Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

В вересні 2018 [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову вказали, що вони є наймачами (членами сім'ї наймача) квартири [ADDRESS]. Вказана квартира відноситься до державного (громадського) житлового фонду, оскільки на даний час не приватизована. Даний факт підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 03.09.2018 року та повідомленням Хмельницького бюро технічної інвентаризації №712177 від 03.09.2018 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3248-03 від 30.08.2018 року на даний час у вказаній квартирі зареєстроване місце проживання [PERSON], її колишнього чоловіка [PERSON], шлюб з яким розірвано 18.09.2003 року, а також їх сина [PERSON] Відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі протягом останніх 17 років, що підтверджується відповідним актом від 30.08.2018 року, він не бере участі у витратах на утриманні майна та не сплачує комунальні послуги. Незважаючи на це, [PERSON] не бажає добровільно знятися з реєстрації місця проживання за цією адресою, що спричиняє для позивачів ряд незручностей. Відповідач, будучи наймачем, втратив право на користування цим житлом в зв'язку із його фактичною відсутністю за місцем реєстрації протягом останніх 17 років, що є набагато більш тривалим, ніж встановлений законом строк збереження жилого приміщення за наймачем або членом його сім'ї. Тому позивачі просять позов задоволити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем, а [PERSON] та [PERSON] - членами сім'ї наймача квартири за адресою: [ADDRESS], та вони зареєстровані за вказаною адресою з 23.01.1998 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.09.2003 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18.09.2003 року зроблено актовий запис №687. Право приватної власності на квартиру [ADDRESS] у встановленому законом порядку не зареєстровано, та згідно повідомлення Хмельницького бюро технічної інвентаризації №712177 від 03.09.2018 року приватизацію не зареєстровано, не погашені житлові чеки. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER]; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 03.09.2018 року № 136309525; повідомленням Хмельницького бюро технічної інвентаризації №712177 від 03.09.2018 року; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS]; довідкою Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради №3248-03 від 30.08.2018року; довідкою МУ «Хмельницькелектроавтотранс» від 28.11.2002 року Згідно акту від 30.08.2018 року, засвідченого директором Управляючої муніципальної компанії «Південно-Західна», [PERSON], 1965 року народження, протягом останніх 17 років не проживає в квартирі за адресою [ADDRESS]. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 9 ЖК УРСР визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано та судом не здобуто доказів того, що відповідач набув права власності на вказану квартиру, чи був відсутній у ній понад шість місяців з поважних причин, або йому створювались перешкоди у проживанні в квартирі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і слід визнати [PERSON], 1965 р.н., зареєстрованого за адресою: 29000, [ADDRESS] таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів слід стягнути судовий збір в розмірі 1409,60 грн., по 704,80 грн. кожному позивачу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved