Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Позивач звернулась до суду з позовом, якими висунула вимогу про розірвання шлюбу із [PERSON] . Зокрема, позов умотивувала тим, що 11 березня 2016 році уклала із відповідачем шлюб, від якого вони мають сина [PERSON] . Проте, вже понад три роки вони з відповідачем як припинили спільне проживання та спілкування і за цей час подружніх та сімейних відносин між ними не існувало. Відповідач ніякого інтересу до шлюбу та сім`ї не проявляє, так само як і до виховання і утримання спільної дитини, кожен із них живе самостійним життям, а спільне господарство та побут не ведуться. Тому позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому просила розірвати шлюб, що був укладений між нею та [PERSON] 11 березня 2016 року і зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №07. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2020 року після усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали судді цього суду від 21 липня 2020 року. Позиція учасників справи Позивач у судове засідання не з`явилась, про його дату час і місце повідомлена належно, надала письмову заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності. Паралельно позивач висловила позицію щодо підтримання своїх вимог. Відповідач до суду також не прибув, про розгляд справи був повідомлений належно, причин свого неприбуття не вказав, однак, надав до суду заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності, оскільки він позовні вимоги визнає і проти задоволення позову не заперечує. Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів позивача Тож, суд, перевіривши доводи і обгрунтованість заявлених позивачем вимог, оцінивши надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходив із такого. Як вбачається із оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 11 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, сторони уклали шлюб цього ж дня, про що складено відповідний актовий запис №07. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . Наразі сторони фактично шлюбні відносини припинили і більше трьох років проживають окремо, у той час, як спільне господарство і побут не ведуть, що не заперечується відповідачем. При цьому, суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання відповідачем. А тому, шлюбні відносити між сторонами слід вважати припиненими протягом досить тривалого часу, як то, понад три роки. Та відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття ж 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Крім того, за ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Але кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин або до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Та як установив суд сторони шлюбні відносини між собою припинили і дій, які б свідчити про бажання примиритись не вчинили, а тому таке дає суду підстави вважати, що вони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер, а збереження такого шлюбу суперечитиме їх інтересам, оскільки стосунки між сторонами за установлених обставин не можливо вважати шлюбними, із якими закон пов`язує виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому з урахуванням такого, проаналізувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки такого роду сімейні відносини позбавляють їх можливості вільної реалізації прав, передбачених, зокрема, Сімейним кодексом України. За таких обставин, враховуючи відносини між сторонами у контексті позиції позивача, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін, як подружжя, і збереження їх шлюбу, який носить формальний характер, суперечить їх же інтересам, а тому такий шлюб, згідно вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, підлягає розірванню, а позов, відповідно, задоволенню. При цьому, за правилами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом він припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Щодо розподілу судових витрат Суд, окрім цього, за правилом вимогою ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні із позовом, підлягає стягненню на її користь із відповідача. З цих мотивів,

Outcome: approved