи (а.с.182). Відповідно до посадової інструкції касира операційної каси, затвердженої 14 жовтня 2011 року, та Положення по організації роботи каси перерахунку, затверджене наказом № СП-2011-856 від 18.08.2011 року, до основних обов'язків [PERSON] відносяться: -своєчасне відображення всіх операцій у програмних комплексах, виконання вимог внутрішньобанківських нормативних документів, що регламентують заповнення звітів і формування проводок по зарахуванню торгової виручки, операцій із завантаження та вивантаження АТМ, підкріпленню, вивезення надлишків, міжфіліальні і міжбанківським угодам; -забезпечення якісної обробки позабалансових цінностей, відображення їх передачі / прийому в програмних комплексах; -забезпечення збереження грошових коштів, цінностей, касових документів та інші обов'язки, передбачені посадовою інструкцією касира 2-ої категорії каси перерахунку та Положенням по організації роботи каси перерахунку. Згідно п.1.10 постанови НБУ №254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльність в банках України, відповідальний виконавець - працівник банку, який відповідно до його службових обов'язків та/або розпорядження керівництва банку має повноваження виконувати певні операції та несе відповідальність за їх належне виконання. Згідно п. 2.2 постанови НБУ № 254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, повноваження та відповідальність працівників банку щодо виконання ними функціональних обов'язків визначаються внутрішніми документами банку та посадовими інструкціями. Згідно розділу 6 посадової інструкції, касир-операціоніст несе відповідальність за достовірність наданих відомостей, звітів та іншої інформації, дотримання законів та інших нормативно-правових актів, обов'язкових до виконання співробітниками Банку, Наказів та Розпоряджень Керівників та Голови Банку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі: (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до п. 1 Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № ДNV0/299 від 14 жовтня 2011 року, працівник, що виконує роботу касира-операціоніста, безпосередньо пов'язану зі зберіганням, обробкою, перерахуванням, прийманням, видачею і перевезенням цінностей бере на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених йому установою банку цінностей. Таким чином, Відповідачем було порушено цілий ряд посадових інструкцій, внутрішньобанківських наказів, норм чинного законодавства та умов договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, чим було завдано ПАТ КБ «ПриватБанк» матеріальну шкоду на суму 145171,25 грн. та 5000,00 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.01.2014 року складає 32244,12 грн. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 130 КЗпП України працівники несуть повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно зі ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі заподіяної з їх вини установі, у випадках, коли між працівником і установою відповідно до ст. 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. На підставі ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено установою з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Відповідно до ч. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1992 р. за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обовязків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з якими перебуває в трудових відносинах. У постанові Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року у справі №6-139цс14 вказано, що «вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: чи укладено між сторонами трудовий договір, яка підстава покладання на працівника відповідальності за майнову шкоду, чи спричинена шкода діями працівника, в якому обсязі майнової шкоди несе відповідальність працівник за встановлених фактичних обставин, яка ступінь вини працівника за заподіяну шкоду (за виключенням прямої дійсної шкоди), за яких обставин заподіяна шкода, чи спричинена шкода з корисних мотивів та чи є підстави для зменшення розміру покриття шкоди залежно від майнового стану працівника». ПАТ КБ «ПриватБанк» було доведено заподіяння відповідачем шкоди, оскільки до функцій відповідача входили обовязки щодо забезпечення схоронності матеріальних цінностей, однак відповідачем були порушені умови укладеного між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 147445,85 грн. та 4035,56 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.01.2014 року складає 32244,12 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 1796,90 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved