Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Виконавчий комітет Лопатівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа Служба у справах дітей Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області. Посилався на те, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 11.02.2016 року [PERSON] покинула свою малолітню дитину [PERSON] в приміщенні ОКУ «Соціальний центр матері та дитини», у зв'язку з чим останню було передано до КМУ «Обласний будинок дитини», де вона перебуває на даний час. Батько дитини, [PERSON], перебуває в місцях позбавлення волі та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] вирішена рішеннями виконавчого комітету Лопатівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №09 від 16.03.2016 року та №20 від 18.05.2016 року, як органу опіки та піклування, що є необхідним для забезпечення дитині належного догляду, виховання, утримання та гармонійного розвитку. Просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їхньої малолітньої доньки [PERSON], передавши її Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області для подальшого влаштування. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його присутності. Представник служби у справах дітей Сокирянської РДА Чернівецької області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки будучи належним чином повідомленим про місце і час проведення судового засідання через адміністрацію Стрижавської ВК №81, не звертався до суду з клопотанням про забезпечення його доставлення в судове засідання чи проведення судового засідання в режимі відеоконференції. При цьому, 17.05.2016 року [PERSON], через адміністрацію колонії, подав письмову заяву, в якій не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що з моменту народження дитини вона проживала в соціальному центрі матері та дитини в м. Чернівці. Оскільки вона не мала постійного місця проживання та роботи, неодноразово відлучалася з центру для вирішення даних питань, залишаючи дитину під нагляд сусідки по кімнаті. В лютому 2016 року, вона залишила свою малолітню дитину під нагляд її біологічного батька, [PERSON], оскільки їй необхідно було на три дні виїхати з міста для вирішення питань на рахунок житла. Повернувшись, вона дізналася про те, що батько дитини [PERSON] передав дитину до КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня». На даний час, дитина перебуває в КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини», де вона систематично її відвідує, по можливості надає одяг, ліки та продукти харчування. Відвідує дитину зранку, до 09 год. та ввечері після 20 год., оскільки кожного дня з 09 год. до 20 год. перебуває на роботі. Заслухавши думку всіх учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволенні позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.05.2015 року. Згідно довідки №2/921, виданої начальником Стрижавської ВК №81 від 12.03.2016 року, [PERSON] відбуває покарання за вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.07.2015 року у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до письмової заяви [PERSON], поданої ним через адміністрацію Стрижавської ВК №81, останній не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] Згідно рішень та висновків виконавчого комітету Лопатівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №09 від 16.03.2016 року та №20 від 18.05.2016 року, з метою соціального захисту дитини, права на її повноцінний розвиток, створення належних умов для проживання, виховання та навчання, опікунська рада виконкому вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] Виходячи з встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги виконкому Лопатівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав, слід задовольнити. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абз.2 п.16 вказаної Постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.п. 1, 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування чи ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно довідки ОКУ «Соціальний центр матері та дитини» №07/01-05 від 13.01.2016 року, [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] проживали та знаходились на неповному державному утриманні з 07.05.2015 року по 21.10.2015 року. З акту про знайдену дитину, складеного старшим інспектором Шевченківського відділу поліції 11.02.2016 року та повідомлення КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» №85/01-21 від 12.02.2016 року вбачається, що 11.02.2016 року о 14 год. 15 хв. на приймальне відділення поступила дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту про факт передачі дитини від 02.03.2016 року, малолітня [PERSON] була передана до КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини». Згідно довідок КМУ«Обласний спеціалізований будинок дитини» №371 від 14.07.2016 року та №065 від 08.09.2016 року, [PERSON] регулярно відвідує свою малолітню доньку, [PERSON] [INFO], яка є вихованкою будинку дитини з 02.03.2016 року і по теперішній час. Загалом, за час перебування дитини в будинку, мати навідувала її 22 рази. Проте, дані відвідування відбуваються щоразу біля 09 год. та не перевищують 10-15 хвилин за тривалістю. При цьому, [PERSON] не зверталася до адміністрації будинку дитини, щодо намірів про повернення малолітньої [PERSON] в свою сім'ю для подальшого виховання та утримання. З довідки, виданої ФОП [PERSON] встановлено, що [PERSON] працює на посаді паркувальниці автомобільного транспорту з 27.07.2016 року. Відповідно до абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Враховуючи наведене, суд не погоджується з висновком виконкому Лопатівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини, а тому виходячи виключно із інтересів дитини, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, однак рахує за доцільне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини, поклавши на виконавчий комітет Лопатівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області та Службу у справах дітей Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області контроль за виконанням нею батьківських обов'язків. Згідно ч.ч. 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Виходячи з наведених норм закону, з [PERSON] слід щомісяця стягувати аліменти на користь [PERSON], на утримання малолітньої дитини [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.,до досягнення нею повноліття

Outcome: partial