Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 24.07.2014, на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства СГК ім. Щорса с. Ладиги Старокостянтинівського району, який належав останньому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ХМСК № 018668, виданого Ладигівською сільською радою Старокостянтинівського району 22.11.2017. Вона являється його спадкоємцем, попередньо оформила спадкові права на земельні ділянки. З приводу заявленого спадкового права, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що правовстановлюючий документ виданий після його смерті. Вважає, що померлий мав право на дану майнову частку, оскільки був членом сільськогосподарського кооперативу, тому просить визнати право власності на нього в судовому порядку. Представник позивачки адвокат [PERSON] подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району також подав до суду заяву, якою визнав позов, просив розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 \~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Згідно матеріалів спадкової справи № 639/2014, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 23.09.2014 до майна померлого 24.07.2014 [PERSON], позивачка, як дочка, являється єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлого. Попередньо оформила спадкові права на земельні ділянки померлого. Спадкодавцю [PERSON], як члену сільськогосподарського підприємства СГК ім. Щорса с. Ладиги Старокостянтинівського району, в процесі реструктуризації СГК ім. Щорса було визначено індивідуальну майнову частку (пай) та комісією із реструктуризації було включено в список осіб, які мають право на отримання майнового паю. Даний список був затверджений загальними зборами співвласників майнових паїв 26 лютого 2002 року і на його підставі було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМСК № 018668 Ладигівською сільською радою Старокостянтинівського району 22.11.2017, який на даний час є чинним та у встановленому законом порядку не скасований. Листом від 20.12.2017 за № 3934/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на заявлений майновий пай у звязку з тим, що правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця. У відповідності до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 (п. 4) до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємств, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, складається комісією і затверджується зборами співвласників. Відповідно до п. 13 вказаного Порядку майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо та в їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] набув право на майновий пай в пайовому фонді СГК ім. Щорса, яке перейшло до спадкоємця, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved