Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісячно, посилаючись на те, що вона навчається на денному відділенні Вінницького національного аграрного університету державної форми навчання, у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує. Вказала, що донька навчається на державній формі навчання, однак, стипендії не отримує. Вона з усіх сил підтримує доньку, а відповідач, проживаючи окремо, не надає ніякої матеріальної допомоги дитині. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що постійного доходу не має, перебивається випадковими заробітками, тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилась [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. [PERSON] навчається на другому курсі Вінницького національного аграрного університету денної державної форми навчання, термін навчання з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2015 року, що підтверджується довідкою навчального закладу за №898 від 11 вересня 2014 року. У відповідності до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи те, що повнолітня донька відповідача [PERSON] у зв'язку з навчанням на денній формі навчання потребує матеріальної допомоги, враховуючи, що вона не отримує стипендії, інших доходів немає, те, що позивач [PERSON], яка є її матір'ю, має постійне місце роботи, також має обов'язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, та приймаючи до уваги те, що відповідач письмових заперечень проти позову не подав, є людиною працездатного віку, тому має можливість надавати таку матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів - 200 гривень щомісячно. Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 200 грн., то суд приходить до висновку, що вони підлягають відшкодуванню в повному обсязі, оскільки відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків, встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні, тому заявлений розмір відповідає витратам на правову допомогу при складанні позовної заяви та збиранні доказів, документально підтверджується квитанцією про сплату. Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial