Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

В грудні 2019р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, зв`язку з невиконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.02.2018р. Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 7.10.2019р. визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при винесенні постанови про закриття виконавчого провадження ВП № 574688 від 16.11.2018р. та скасовано дану постанову. Вважає що неправомірними діями спричинена моральна шкода , оскільки порушений його життєвий устрій погіршується стан здоров`я і самопочуття , постійно перебуває під наглядом лікаря. Тому просить стягнути моральну шкоду в розмірі 35 000 грн.Просив позов задовольнити , розглянути справу в відсутність. Представник відповідача міністерства юстиції України, подав відзив в якому позовні вимоги не визнав. Вважає, що позивач не надав ні одного обґрунтованого факту завдання моральної шкоди. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник Державної казначейської служби України надав відзив. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 23.12.2019р. відкрито провадження в порядку загального провадження. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача суд дійшов наступного висновку. Встановлено , що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.02.2018р. зобов`язано прокуратуру Закарпатської області надати відповідь на звернення позивача від 14 березня 2017р. відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист на примусове виконання. Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57468824 від 19.10.2018р Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закриття виконавчого провадження ВП № 57468824 від 16.11.2018р Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 7.10.2019р. визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при винесенні постанови про закриття виконавчого провадження ВП № 574688 від 16.11.2018р. та скасовано дану постанову Відповідно до положень ст. 124 Конституції України ч, 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними чи юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до положення ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до положення ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом. Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. У п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 11.09.2013р. у справі № 6-48цс13. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Протиправність дій державного виконавця встановлена ухвалами, рішенням судів, а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Суд враховуючи істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, тривалість страждань позивача, його стан здоровя та виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи те, що діями працівників Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які визнані судом неправомірними, йому заподіяна моральна шкода, неналежним виконанням своїх службових обовязків, державного виконавця, тому стягненню підлягає моральна шкода в розмірі 500 гривень , яка підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial