Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

виконавчий комітет Славутської міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Славути №18-2012 від 08.11.2012 року в розмірі 1217 грн. 69 коп. та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 листопада 2012 року з [PERSON] укладено договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Славути №18-2012, відповідно до умов якого відповідач зобов»язувався перерахувати до спеціального фонду міста 8035 грн.72 коп. до 25 грудня 2012 року. Однак взятих зобов»язань він не виконав, тому рішенням Славутського міськрайсуду від 23 травня 2013 року з відповідача стягнуто суму основного боргу в розмірі 8035 грн.72 коп. та 217 грн.96 коп. пені. Відповідач продовжує ухилятися від виконання договору та рішення суду, тому з нього підлягає стягненню пеня в розмірі 1217 грн.69 коп. за період з 01 березня 2013 року по 09 квітня 2014 року. В судове засідання позивач направив клопотання про збільшення позовних вимог і просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 1648 грн.54 коп. за період з 01 березня 2013 року по 21 липня 2014 року. Представник позивача Левунець А.І. в судовому засіданні підтримав збільшені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що до спірних правовідносин не повинен застосовуватися строк позовної давності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позову не визнали, просили застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає,що позов не підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 08 листопада 2012 року з [PERSON] укладено договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Славути №18-2012, відповідно до умов якого відповідач зобов»язувався перерахувати до спеціального фонду міста 8035 грн.72 коп. до 25 грудня 2012 року. Рішенням Славутського міськрайсуду від 23 травня 2013 року з відповідача стягнуто суму основного боргу в розмірі 8035 грн.72 коп. та 217 грн.96 коп. пені за період з 25 грудня 2012 року по 28 лютого 2013 року. Позивач просить стягнути пеню за невиконання умов договору за період з 01 березня 2013 року по 21 липня 2014 року в розмірі 1648 грн.54 коп., яка передбачена п.2 розділу 1У договору №18-2012 від 08 листопада 2012 року про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Славути, укладеного між позивачем та відповідачем. Однак у відповідності до ст.258 ч.2 п.1 ЦПК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст.256 ЦПК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Право позивача на звернення до суду з вимогою про захист своїх інтересів виникло 26 грудня 2012 року, тобто з наступного дня після того, як відповідач повинен був перерахувати основний борг. Перебіг строку позовної давності перевався звернення позивача до суду 12 березня 2013 року та з наступного дня, тобто з 13 березня 2013 року почався заново відповідно до ст.264 ЦК України. З даною позовною заявою позивач звернувся до суду 14 квітня 2014 року, пропустивши строк звернення, передбачений ст.258 ЦПК України. У відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином суд вважає, що є передбачені законом підстави для відмови в задоволенні позову в зв»язку із спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed