Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 12.08.2000 перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.17,19) В свою чергу, позивач направила до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, а також зазначала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між нею та відповідачем підтримує у повному обсязі, а вимоги щодо стягнення на її користь з відповідача аліментів просить залишити без розгляду. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.21) Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів про дійсні взаємовідносини сторін, а належно повідомлений відповідач не з`явився в судове засіданні, також зважаючи на позицію позивача про розгляд справи на підставі наданих доказів, суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження відповідно до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 12.08.2000 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №407, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9) Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.10-11) Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Щодо стягнення аліментів слід зазначити наступне. 15.05.2017 позивач направила до суду заяву в якій просила свої позовні вимог про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, залишити без розгляду. Зі змісту ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] щодо залишення частини позовних вимог без розгляду, підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 551 гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved