Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

В вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити стягнення з нього аліментів на користь повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 27 серпня 2013 року було задоволено позов [PERSON] до нього про стягнення аліментів на період навчання, стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки всіх доходів щомісячно, починаючи з 29 липня 2013 року і до закінчення навчання. Вказане рішення було прийняте у зв'язку з навчанням відповідачки у Слов'янському хіміко-механічному технікумі на бюджетній формі, однак станом на 26.06.2015 року вона припинила навчання у зв'язку з закінченням технікуму,отже і утримання повинно бути припинено. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів відмовлено. З вказаним рішенням суду позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими. В обґрунтування доводів скарги [PERSON] посилається на те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що саме на час подання позовної заяви відповідачка припинила навчання, і відповідно, стягнення аліментів на її користь є необґрунтованим. Також позивач зазначає, що зарахування на навчання будь-якої форми і за будь-який кошт проводиться на підставі наказу керівника навчального закладу і будь-яка довідка, видана навчальним закладом особі на підтвердження зарахування, повинна мати посилання на такий наказ. Довідка від 26.08.2015 року №66-260/472 про зарахування до Харківського політехнічного інституту такого посилання не містить, отже, не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ. Також, як зазначив позивач, не може бути належним і допустимим доказом і квитанція, надана відповідачкою, про сплату за навчання, оскільки до неї не наданий договір між відповідачкою та навчальним закладом. Таким чином, відповідачкою не було доведено наявність двох обов'язкових юридичних фактів для виникнення обов'язку батьків утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання після досягнення повноліття - продовження нею навчання та потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги. Отже, обставини, на які посилався суд першої інстанції, недоведені, у зв'язку з чим відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК рішення підлягає скасуванню. В апеляційному суді позивач підтримав доводи скарги у повному обсязі, пояснивши, що рішенням суду від 3.11.2025 року з нього стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дочки на період її навчання в Харківському політехнічному інституті та продовжують стягувати аліменти за рішенням суду від 27.08.2013 року. Відповідач [PERSON] до апеляційного суду не з'явилася, надіслала заперечення, в яких просить справу розглянути у її відсутність, а рішення суду залишити без змін. Відділ державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника. Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення. Судом першої інстанції визнано встановленим, що позивач [PERSON] є батьком відповідачки, яка після закінчення школи продовжувала свою освіту та з 01.09.2011 року навчалася у Слов'янському хіміко-механічному технікуму, форма навчання денна. Відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27 серпня 2013 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON], яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 29 липня 2013 року і до закінчення нею навчання. Згідно довідки [PERSON] відрахована з технікуму у зв'язку із закінченням учбового закладу (наказ № 043-осс від 26.06.2015 року). Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка продовжує навчання на контрактній основі у Харківському політехнічному інституті відповідно до довідки від 26.08.2015 року № 66-260/472 та на теперішній час є студенткою 2 курсу, групи НЗ 14 заочної форми навчання. Відповідно до квитанції про сплату за навчання відповідачкою [PERSON] 30.07.2015 року сплачено по договору № 4043 1640 грн. 00коп. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до переконання, що зазначені обставини свідчать про те, що відповідачка продовжує навчання на контрактній основі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька, тому підстави для припинення стягнення аліментів з позивача відсутні. Проте апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції. Відповідно до частин 1 та 2 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як вбачається з тексту рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27 серпня 2013 року(а.с.3-4) при вирішенні питання про стягнення аліментів з [PERSON] на користь повнолітньої дочки судом досліджувався факт навчання останньої в Слов'янському хіміко-механічному технікумі на денному відділенні і враховувався матеріальний стан її батька на той час. Навчання в технікумі [PERSON] закінчила 26 червня 2015 року і з цього часу право на утримання припинилося. Факт подальшого вступу повнолітньої дочки позивача до вищого навчального закладу не є підставою для продовження стягнення аліментів, визначених рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 27 серпня 2013 року, а може бути підставою для звернення до суду з новим позовом. В апеляційному суді [PERSON] пояснив, що з його військової пенсії продовжують стягувати аліменти та надав копію рішення Слов'янського міськрайонного суду від 3 листопада 2015 року, відповідно до якого з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2015 року і до закінчення навчання або до досягнення нею двадцятитрирічного віку. З огляду на наведене суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і безпідставно відмовив у задоволені позову [PERSON], тому довід апеляційної скарги про припинення права на утримання після 26 червня 2015 року(закінчення навчання в технікумі) є обґрунтованим. За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved