Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

В жовтні 2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її рідна тітка по материнській лінії [PERSON] . На час смерті разом з нею проживав її чоловік - [PERSON] та заявник - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Оскільки [PERSON] не мала своїх дітей, заявник [PERSON] постійно проживала з нею та її чоловіком за адресою: [ADDRESS] з 1994 року по день смерті [PERSON] . Враховуючи стан здоров`я тітки та її чоловіка, заявник опікувалася ними, піклувалась про здоров`я, вони були пов`язані спільним побутом та бюджетом, мали взаємні права та обов`язки. [PERSON] здійснила поховання тітки та її чоловіка, у неї залишилися оригінали документів, які належали померлим. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 10,28 в умовних кадастрових гектарах. Заявник вважає, вона що є єдиним спадкоємцем за законом, яка отримала право спадкування після смерті [PERSON] , окрім того оформила свої спадкові права на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , в якому мешкала разом з [PERSON] , та у відповідності до Рішення №68/1 від 10.04.2001 року отримала дозвіл на оформлення в тимчасове користування присадибної ділянки до оформлення спадщини. Решту спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , а саме - 1/2 частини житлового будинку та земельної частки (паю) заявник не має можливості оформити, оскільки отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації права на спадщину. Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 20.11.2019 року. В судовому засіданні представник заявника надала пояснення згідно обставин, викладених у заяві. Просила задовольнити вимоги [PERSON] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала доводи свого представника, просила про задоволення вимог. Представник заінтересованої особи - Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ради. 20.11.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 11.12.2019 року, у зв`язку з витребуванням доказів по справі. Заявник до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення засідання повідомлена належним чином. Представник заявника в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та участі заявника, наполягає на заявлених вимогах. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31.08.1999 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [INFO] померла [PERSON] . Заявник [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , що підтверджується рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25.12.2016 року у справі ЄУ №420/3117/15-ц. 17.09.2018 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину, яке складається 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] , що належало спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Новопсковської селищної ради №68/1 від 10.04.2001 року [PERSON] надано в тимчасове користування до оформлення спадщини присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.12.1999 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 10,28 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0083083, виданого 03.01.1997 року Новопсковською районною державною адміністрацією. Актом від 01.02.2018 року, складеного депутатом Новопсковської селищної ради [PERSON] , підтверджено факт проживання по [ADDRESS] з грудня 1992 року по грудень 1999 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Згідно паспортних даних [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] з 23.10.1986 року. Постановою державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори від 18.10.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємець не знаходиться в родинних відносинах зі спадкодавцем, на час смерті не проживав та не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частинами першою третьою та п`ятою ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Звертаючись до суду з даною заявою, заявник [PERSON] зазначила, що її тітка [PERSON] та її чоловік [PERSON] були особами похилого віку, своїх дітей не мали, за станом здоров`я потребували стороннього догляду, а тому вона разом з малолітнім сином стала проживати разом з ними однією родиною з 1992 року по день смерті чоловіка тітки - [INFO] року, здійснила їх поховання, а в подальшому продовжила дбати про домоволодіння, яке належало спадкодавцям. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили доводи заявника та надали пояснення, згідно яких [PERSON] разом с сином [PERSON] приблизно з 1992 по 2000 рік проживала однією сім`єю з тіткою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] здійснювала догляд за хворою тіткою та її чоловіком, готувала для них їжу, купувала ліки, займалася господарством, здійснила їх поховання, а після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилась проживати за вказаною адресою, дбала про будинок та подвір`я. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до частин першої, другої та четвертої ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Вказана норма визначає перелік підстав створення сім`ї. Перелік цей не є вичерпним. Підставами створення сім`ї є шлюб (ст. 21 СК України), кровне споріднення, усиновлення (ст. 207 СК України). Також сім`я може створюватися на інших підставах, що не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, дійшов висновків про наявність підстав для задоволення вимог [PERSON] , оскільки заявником доведено належними та допустимими доказами, що вона була членом сім`ї [PERSON] у розумінні статті 3 СК України та постійно проживала із спадкодавцем до моменту смерті останнього.

Outcome: approved