Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 16.09.2014 року і до повноліття дитини. Просить змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 07.10.2014 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини на 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, тобто в частині зазначеного у рішенні суду мінімального розміру. Також просила стягнути на її користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 500 гривень. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву згідно якої підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, просила справу розглянути у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2014 року по справі №647/2585/14-ц з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 16.09.2014 року і до повноліття дитини (а.с. 8). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.03.2011 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7) . Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК в редакції згідно закону №2037-У11 від 17.05.2017р. розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Редакція даної норми закону до внесення відповідних змін, передбачала мінімальний розмір аліментів на одну дитину - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що аліменти є періодичним тривалим платежем, враховуючи дію закону у часі, при вирішенні питання про мінімальний розмір аліментів у даному випадку, слід виходити з редакції статті 182 СКУ, і разом з внесенням змін в дану норму закону є підстави для підвищення мінімального розміру аліментів на дитину, які стягуються за виконавчим листом, виданим на підставі даного судового рішення про стягнення аліментів, який має бути не меншим від 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України в редакції згідно із Законом № 2302-VI від 01.06.2010р., - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином зміна в законодавстві, а саме підвищення гарантованого законом мінімального розміру аліментів на дитину, зокрема нова редакція ч.2 ст.182 СК України, - судом розглядається як інший випадок, передбачений законом, який є підставою для збільшення мінімального розміру стягнутих судовим рішенням аліментів - у випадку, якщо розмір аліментів, визначений судом у частці від доходу, з певних передбачених законом підстав визначається у мінімальному розмірі, визначеному законом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , п.23 - відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, після даної Постанови Верховного суду України до статті 192 СК України були внесені зміни, дана норма закону доповнена висловом «у інших випадках, передбачених цим Кодексом». Тому, враховуючи редакцію статті 192 СК України, чинну на даний час, висновок Верховного суду України в даній постанові не може бути застосований як підстава для відмови у позові з таких підстав. Таким чином, на даний час позивачка має право на отримання від відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у визначеному судом розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не меншому від 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд вважає встановленим, що у даному випадку, виплатою відповідачем аліментів у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (виходячи з вказаного у судовому рішенні), суттєво обмежує права дитини і стягувача аліментів на даний час. Тому порушене право підлягає судовому захисту. Позивачка обрала саме такий спосіб захисту порушеного права, як подання позову про зміну розміру аліментів (в частині зазначеного у рішенні суду мінімального розміру). Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином, суд, дослідивши опис робіт (послуг) адвоката, враховуючи вимоги співмірності, складність справи та виконаних робіт (наданих послуг), час необхідний адвокатові для надання послуг вважає, що заявлений розмір оплати за надану правову допомогу є співмірним із наданими послугами, відповідає складності справи, ціні позову, а тому у цій частині вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі у сумі 500 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 840 гривень 80 копійок судового збору.

Outcome: approved