overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 12 липня 2014 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 497. Спільних дітей не мають. Вказує, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2015 року у звязку з тим, що вони перестали розуміти один одного через постійні суперечки, які викликані різницею у характерах та різних поглядах на сімейне життя. Майновий спір між сторонами відсутній. Вважає, що рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Збереження сімї не можливо і суперечить інтересам подружжя. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, надавши суду письмову заяву, в якій просили суд розглянути справу за їх відсутністю, наполягали на розірванні шлюбу між сторонами . Відповідач у судове засідання також не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, вказала, що заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Калиненко». Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 12 липня 2014 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 497. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Спір про поділ спільного майна відсутній. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с.1). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме: витрат по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що перебувають з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2013 року та мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO], шлюбні відносини між ними припинено внаслідок зловживання відповідачкою алкогольними напоями, яка покидала будинок і тривалий час не зявлялася додому, окрім того відповідачка не піклується про дитину. Тому, позивач просить розірвати їх шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення та про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання призначені на 20.10.2017 року, 22.11.2017 року та 12.12.2017 року, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не зявився, про причини неявки не повідомила. Від неї до суду не надходило заперечень ані щодо позову, ані щодо обставин, у ньому викладених. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2003 року (повторне свідоцтво про шлюб І-ФП № 106270, видане 16.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС Новоодеського РУЮ Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФП № 145902, видане 07.11.2003 року Антонівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області). Подружнє життя між сторонами не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Відповідно до\~ст.24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони не бажають проживати разом, проти можливості примирення заперечує позивач. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.\~104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 09.10.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського РУЮ у Житомирській області, актовий запис № 188, оскільки подружнє життя виявилось не вдалим, в сімї виникали непорозуміння та сварки, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, просить розірвати шлюб, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище «Гайдученко». В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, примиритись не бажає. Відповідач в судове засідання не зявивсь, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, примиритись не бажає. Суд, враховуючи що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню та про можливість постановлення рішення в зв'язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем в 2003 році, в період якого мають дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог вказала, що між нею та відповідачем під час шлюбу постійно виникають конфлікти та суперечки, відповідач не поважає її як дружину, що негативно впливає на психологічний розвиток дитини, внаслідок чого більше як півроку вони проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, вказала, що має намір створити нову сімю, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що з 24 травня 2004 року сторони перебувають у шлюбі, в період якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склались через різного роду непорозуміння, внаслідок чого сторони більш як півроку проживають окремо. Відновлювати сімейні стосунки сторони не мають бажання, строк для примирення не просили. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя\~\~ подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

В вересні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розподіл майна подружжя посилаючись на те, що 19.06.1993 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано в Росії, актовий запис № 67. 15.02.2011 Марганецький міський суд виніс рішення про розірвання шлюбу з відповідачем. За час шлюбу 18 серпня 1998 року за договором купівлі-продажу сторонами було придбано будинок № 30 по провулок Вугловий в м. Марганці Дніпропетровської області та оформлено на відповідача. Позивач просить визнати за нею права власності на ? частину будинку. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав повністю. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: 19.06.1993 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано в Росії, актовий запис № 67. 15.02.2011 Марганецький міський суд виніс рішення про розірвання шлюбу з відповідачем. За час шлюбу 18 серпня 1998 року за договором купівлі-продажу сторонами було придбано будинок № 30 по провулок Вугловий в м. Марганці Дніпропетровської області та оформлено на відповідача. Відповідно до ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини доходу. Згідно ст.. 69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно ст.. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором. Тому суд вважає, що позивачу та відповідачу за законом належить по ? частині спільного набутого майна, оскільки домовленості про визначення часток майна між ними не було. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

В вересні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що 15 травня 2016 року помер її чоловік [PERSON], який на час смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Буракова, 4 в с. Біла Чортківського району Тернопільської області. Спадщину вона прийняла, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На даний час [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з метою оформлення спадщини, однак відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину листом № 1324/02-16 від 07.09.2017 року і роз'яснено, що в разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація права власності на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. За таких обставин позивачка просить визнати за нею право власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування після смерті чоловіка. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги вони визнають. Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 15 травня 2016 року помер чоловік позивачки [PERSON], після його смерті позивачка відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна за законом і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Буракова, 4 в с. Біла Чортківського району Тернопільської області. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

В вересні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 серпня 2008 року в Давидківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №05. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем вони разом не проживають протягом чотирьох місяців, спільного господарства не ведуть. Причиною звернення до суду стало фактичне припинення шлюбних відносин. Між ними відсутнє взаєморозуміння, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просить розірвати шлюб з [PERSON], після розірвання шлюбу їй залишити прізвище [PERSON], дитину [PERSON] залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] позов визнає, згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гошуляк) [PERSON] уклали шлюб 05 серпня 2008 року, який зареєстрували в Давидківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №12, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. За час спільного подружнього життя належної сімї не склалося, сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

В вересні 2017 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому зазначає, що 22.10.1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківської рай адміністрації Запорізької міськради було зроблено актовий запис - № 558. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спір про поділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини відсутній. Посилаючись на те, що подружнє життя не склалося, позивач та відповідач мають різні погляди на подружнє життя, ведення господарства та виховання дитини, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Позивачка вказує, що з травня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання\~ не зявилась, 10.11.2017 року подала заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявився, 10.11.2017 року подав заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В вересні 2017 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 01 жовтня 2011 року, від спільного життя дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 01.10.2011 року (актовий запис № 2479). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

В вересні 2017 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 30 липня 2011 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 30.07.2011 року (актовий запис № 292). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивачки при подачі позовної заяви.

Outcome: approved