Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

В грудні 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила позбавити батьківських прав свого колишнього чоловіка [PERSON], [INFO], відносно їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], однак він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки, не піклується про її розвиток та виховання, матеріально не забезпечує, не відвідує та не переймається її життям та розвитком. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Представник заінтересованої особи позов також підтримала та просила задовольнити Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки проти цього не заперечує позивачка, заслухавши її пояснення та пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є найбільш суворою мірою відповідальності, яка може бути застосована до батьків у разі постійного та злісного ухилення ними від виконання своїх обов'язків. Відповідач та позивачка є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Вона народилася під час їх перебування у шлюбі, який був розірваний судом 28 жовтня 2013 року. Фактично з початку 2013 року, ще до розірвання шлюбу вони перестали мешкати разом і з того час [PERSON] перестав цікавитися життям дочки. Жодного разу не відвідав її та не надав ніякої матеріальної допомоги. Не бере ніякої участі у її вихованні. Наданими характеристиками з місяця проживання та навчання дитини також підтверджується, що батько відсутній в житті дитини і не бере участі в її вихованні. У висновку від 18 лютого 2016 року Жовтнева районна державна адміністрація Миколаївська область підтвердила доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. За досліджених доказів та встановлених обставин суд вважає, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дочки, тому з метою захисту її прав та інтересів, батька слід позбавити батьківських прав відносно неї. Окрім цього, згідно зі ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивачки, який був сплачений нею при поданні позову, в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved