Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

В заявленому позові позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона 29.08.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №38, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, у них зникли спільні інтереси, вони втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного. Відповідач коштів на утримання сім`ї не надає. У 2018 році вони протягом 10 місяців разом не проживали, а з листопада 2020 року, як подружжя разом не проживають зовсім, шлюбних відносин не підтримують. В подальшому позивач не бажає перебувати у шлюбі, оскільки він носить формальний характер. На підставі наведеного, остання просить суд шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, а також покласти на відповідача витрати по сплаті нею судового збору. В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про визнання позову та розгляду справи без його участі. 04 січня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27 січня 2021 року судом постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі та надано сторонам строк для примирення. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2021 року провадження у справі поновлено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 29 серпня 2002 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №38, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.08.2002 року (а.с.2). Від шлюбу дітей у сторін немає. Шлюбних відносин сторони не підтримують, з листопада 2020 року разом не проживають, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840, 80 грн, квитанція № 55.18947.1/408533358 від 30.12.2020 року (а.с. 4). На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved