Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона з 21 лютого 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами стали погіршуватися, позивач не бажає їх поновлювати. Спільне життя сторін не склалося. Спільне проживання та ведення спільного господарства припинено з грудня 2019 року. В зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 21 лютого 2003 року у Новов язівській сільській раді Юр`ївського району Дніпропетровської області № 02. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 20 жовтня 2020, судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 25 листопада 2020 року. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з`явилася, в наданій заяві просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Новов`язівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області 21 лютого 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 22, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON] . В період шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 55 від 06 квітня 2007 року. Мотиви суду, норми права, які застосовував суд. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про розірвання шлюбу. Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Як установлено частиною другою статті 36 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Частиною першою статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зберегти сім`ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини припинені. Як роз`яснено в п.10 № Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд вважає, що за таких обставин сім`я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, шлюбно-сімейні відносини припинені, це суперечить інтересам позивача, який не бажає подальшого перебування у шлюбі, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved