Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Золотий екватор» про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що 27.09.2013 року її було прийнято на роботу до ТОВ «Золотий екватор», на посаду помічника оператора заправної станції «WOG», розташованої в м.Маріуполі по вул.Купріна, 60. Нею було написано заяву про прийом на роботу та передано начальнику станції Печеновій Н.Й., яка проводила з позивачкою стажування протягом дня, після чого [PERSON] передала їй трудову книжку. Позивачці видали бейджик з вказівкою, що вона є помічником оператора ТОВ «Золотий екватор», ознайомили з графіком роботи по 12 годин, встановили заробітну плату в розмірі 1400,00грн., щомісячно, згідно штатному розпису. Також було зазначено про вартість роботи за 1 час днем - 5,50грн., нічні зміни за 1 час роботи - 5,80грн. 15.10.2013 року Печенова Н.Й., почала пред'являти претензії щодо неприбраної території АЗС за іншу змінницю та повідомила про моє звільнення. В результаті чого позивачку почали не допускати до виходу на роботу та відмовлялись оплатити заробітну плату за відпрацьовані 11 змін. [PERSON] звернулась з заявою про порушення трудових прав до прокуратури Жовтневого району м.Маріуполя, після чого Печенова Н.Й., зв'язалась з нею по мобільному телефону та попросила прийти на місце роботи, де видала трудову книжку, однак не здійснила повний розрахунок за відпрацьовані зміни, недоплатила 146,50грн. Ознайомившись з виданою трудовою книжкою позивачці стало відомо, що керівництвом ТОВ «Золотий екватор» не було внесено даних про прийом на роботи, а також відсутній будь-який запис про звільнення. У зв'язку з незаконним звільненням позивачці також завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 5000,00грн. Враховуючи вищевикладене позивачка була вимушена звернутись до суду та просить поновити її на роботі в ТОВ «Золотий екватор» в якості помічника оператора на заправній станції «WOG», зобов'язавши відповідача внести відповідні записи про прийом на роботу з 27.09.2013 року до трудової книжки, визнати звільнення незаконним, стягнути з відповідача заробітну плату в розмірі 146,50грн., зобов'язати відповідача виплатити середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 15.10.2013 року по день поновлення на роботі, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000,00грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що шукаючи роботу, знайшла оголошення, звернулась на заправку «WOG», де начальник Андрій Борисович пояснив умови, що проводиться стажування терміном 2 дні, заробітна плата складає 1400,00грн. плюс премії. 26.09.2013 року з 09.00год. до 18.00год. проходила стажування. Ввечері подзвонила Печенова Н.Й. та сказала, що на вул.Купріна відкривається заправка. 27.09.2014 року приїхала на заправку, розташовану по вул.Купріна, на протязі усього дня разом з іншими прибирали. 29.09.2012 року близько 07.00год. подзвонила Печенова Н.Й. та сказала, що необхідно терміново приїхати, оскільки ніхто не вийшов на роботу, також сказала принести трудову книжку, паспорт для працевлаштування. Вона відпрацювала з 08.00год. до 18.30год. 30.09.2013 року вийшла к 06.30год. Розписувалась у журналі по техниці безпеки, в журналі, коли виходила на зміну підписувала договір про матеріальну відповідальність. За 27-31.09.2013 року їй сплатили 150,00-180,00грн. заробітної плати. Андрій Борисович попереджав, що стажування не оплачується. З наказом про прийняття на роботу не ознайомлювалась. Була сварка зі зміною, з чим вона звернулась до начальника. Дзвонила на гарячу лінію начальнику відділу кадрів, та сказала виходити на роботу, що приїде комісія, подивиться на якість роботи. Через день передзвонила начальник відділу кадрів, повідомила, що вона не пройшла медичну комісію, внаслідок чого не допущена до роботи. Печенова Н.Й. говорила, що позивачка не пройшла стажування. Приходила 15 або 16 жовтня 2013 року на роботу, однак її не впустили. Печенова Н.Й. сказала їхати в м.Донецьк забирати трудову книжку. Після звернення позивачкою до прокуратури, Печенова Н.Й. віддала трудову книжку під розпис та заробітну плату в розмірі 600,00грн. Про відсутність записів у трудовій книжці, пояснили, що на період стажування записи не вносяться. 27.06.2014 року до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON], який діє на підстав договору про надання юридичної допомоги, до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Золотий екватор» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що [PERSON] не було прийнято на роботи. Для проходження стажування повинен бути наказ, стажування триває 10 робочих змін, які не оплачуються. На момент стажування визначається відповідальна особа та ніяких договорів не підписується. Якщо стажування працівник не пройшов, також виноситься наказ. При прийомі на роботу встановлюється один місяці випробувального терміну. Заяву про прийняття на роботу пишуть тільки після проходження стажування. Також відповідачем надані письмові заперечення, в яких вказано, що позивачкою не надано трудової книжки, яка б свідчила про її оформлення на роботу до відповідача, наказу про прийняття на роботу, укладення трудової угоди з роботодавцем або будь-яких інших доказів працевлаштування до відповідача, позивачем не представлено, як і не надано доказів фактичного допущення до роботи та те, що вона її виконувала. 27.06.2014 року до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, які містяться в матеріалах справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР» є юридичною особою. Місцезнаходження юридичної особи: Волинська область, м.Луцьк. Як вбачається з положення про Донецьку філію ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР», як відокремлений структурний підрозділ Товариства з метою здійснення оперативно-господарської діяльності відповідно до статутних напрямів діяльності Товариства. Філія не є юридичною особою, користується у своїй роботі печаткою та штампом філії ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР», має свої банківські рахунки, веде окремий бухгалтерський облік своєї діяльності, складає окремий баланс та є платником податків. Філія має право від імені ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР» набувати прав і обов,язків та укладати цивільно-правові угоди на підставі довіреності. Директор Філії діє від імені Товариства на підставі доручення, при цьому має право, зокрема приймати та звільняти з роботи працівників Філії відповідно до штатного розпису, видавати накази та інші документи з питань оперативної діяльності. Судом встановлено, що згідно наказу директора ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР» №55/2 від 01.04.2011р. про запровадження стажування та допуск до роботи новоприйнятих працівників, на виконання вимог ЗУ «Про охорону праці», Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, запроваджено на підприємстві з новоприйнятими працівниками після проходження первинного інструктажу на робочому місці перед початком самостійної роботи, стажування під керівництвом досвідчених працівників. Встановлено термін стажування для працівників АЗС, зокрема помічник оператора - 15 робочих днів. Допуск до стажування оформляється розпорядженням, в якому визначається тривалість стажування та прізвище відповідального. По завершенню стажування при задовільних результатах перевірки знань з питань охорони праці, наказом по підприємству працівник допускається до роботи. Розпорядженням Донецької Філії ТОВ «Золотий екватор» від 27.09.2013 року за №115 [PERSON] встановлено стажування на АЗС №16 (м.Маріуполь, вул.Купріна, 60) терміном 10 робочих змін. Відповідальною особою на період стажування призначена начальник АЗС №16 Печенєва Н.Й. Згідно штатно-посадової книги АЗС №16 «Маріуполь», вул.Купріна,60 за період:01.09.2013р. - 30.09.2013р., та 01.10.2013р. - 31.10.2013р. [PERSON], як працівник АЗС, зокрема помічник оператора, не зазначена. Ці ж відомості вбачаються і з Табелю обліку використання робочого часу ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР» Донецька Філія АЗС №16 за вересень-жовтень 2013р., та копії Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці, де також відсутнє прізвище позивачки. Пунктом 7 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці від 26 січня 2005 р. № 15 визначено, що новоприйняті на підприємство працівники після первинного інструктажу на робочому місці до початку самостійної роботи повинні під керівництвом досвідчених, кваліфікованих працівників пройти стажування протягом не менше 2 - 15 змін. Допуск до стажування оформлюється наказом. У наказі визначається тривалість стажування та вказується прізвище працівника, відповідального за проведення стажування. Перелік посад і професій працівників, які повинні проходити стажування, а також тривалість стажування визначаються керівником підприємства відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці. Тривалість стажування залежить від стажу і характеру роботи, а також від кваліфікації працівника. Стажування проводиться на робочих місцях свого або іншого подібного за технологією підприємства. У процесі стажування працівники повинні виконувати роботи, які за складністю, характером, вимогами безпеки відповідають роботам, що передбачаються функціональними обов'язками цих працівників. Після закінчення стажування та при задовільних результатах перевірки знань з питань охорони праці наказом (розпорядженням) роботодавця (або керівника структурного підрозділу) працівник допускається до самостійної роботи, про що робиться запис у журналі реєстрації інструктажів, у протилежному випадку, якщо працівник не оволодів необхідними виробничими навичками чи отримав незадовільну оцінку з протиаварійних та протипожежних тренувань, то стажування новим наказом може бути продовжено на термін не більше двох змін. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 26.09.2013 року проходила стажування, 29.09.2013 року війшла до роботи на АЗС №16, звернула увагу начальника АЗС, що вона не працевлаштована, їй пообіцяли сплатити за цей час. 30.09.2013р. принесла паспорт і трудову книжку, підписала якийсь бланк договору. Відпрацювала перші три зміни і без вихідних вийшла в нічні зміни, оскільки начальник запропонувала підробити. Після вихідних повинна була виходити у свій графік, першу зміну, але начальник АЗС сказала виходити в нічну, оскільки захворів змінник. Так в останню нічну зміну стався конфлікт, після чого Печенєва Н.Й. сказала на роботу більше їй не виходити. та сказали їхати до м.Донецька забирати трудову книжку. За 27-31.09.2013 року сплатили 150,00-180,00грн. заробітної плати. З наказом про прийняття на роботу не ознайомлювалась. Після звернення позивачкою до прокуратури, Печенєва Н.Й. видала трудову книжку під розпис та заробітну плату в розмірі 600,00грн., однак в трудовій книжці були відсутні будь-які записи про роботу. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що знайомий з відповідачкою близько п'яти років, періодично бачаться. Восени 2013 року заїжджав на заправку «WOG», розташовану на Володарському кільці, де побачив [PERSON]. На питання, що вона робить на станції, пояснила, що працює. Бачив її на заправці близько п'яти разів, на ній був вдягнутий фірмовий одяг та бейджик помічника оператору. Заїжджав вранці, близько 06.00год. та ввечері близько 21.00-22.00год. На початку листопада заїхав на заправку і спитав де [PERSON], повідомили, що вона звільнилась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працевлаштовувався на заправну станцію «WOG» за тими ж умовами, що і позивачка, яка доводиться йому знайомою. Вона розповіла йому, що потрібні працівники на заправку, розташовану на «Кірова» за торгівельним центром «Амстор», свідок погодився та написав заяву про прийняття на роботу на посаду помічника оператора. Сказали виходити на наступний день. Приніс документи, а саме паспорт, ІНН, трудову книжку, через декілька місяців пообіцяли видати карту банку для заробітної платні. Влаштувався 3-го числа, 10-го числа була зарплата, однак нічого не виплатили. З позивачкою влаштовувались на роботу в один місяць. Близь трьох разів заходив до неї на роботу, вона була у фірмовому одязі з бейджиком, на якому написано її прізвище. Також вказав, що при виході на роботу, потрібно записувати у журналі своє прізвище та час приходу та уходу. Суд критично відноситься до пояснень свідків, оскільки вони є давніми знайомими позивачки та можуть бути зацікавлені в результаті розгляду справи. В матеріалах справи мається копія бейджика, де зазначено Донецька філія ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР» «[INFO]». Так, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачка, після проходження первинного інструктажу на робочому місці перед початком самостійної роботи, була прийнята на стажування терміном 10 робочих змін. В судовому засіданні здійснено прослуховування аудіо запису наданого позивачкою, останній було роз,яснено, що вона не працевлаштована, оскільки не пройшла стажування, внаслідок чого їй повернуто трудову книжку за розпискою. Суд критично відноситься до вказаного технічного запису та розцінює його як недопустимий. Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, відповідачем не представлено відповідних доказів, зокрема наказ про звільнення [PERSON] у зв,язку з тим, що вона не пройшла стажування. Відповідно до ст.48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад пять днів. Пунктами пунктів 2.4, 2.5, 4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29липня 1993 р., (з наступними змінами) передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року N 277, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Як вбачається з трудової книжки [NUMBER] [PERSON] останній запис зазначено від 06.02.2013р. про припинення виплати допомоги по безробіттю. Таким чином, вимоги зазначеної Інструкції не передбачають внесення відомостей до трудової книжки щодо проходження стажування. Аналізуючи вищевикладене, а також враховуючи, що суду не надано доказів того що між ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР» та позивачкою склалися трудові правовідносини, зокрема наявність наказу про прийняття на роботу, відповідний запис в трудовій книжці, наявність її ПІБ в штатно-посадовій книзі чи Табелю обліку використання робочого часу, а також фактичне допущення до самостійної роботи. [PERSON] згідно розпорядження та наказу була допущена до стажування, в зв,язку з чим їй було видано форму та бейджик. Разом з тим, суд вважає, що зі сторони відповідача допущені порушення норм трудового законодавства, зокрема відсутній наказ про результати проведення стажування, але з цього приводу позивачкою не заявлялось позовних вимог. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду України від 25.05.2001 р. та від 27.02.2009 р.) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи характер завданих позивачці душевних страждань внаслідок незаконних дій, що порушують її права, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на її користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 500 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487,20грн.

Outcome: partial