Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

в вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтуванні позову вказує, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано ще 22.03.2011 року. Фактично шлюбні відносини припинені ще задовго до розлучення. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], вихованням якого займається виключно вона. Відповідач ніяким чином не приймає участі у вихованні дитини та почав ухилятися від сплати аліментів. Вказує, що про той факт, що [PERSON] росте без батька, його вихованням займається виключно матір, він цілком здоровий, має охайний та доглянутий вигляд. Про що свідчить характеристика на дитину з дитячого садочка № 667 в якому навчається дитина з 09.09.2013 року. Батька дитини вихователі в дитячому садочку не бачили жодного разу. Після народження сина відповідач жодного разу не поцікавився долею дитини. Зазначає, що матеріальну допомоги на виховання сина їй вдалося отримати лише через суд, однак після кількох переказів, виплати припинилися. Позивач зазначає, що кошти на виховання дитини вона отримує від держави, як тимчасову матеріальну допомогу на дітей батьки яких ухиляються від сплати аліментів та матеріальну допомогу від матері. Літом завдяки матеріальній допомозі її батьків та родичів, вона планувала виїхати за кордон на відпочинок та оздоровлення з дитиною, однак відповідач відмовився надати дозвіл на виїзд дитини за кордон. У зв'язку з вищевикладеним просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з обставин викладених в позові та просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до ст.224-226 ЦПК України. Представник служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також просять долучити до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд також вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 22.03.2011 року. [INFO] року народився [PERSON] батьками якого є сторони по справі. Як пояснила позивач в судовому засіданні відповідач вихованням дитини не займається, догляду за нею не здійснює, дозвіллям та здоров'ям не цікавиться, матеріально не утримує. Як вбачається з характеристики виданої дошкільним навчальним закладом, який відвідує [PERSON], дитина доглянута, чиста, охайна. Мама [PERSON], приймає активну участь в житті дитячого закладу. Приводить і забирає хлопчика тільки мама. Вчасно сплачу за дитячий садок. За час відвідування дитячого садочка, батько не з'являвся. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.57-59 ЦПК України на спростування доводів позивача. З висновку служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації вбачається, що батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, вважають за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає доведеним, що відповідач ухилився від виконання своїх обов'язків, оскільки він протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. При постановленні законного й справедливого рішення, суд враховує положення Європейської Конвенції «Про права дитини», в ч.2 ст.6 в якій зазначено, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини, а в. ч.1 ст.19 зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини. З урахуванням вищевикладеного та виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved