Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

В вересні 2018 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та належності документів, зазначивши, що для вирішення юридичних питань їй необхідно підтвердити родинні стосунки з її матір'ю, оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] було допущено помилку у написанні по батькові матері заявниці, замість [PERSON] вказано [PERSON]. Дані розбіжності виникли з того, що в свідоцтві про народження заявниці анкетні дані були зазначені російською мовою та по батькові її матері було записано як [PERSON], а при отриманні паспорта громадянина України, при перекладі по батькові матері з російської мови [PERSON] в паспорті її матері записано було по батькові [PERSON]. Дані розбіжності позбавляють заявницю можливості отримати візу у США, а також у подальшому спадщини після смерті батьків, у зв'язку з чим вона змушено звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Також після вступу в шлюбу і розлучення у заявниці залишилось прізвище [PERSON] замість дівочого [PERSON], тому їй необхідно встановити приналежність свідоцтва про народження. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дата, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином, в направленому до суду листі просив слухати справу за відсутності представника. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.п.2, 3 ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.1984 р. виданого відділом РАЦС Київського райвиконкому м. Донецька, [INFO] в м. Донецьку народилась [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 05.10.1984 року зроблено запис за №1475, батько якої зазначено [PERSON], національність «украинец», а мати [PERSON] національність «украинка». Згідно копії паспорта серії [NUMBER] та копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПА у Пролетарському районі м. Донецьк, вбачається, що останні видані на ім'я [PERSON], [INFO] народження. 15.12.2007 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1218. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.09.2016 р. шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку 15.12.2007 року, актовий запис №1218 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому - [PERSON]; їй - [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що в період, коли народилась заявниця, відомості до актових записів заносились російською мовою, як заповнювалися і свідоцтва органами РАЦС, а в період видачі паспорта громадянина України, відомості до паспортів заносились вже українською мовою. Отже, по батькові російською мовою [PERSON] є по батькові українською мовою [PERSON]. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів собі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.95р., зокрема, п.7. передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей і акт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved