Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до [PERSON] , просила стягнути з відповідача на свою користь 300 783,72 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати. ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.05.2009 відповідач набув право власності на частину будівель учбових корпусів та споруд за адресою: [ADDRESS] . Відповідач право користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] не оформив, що призвело до того, що в період з 25.03.2016 по 24.03.2019 включно він користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував. У зв`язку із такою поведінкою відповідача Кременчуцька міська рада Полтавської області не отримала дохід від орендної плати за землю в сумі 300 783,72 грн. Відповідачем не було добровільно сплачено кошти. Позивач вважає, що проведені розрахунки відповідають вимогам законодавства і не спростовані відповідачем. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що земельні ділянки були сформовані до 2003 року, що підтверджується договором оренди землі та витягом про нормативно-грошову оцінку, в яких міститься їх кадастровий номер. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач надіслав суду відзив в якому зазначив, що із позовом він не погоджується. Вказав, що після закінчення договору оренди землі він не користувався земельними ділянками у площах, що були зазначені позивачем. Крім того, відомості про земельні ділянки відсутні на кадастровій карті та відомості про них відсутні в Державному земельному кадастрі. Враховуючи підстави позову вважає, що позивач мав надати докази існування протягом зазначеного у позові періоду земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. З цих підстав вимоги позивача вважає безпідставними. Звертав увагу, що позивачем не було надано доказів, які б підтверджували нормативно грошову оцінку земельних ділянок з 16.04.2016 по 20.07.2018. В поясненнях представник відповідача адвокат Костюк Т.В. зазначила, що позивачем не було надано доказів, які б підтверджували те, що земельні ділянки були сформовані до 2004 року, а з наданих позивачем доказів вбачається, що технічна документація розроблялась після 01.01.2004. Вказала, що відповідно до вимог законодавства формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 784, посвідченого 09.03.2004 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Спірідовичем М.В.; договору купівлі-продажу, серія та номер: 3638, посвідченого 16.03.2004, видавник: приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В.; акта державної приймальної комісії Кременчуцької міської інспекції ДАБК про прийняття в експлуатацію об`єкта, серія та номер: 18, від 16.02.2007; довідки Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про підтвердження поштової адреси, серія та номер: 28-33/2508/33 від 29.12.2018, відповідач, [PERSON] , набув право власності на нерухоме майно - торгово-адміністративні та складські приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Речове право відповідача припинено 27.03.2019. Сторонами не заперечувалось те, що договір оренди землі за період з 19.04.2016 по 19.04.2019 не укладався. Згідно проведеного позивачем розрахунку, сума збережених відповідачем коштів за період з 19.04.2016 по 19.06.2019 включно становить 301062,28 грн. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. В частині першій та другій статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. В ст.1, ч.5 ст.5, ст.18 ЗУ «Про оцінку земель» зазначено, що земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Відповідно до ст.1, п.2 розділу VII ЗУ «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація\~земельної ділянки\~-\~внесення до\~Державного земельного\~кадастру передбачених\~цим Законом\~відомостей про\~формування земельної\~ділянки та\~присвоєння їй\~кадастрового номера;\~Земельні ділянки,\~право власності\~(користування)\~на які\~виникло до\~2004\~року,\~вважаються сформованими\~незалежно від\~присвоєння їм\~кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням координат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок. Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом. У разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом. ОЦІНКА СУДУ Суд відзначає, що право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію). На думку суду, подані позивачем документи щодо оформлення договорів оренди земельної ділянки не мають значення для даної справи, оскільки підставою для звернення позивача із позовом є відшкодування збитків, а не виконання договірних зобов`язань. Заперечуючи проти задоволення позову представник відповідача вказує, в тому числі на те, що земельні ділянки не є сформованими, а тому стягнення коштів за їх користування не можливо. В свою чергу представник позивача зазначав про те, що земельні ділянки були сформовані до 2004 року. Оцінюючі наведені сторонами докази, суд відзначає наступне. З наданих представником позивача повідомлень з Держгеокадастру вбачається, що інформація про ділянки 5310436100:08:001:0084 та 5310436100:08:001:0085 відсутня в Державному земельному кадастрі. Відомостей про те, що Кременчуцька міська рада Полтавської області, як представник територіальної громади зверталась до відповідного органу з метою проведення державної реєстрації земельних ділянок суду надано не було, як і не надано відомостей про те, що технічна документація із землеустрою на вказані земельні ділянки була розроблена до 2004 року. Так, відповідно до копії технічної документації №Б-1090 із землеустрою щодо складання договору оренди землі, вона оформлена на підставі договору від 28.10.2004. Крім того, суд зважає на те, що положення ЗУ «Про Державний земельний кадастр» пов`язують реєстрацію земельних ділянок із діями відповідних осіб щодо звернення до Держгеокадастру. На переконання суду, позивачем не було доведено належними доказами факт користування відповідачем земельними ділянками площею 1447 та 568 кв.м, з огляду на відсутність доказів про місце розташування, опис меж, площі, координати поворотних точок меж та інше. Крім того, суд враховує те, що позивачем не було доведено те, що Кременчуцька міська рада Полтавської області є власником відповідних земельних ділянок і що саме їй, як представнику територіальної громади, було завдано шкоди. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов Кременчуцької міської ради Полтавської області до [PERSON] про відшкодування збитків задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed