Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з зазначеним позовом до відповідача, у якому просила суд стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, щомісяця, до настання повноліття дитини. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказала, що сторони мають спільну дитину яка на теперішній час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач в свою чергу жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає , та за такого позивач просила суд задовольнити позов. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань, заяв або заперечень до суду не надав. Виходячи з наведеного та враховуючи що така неявка відповідача є повторною, враховуючи згоду позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення у справі. Відповідно до свідоцтва про народження, [NUMBER] (актовий запис про народження №1444 від 28.09.2005 року), копія якого долучена до матеріалів справи, а.с. 7, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки органу самоорганізації населення мікрорайону «Ближні Млини» від 17.12.2013 року, вих. №203, копія якого долучена до матеріалів справи, а.с. 5, [PERSON] проживає разом з [PERSON]. Виходячи з наданих позивачем пояснень, що підтверджуються долученими до матеріалів справи (а.с. 4, 6, 8) довідками та квитанціями, [PERSON] перебуває на утриманні позивача, а відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі. Разом з тим суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України. На підставі викладеного та

Outcome: partial