Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки. Позовні вимоги вона мотивує тим, що з 01.09.2014 по 17.02.2020 вона працювала на посаді інспектора з кадрів Філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - Відповідач; Філія «Уманська ДЕД»), що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] . Позивач вказує, що на дату звільнення з роботи відповідач не виплатив їй заробітну плату за листопад-грудень 2019 року та за січень-лютий 2020 року. У зв`язку з затримкою у виплаті заробітної плати колектив Філії «Уманське ДЕД» направляло колективне звернення Народному депутату [PERSON] , який у свою чергу звертався до керівництва боржника, на що останній направив формальний лист-відповідь обґрунтовуючи невиплату зарплати власною фінансовою кризою, що ніяким чином не може бути виправданням невиплати заробітної плати. У позові позивач вказувала, що при звільненні Філія «Уманська ДЕД» повний розрахунок з нею не провела і по даний час заробітна плата їй не виплачена у зв`язку з чим існує спір з приводу здійснення розрахунку з виплати нарахованої та невиплаченої заробітної плати, який регулюється нормами КЗпП України та Законом України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР. Станом на дату подачі позову загальна заборгованість по заробітній платі складає 27 902,98 грн.: листопад 2019 року - 3 878,70 грн.; грудень 2019 року - 4 077,80 грн.; січень 2020 року - 4 301,69 грн.; лютий 2020 року - 15 642,56 грн. Позивач посилається на те, що на її неодноразові звернення до відповідача вона отримувала усні відповіді, що заробітна плата не виплачується із-за відсутності коштів, при цьому у видачі офіційної письмової відповіді на звернення їй відмовляли. Позивач вказує, що Філія «Уманська ДЕД» порушує її Конституційні права на отримання заробітної плати, оскільки її невиплата на протязі більше трьох місяців, тим більше при звільненні, поставила її у вкрай скрутне матеріальне становище. Також позивач, посилаючись на пункт 1 Розділу І Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», вказувала, що має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки в розмірі 50 062,74 грн. (розрахунок проведено за формулою: «Середній заробіток» = 4 077,80 + 4 301,56 (заробітна плата за грудень 2019 року та січень 2020 року) = 8 379,36 : 39 (кількість робочих днів за грудень 2019 року та січень 2020 року) = 314,86 (середній заробіток за 1 робочий день) X 159 (загальна кількість робочих днів за весь час затримки) = 50 062,74 грн.). Таким чином, приймаючи до уваги викладене, позивач просить суд стягути з відповідача на її користь нараховану але невиплачену заробітну плату в розмірі 27 902,98 грн., а також середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (на день подачі позову) у розмірі 50 062,74 грн. Виклад позиції відповідача. 04.11.2020 на адресу суду від представника відповідача Філія «Уманська ДЕД» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказувалося, що філія «Уманська ДЕД» є відокремлений структурний підрозділ Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та не є юридичною особою, тому не може бути відповідачем по справі. 30.12.2020 від представника позивача Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що за змістом пункту 2 розділу II Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.3 розділу III цього ж Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Відповідна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 10.09.2020 року у справі № 607/14495/ 16-ц (ЄДРСРУ № 91519987). Представник відповідача вважає, що розрахунок проведений невірно, так як він був проведений із сум, які належали позивачу до видачі, а не з тих, що були нараховані. Крім того, позивачем не надано доказів кількості відпрацьованих ним днів за останні два місяці, а до розрахунку взято просто кількість робочих днів за останні два місяці. Тобто, розрахунок середнього заробітку проведений в порушення вимог пункту 2 розділу II та п. 3 розділу III Порядку № 100, тобто є помилковим. Представник позивача просить суд позовні вимоги [PERSON] до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку задовольнити частково, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, а в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку відмовити повністю. Процесуальні дії у справі. 15.10.2020 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Філії «Уманська ДЕД» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 30.10.2020 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В. заяву [PERSON] про заміну первісного відповідача належним відповідачем задоволено та змінено первісного відповідача Філію «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця»Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на належного відповідача Дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази. З 01.09.2014 по 17.02.2020 позивач [PERSON] працювала на посаді інспектора з кадрів Філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] . Філією «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» видано довідку про те, що станом на 01.09.2020 заборгованість по сплаті заробітної плати [PERSON] складає 27902,98грн. У листі Філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 06.05.2020 адресованому Народному депутату України [PERSON] вказано, що на даний час у підприємства фінансова криза, підприємство не забезпечене обсягами робіт та заблоковані банківські рахунки. Для погашення заборгованості зі сплати заробітної плати вживаються всі необхідні заходи. Із наданих позивачем доказів та доводів, викладених у відзиві відповідача, вбачається наявність заборгованості перед позивачем [PERSON] зі сплати заробітної плати, що не оспорюється відповідачем. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається КЗпП України, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У відповідності до ст. 110 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно статті 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У відповідності до ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Такі ж норми законодавства містить Закону України «Про оплату праці», згідно ст.24, якого - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відомості про оплату праці працівника надаються будь-яким органам чи особам лише у випадках, передбачених законодавством, або за згодою чи на вимогу працівника (ст.31 ЗУ «Про оплату праці»). З урахуванням наведенного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 27902,98 грн. підлягає задоволенню. Згідно вказаної довідки про виплату заробітної плати позивачу [PERSON] , що видана Філією «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» нараховані наступні суми заробітної плати: -листопад 2019 року - 4881,68 гривень; до видачі - 3880,93 грн. -грудень 2019 року - 5129,30 гривень; до видачі - 4077,80 грн. -січень 2020 року - 5410,93 гривень; до видачі - 4301,69 грн. -лютий 2020 року - 19676,17 гривень; до видачі - 15642,56 грн. Всього підлягає стягненню заробітної плати на загальну суму 27902,98 грн. Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.02.2020 (наступний день після звільнення) по 30.09.2020 (в межах заявлених позовних вимог) суд виходить з наступного. За затримку розрахунку при звільненні настає відповідальність роботодавця, передбачена ст.117 КЗпП України, згідно якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі № 6-144ц13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду першої інстанції при вирішенні вказаного спору, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Відповідно до роз`яснень, що містяться в ч. 5 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд керується Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», згідно п. 8 якої, нарахування виплат, що обчислюються iз середньої заробітної плати за останні два мiсяцi роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У постанові від 18 березня 2020 року у справі №711/4010/13-ц зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року (справа № 761(9584)15-ц у пункті 87 прописано, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду доходить до висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. Враховуючи, що всі суми належні позивачу при звільненні в день звільнення не були йому виплачені, тому суд вважає, за затримку розрахунку при звільненні настає відповідальність роботодавця, передбачена ст.117 КЗпП України, а саме: виплата звільненому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В даному випадку по день звернення до суду, тобто 30.09.2020, як просить в позовних вимогах позивач. Однак під час розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач невірно провела розрахунки. Згідно довідки Філії «Уманська ДЕД» ДП «Черкаський облавтодор» ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» розмір заробітної плати [PERSON] за два місяці, які передували звільненню становить: грудень 2019 року 5129,30 грн. за 21 робочих днів; січень 2020 року- 5410,93 грн. за 21 робочих днів. Середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 145,93 гривні, із розрахунку (4077,80 грн. + 4301,56 грн.) / (21 + 21) = 250,96 грн. При визначенні кількості робочих днів суд виходить із п`ятиденного робочого тижня [PERSON] та даних викладених у Листах Мінсоцполітики України та Роз`яснень Мінсоцполітики України з розрахунку норм тривалості робочого часу на 2020 рік. Отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.02.2020 по 30.09.2020 становить 38898,80 гривень (із розрахунку 250,96 грн. х 155 дні). За таких обставин із ДП «Черкаський облавтодор» ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на користь [PERSON] необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 38898,80 гривень за період з 18.02.2020 року по 30.09.2020 року в межах заявлених позовних вимог. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв`язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.47,115-117 КЗпП України,

Outcome: partial