Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з вказаним позовом, згідно з яким, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, поданої до суду на виконання вимог ухвали від 11.12.108 року, просить суд: стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь [PERSON] 13 885,65 грн., з яких: 10 822,46 грн. - вартість ремонту (за вирахуванням суми страхового відшкодування) з урахуванням інфляційного збільшення та 3% річних; 3 000,00 грн. - моральна шкода; 35,00 грн. - комісія банку по оплату експертного авто технічного дослідження; 28,19 грн. - комісія банку по оплаті правничої допомоги; стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь [PERSON] судові витрати в сумі 7 728,80 грн., які складаються з: 704,80 грн. - судовий збір за позовні вимоги майнового характеру; 704.80 грн. - судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру; 3 500,00 грн. - витрати на проведення експертного авто технічного дослідження; 2 819,20 грн. - правнича допомога. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.12.20178 року по вул. Білоруська, 1, в м.Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «ЛАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності Комунального підприємства «Київпастранс» та за кермом якого знаходився [PERSON], та автомобіля марки «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності позивачу. При цьому, учасниками вказаної ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол), згідно з яким винним у настанні вказаної ДТП було визнано [PERSON] Разом з тим, згідно Звіту №917-2017 від 18.12.2017 року про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок даної ДТП складає 28 098,71 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 15 145,35 грн. Крім того, згідно Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №109 від 01.02.2018 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 25 251,26 грн. На підставі зазначеного та враховуючи те, що на час ДТП цивільна-правова відповідальність позивача, як власника автомобіля марки «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована в в ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» згідно з Полісом №АМ/0173392 року, 05.12.2017 року водій зазначеного транспортного засобу звернувся до страхової компанії з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку та з заявою про виплату страхового відшкодування, а 11.01.2018 року страховою компанією було перераховано на рахунок станції технічного обслуговування страхове відшкодування в сумі 15 145,35 грн. В той же час, як зауважує позивач, 01.02.2018 року пошкоджений транспортний засіб було відремонтовано, а ним було доплачено різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування у розмірі 10 105,91 грн. У зв'язку з зазначеним, позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди, який, в свою чергу, своїм листом повідомив про залишення цієї вимоги без задоволення з підстав відсутності доказів порушення водієм підприємства Правил дорожнього руху України. За вказаних обставин, посилаючись на положення ст.ст. 625, 1194 ЦК України, а також те, що згідно Висновком експертного авто технічного дослідження №95/18 від 30.1.0.2018 року встановлено невідповідність дій [PERSON] п.п. 10.1, 10.4 Правилам дорожнього руху в України, що стало причиною скоєння ДТП, позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає до стягнення різниця між фактичним розміром шкодою та страховою виплати (з урахуванням інфляційного збільшення та 3% річних) на суму 10 822,46 грн. та 3 500,00 грн. витрати на проведення експертного авто технічного дослідження. Також, позивач зазначає, що внаслідок ДТП йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях, які він переніс під час ДТП, порушеннях звичного режиму життя у зв'язку з відсутністю автомобіля протягом тривалого часу. Таким чином, позивач, окрім зазначеного, просив стягнути також на його користь з відповідача моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 3 000 грн. Ухвалою суду від 21.12.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.01.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якій він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. При цьому, відповідач зазначив, що для складання та підписання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, передбаченої законодавством. 29.01.2019 року до суду надійшло клопотання відповідача про залучення ПрАТ «СК «Універсальна» до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 07.02.2019 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій він зазначає, що твердження відповідача про відсутність у третьої особи повноважень для складання повідомлення про подію спростовуються п.33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а причини та обставини події встановлені Висновком експертного авто технічного дослідження від 30.10.2018 року за №95/18, виконаного судовим експертом. 25.02.2019 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив позивача. В судовому засіданні, яке відбулося 20.03.2019 року, судом було відмовлено в задоволення клопотання відповідача про залучення ПрАТ «СК «Універсальна» до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, з підстав, передбачених ст. 53 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Гробова М.А. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 05.12.20178 року по вул.Білоруська,1, в м.Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «ЛАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності Комунального підприємства «Київпастранс» та за кермом якого знаходився [PERSON], та автомобіля марки «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності позивачу. При цьому, учасниками вказаної ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол), згідно з яким винним у настанні вказаної ДТП було визнано [PERSON] Заперечуючи щодо позовних вимог відповідач посилався на те, що позивачем не надано достатніх доказів про факт настання дорожньо-транспортної пригоди, зокрема рішення суду, а у третьої особи не було достатніх повноважень складати повідомлення про ДТП. В свою чергу, відповідно до п.33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільного правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. При цьому, відповідно до примітки до ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористались правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, з урахуванням зазначених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд оцінює доводи відповідача як про відсутність підстав для висновку про факт настання ДТП, так і про відсутність у [PERSON] повноважень щодо складання європротоколу. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2018 року судовим експертом Скороходом К.М. було складено Висновок експертного авто технічного дослідження, згідно з яким експертом було встановлено невідповідність дій водія відповідача п.п. 10.1, 10.4 Правилам дорожнього руху в України, що стало причиною скоєння ДТП. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті вказаної ДТП автомобілю марки «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER], (а.с. 14), були завдані механічні пошкодження. При цьому, відповідно до Звіту №917-2017 від 18.12.2017 року про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок даної ДТП складає 28 098,71 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 15 145,35 грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законом. Як передбачено п.36.2 ст.36 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП відповідальність позивача, як власника автомобіля марки Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Страхова Компанія «Брокбізнес» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0173392, а відповідальність відповідача, як власника автомобіля «ЛАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], - в ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» за полісом №АК/7409172. Згідно з платіжним дорученням №16740 від 11.01.2018 року та на підставі Положення «Про пряме врегулювання збитків», затвердженого протоколом Президії МТСБУ №376/2016 від 10.03.2016 року, Угоди про пряме врегулювання збитків, учасниками якої є ПрАТ «СК «Брокбізнес» та ПАТ «СК «Універсальна», ПрАТ «СК «Брокбізнес» за заявою позивача було переховано на рахунок станції технічного обслуговування страхове відшкодування в сумі 15145,35 грн. Водночас, судом встановлено, що 01.02.2018 року пошкоджений транспортний засіб «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], було відремонтовано, а позивачем було доплачено різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування у розмірі 10 105,91 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія квитанції №6 від 01.02.2018 року та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) за №109 від 01.02.2018 року. 15.02.2018 року після ремонту пошкодженого транспортного засобу позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування в семиденний термін різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування, яку він отримав 19.02.2018 року. Згідно з листом від 23.02.2018 року за вих..№ 053/01/640, відповідач залишив без задоволення вимогу позивача про відшкодування шкоди з підстав відсутності доказів порушення водієм відповідача Правил дорожнього руху України, а саме рішення суду. В свою чергу, як вже зазначалося вище, відповідно до примітки до ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористались правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як передбачено ч.1 ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Частиною 1 ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, виходячи з вищевстановлених положень законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до КП «Київпастранс» про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 10 105,91 грн. є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене, а також враховуючи встановлені обставини справи, суд, перевіривши розрахунки позивача, прийшов до висновку, що з відповідача користь позивача підлягають до стягнення інфляційні втрати по виплаті шкоди у розмірі 492,28 грн. та 3% річних у сумі 224,27 грн. Разом з тим, щодо позовних вимог стосовно стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. 00 коп. слід зазначити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем була заподіяна позивачу моральна шкода в результаті ДТП. Однак, враховуючи усі встановлені судом обставини по справі, суд знаходить суму моральної шкоди в розмірі 3 000 грн. 00 коп. занадто завищеною, такою, що не відповідає ступеню перенесених страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 409,60 грн., 3 500,00 грн. витрат на проведення експертного авто-технічного дослідження та 2 819,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Однак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача сум комісій банку по оплаті судових витрат, оскільки, в розумінні положень ЦПК України, вказані витрати не є витратами, пов'язаними з розглядом справи. Отже всього на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача 18551,26 грн. (10 105,91 грн. + 492,28 грн. + 224,27 грн. + 1409,6 грн. + 3500 грн. + 2819,2 грн.) та на відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial