Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

В грудні 2012 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Роздільнянської міської ради, [PERSON], [PERSON], в якій просила виділити їй в натурі частку будинку в розмірі ? частини по [ADDRESS] м.Роздільна Одеської області. Свої вимоги мотивувала тим, що їй та відповідачу [PERSON] на праві власності належить будинок по [ADDRESS] м.Роздільна, зокрема вона є власницею ? частини будинку, яку отримала в дар на підставі договору дарування. Ця частина будинку складається з двох житлових кімнат, крім цього їй належав сарай. Інші приміщення будинку та господарчі споруди знаходяться в користування відповідачів. Після отримання в володіння частини будинку вона здійснила прибудови до будинку, так як їй потрібні були підсобні приміщення - кухня, санвузол. Ці прибудови вона здійснила в 2006 році без згоди інших співвласників будинку, без належного дозволу на виконання будівельних робіт та відповідного проекту. Однак після здійснення самовільного будівництва в 2012 році Роздільнянська міська рада надала їй в користування земельну ділянку під будівлями на підставі договору оренди землі. Тому вона просила поділити будинок по [ADDRESS] м.Роздільна Одеської області та виділити їй в натурі та передати у власність приміщення будинку - дві житлові кімнати площею по 10,10 кв.м., 20,50 кв.м., а також, посилаючись на те, що згідно висновку судово-будівельної експертизи на прибудови до будинку може бути визнано право власності, просила визнати за нею право власності на прибудови до будинку під літ «а-1», «а-2» без збільшення її частки в спільній частковій власності. Відповідач Роздільнянська міська рада в особі представника Прибилова О.О. позов визнали, не заперечувати проти поділу будинку по [ADDRESS] м. Роздільна між співвласниками в натурі та не заперечувати проти визнання права власності на прибудови до частки в будинку [PERSON], під які надана земельна ділянка, так як їх придатність до експлуатації підтверджена висновком судово-будівельної експертизи. Ухвалою суду від 16.10.2014 року в якості правонаступника відповідачів [PERSON], [PERSON] залучено [PERSON] в зв'язку зі смертю відповідачів, виключено [PERSON] із числа відповідачів і залучено до участі у справі в якості третьої особи, як співвласника спірного будинку, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с.114) Третя особа - [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову [PERSON], суду пояснила, що зведені нею прибудови до належної їй частки не створюють для неї перешкод в користуванні її частиною домоволодіння. Третя особа - Інспекція Державного будівельно-архітектурного контролю в Роздільнянському районі Одеської області про час та місце слухання справи повідомлені належним чином шляхом направлення поштового повідомлення, в суд не з'явились, заперечень по справі не надали. Третя особа - комунальне підприємство «РОН МБТІ» на час розгляду справи в суді ліквідовані без правонаступника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, вивчивши письмові докази по справі та давши оцінку їх законності та обґрунтованості, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником ? частини житлового будинку по [ADDRESS] м.Роздільна Одеської області на підставі нотаріально посвідченого договору дарування частини будинку від 25.02.2006 року, укладеного на її користь дарувальниками - [PERSON] та [PERSON]. (а.с.13) [PERSON] та [PERSON] отримали частку будинку в дар від [PERSON] , який володів ? часткою будинку згідно ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.10. 2003 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку в натурі, якою по даній справі затверджено мирову угоду між співвласниками будинку щодо його поділу в ідеальних частках та розподілу його в натурі. (а.с.35-40) Однак із змісту ухвали суду вбачається, що при затвердженні мирової угоди між сторонами по справі - [PERSON] та [PERSON], крім визначення часток співвласників будинку в ідеальних частках по 1/3 та ? частинах, було проведено поділ будинку в натурі з виділенням кожному із співвласників будинку окремих приміщень будинку. (а.с.38) Так [PERSON] було передано у власність наступні приміщення будинку - кімната 1-7 площ. 20,8 кв.м., кімната 1-6 площ. 10,6 кв.м., сарай під літ. «Г», інші приміщення будинку були передані у власність [PERSON] В зв'язку з поділом будинку в натурі було перерозподілено частки співвласників в будинку і ухвалою суду визнано, що [PERSON] є співвласником 29/100 частин будинку, а [PERSON] є власником 71/100 частин будинку. Тому суд вважає, що і у власності позивача на теперішній час знаходиться частка будинку в розмірі 29/100 частин будинку по [ADDRESS] м.Роздільна Одеської області, яка складається: з кімнати 1-7 площ. 20,8 кв.м., кімнати 1-6 площ. 10,6 кв.м., всього загальною площею 31.40 кв.м. та сараю під літ. «Г». Інша частина будинку в розмірі 71/100 частин знаходиться у власності [PERSON] згідно ухвали суду про затвердження мирової угоди і успадкована [PERSON] Тому суд вважає за необхідне визнати право власності саме на 29/100 частин будинку по [ADDRESS] м. Роздільна Одеської області, яка складається з наступних приміщень: кімнати 1-7 площ. 20,8 кв.м., кімнати 1-6 площ. 10,6 кв.м., всього загальною площею 31.40 кв.м. та сараю під літ. «Г». Також судом встановлено, що після розподілу будинку в натурі позивачем було здійснено прибудову до належної їй частини будинку, реконструйовано сарай, які згідно технічного паспорту на будівлю значаться під літ. «а-1», «а-2». Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна є самочинним, якщо вони збудовані на земельній ділянці зокрема без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належного затвердженого проекту. Відповідно до п.4 роз'яснень Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року (далі - постанова пленуму ВССУ №6 від 30.03.2012 року) під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України №3038 дозвільний документ, що дає право виконувати підготовчі роботи та будівельні роботи саме того об'єкта і на тій земельній ділянці, яка передана певній особі з цією метою. Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до законодавства України. Вказані прибудови зведені позивачем [PERSON] та колишніми власниками будинку без належного дозволу та проекту в 2006 році, а тому є самочинними. Згідно п.4 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 30.03.2012 року право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. На підставі цієї норми суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалась у власність чи користування особі, яка його збудувала, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано в користування. Судом встановлено, що після того, як позивач здійснила прибудови до будинку їй було передано в користування земельну ділянку, на якій знаходяться вищевказані прибудови та належна їй частка будинку. Дані обставини підтверджується договором оренди земельної ділянки від 21.03.2012 року площею 0,0337 га по [ADDRESS] м.Роздільна, укладеного між [PERSON] та Роздільнянською міською радою . (а.с.9) Відповідно до ч.2 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно, а тому відповідно до п.12 постанови Пленуму ВССУ №6 від 30.03.2012 року на вимогу власника (користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК України). Оскільки позивач є законним користувачем земельної ділянки під самочинно зведеними будівлями, для оформлення права власності на них звертався до компетентного органу та отримав відмову з рекомендацією для вирішення даного питання звернутись в суд, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №37-2014 року від 15.12.2014 року самочинно зведені прибудови під літ «а-1» , яка складається з кухні площею 10.90 кв.м., ванної площею 5.10 кв.м. та прибудова під літ. «а-2» , яка складається з коридору площею 4.40 кв.м., ніші площею 0,50 кв.м., по [ADDRESS] м.Роздільна Одеської області відповідають вимогам чинних Державних будівельних норм України, технічний стан будівель визначено як задовільний та придатний до подальшої експлуатації в якості допоміжних приміщень до жилого будинку (а.с.117), вимоги [PERSON] про визнання права власності на ці прибудови належить задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їх права. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Таким чином визнання судом права власності на проведені [PERSON] прибудови до належної їй частини будинку по [ADDRESS] м.Роздільна Одеської області не змінює частку позивача у праві спільної часткової власності на будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved