Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

В вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, що він, [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Протоколом автоматичного розподілу справ між суддями «Д-3» від 22 вересня 2021 року дану справу було розподілено на суддю Озерянську Ж.М. (а.с.15-16). Заявник [PERSON] надав суду клопотання, згідно з яким заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Зацікавлена особа Чечельницька селищна рада Гайсинського району Вінницької області надала суду клопотання, згідно з яким просила розглядати справу без участі їх представника та не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] . Суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В свою чергу, в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити, загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що [INFO] у віці 88 років померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 лютого 2021 року виданим Виконавчим комітетом Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області, актовий запис №34 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0,2465 га, кадастровий номер 0525086400:01:003:0028, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . За часи свого життя 20 вересня 2017 року, [PERSON] склала заповіт (а.с.10), за яким на випадок своєї смерті, зробила розпорядження: належну їй земельна ділянка, площею 0,2465 га, кадастровий номер 0525086400:01:003:0028, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , заповідала [PERSON] , який є її рідним сином. Рідний брат заявника [PERSON] - [PERSON] , 31 березня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Мілько А.М. з заявою про відмову від належної йому обов`язкової частки в спадщині, яка залишилася після смерті його матері (а.с.12). Заявник в свою чергу у встановлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини . Однак у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] було відмовлено, оскільки не підтверджено їх родинні стосунки та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2021 року (а.с.9). При підготовці матеріалів щодо прийняття спадщини, приватним нотаріусом було встановлено, що в свідоцтві про смерть спадкодавиці [PERSON] , яка залишила заповіт, згідно з яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося своєму синові [PERSON] , прізвище померлої зазначено як « [PERSON] ». Згідно експертного висновку Національної академії наук України Українське бюро лінгвістичних експертиз від 24 березня 2021 року, у свідоцтві про народження зазначено прізвище заявника як « [PERSON] », однак у паспорті прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », що згідно з даним висновком є ідентичними та розбіжності між українськими документальними записами прізвища [PERSON] і [PERSON] виникли при його міжмовних (російсько-українських) перетвореннях. Аналогічна помилка допущена і в свідоцтві про смерть [PERSON] (а.с.7). Розбіжності у правовстановлюючих документах: свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть спадкодавиці, а також відсутність оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу матері заявниці з батьком заявниці, унеможливлюють підтвердити родинні стосунки, син заявниці [PERSON] не має можливості оформити юридично своє право на спадкове майно після смерті його матері, внаслідок чого звернувся до суду за захистом своїх прав. Від встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] залежить виникнення у заявника права на спадкування після смерті матері. Факт родинних відносин між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] підтверджується також оригіналами документів, що збереглися у заявника на руках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами с будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спір про право відсутній. Таким чином, з наведених доказів можливо зробити висновок, що є всі правові підстави для задоволення заяви, а тому суд вважає за необхідне заявлені вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved