Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Вище професійне гірниче училище м. Горішні Плавні (м. Комсомольська) звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] ринкову вартість документів бібліотечного фонду ВГУ м. Горішні Плавні (м. Комсомольська), втрачених відповідачем у сумі 1 010 грн., вартість підготовки позовної заяви та супроводжуючих документів, а також участь у судовому засіданні представника позивача у сумі 1\~499 грн., моральну шкоду на їх користь у сумі 1 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі1\~378 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що 29.01.2016 р. майстер виробничого навчання Вищого професійного гірничого училища м. Горішні Плавні (м. Комсомольська) був звільнений з посади у відповідності з наказом № 12/к від 23.01.2016 року. Як вбачається з доповідної записки бібліотекаря Вищого професійного гірничого училища м. Горішні Плавні (м. Комсомольська), відповідач звільнившись з посади не повернув до бібліотеки ВПГУ бібліотечні книжки в кількості 10 штук, чим завдав позивачу матеріальну шкоду на суму 1\~010 грн., що підтверджується актом від 11.05.2016 року. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи представник позивача до суду не зявився, направив до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутність, заявлені вимоги позивачем підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 29.01.2016 р. майстер виробничого навчання Вищого професійного гірничого училища м. Горішні Плавні (м. Комсомольська) був звільнений з посади у відповідності з наказом № 12/к від 23.01.2016 року (а.с.6). Як вбачається з доповідної записки бібліотекаря Вищого професійного гірничого училища м. Горішні Плавні (м. Комсомольська) від 11.05.2016 року, відповідач [PERSON] звільнившись з посади не повернув до бібліотеки ВПГУ бібліотечні книжки в кількості 10 штук (а.с.23), чим завдав позивачу матеріальну шкоду на суму 1\~010 грн., що підтверджується актом від 11.05.2016 року про визначення вартості втрачених документів бібліотечного фонду Вищого професійного гірничого училища м. Горішні Плавні (м. Комсомольська) (а.с.25). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 1\~010 грн., і вважає за необхідне в даній частині позов задовольнити, з наступних підстав. Виходячи із загальних підстав відповідальності за завдану шкоду, визначених ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про бібліотеки і бібліотечну справу» від 27 січня 1995 року №32/95-ВР користувачі бібліотек зобов'язані: дотримуватися правил користування бібліотеками; замінювати втрачені (пошкоджені) документи, одержані з фондів бібліотек, рівноцінними або відшкодовувати їх ринкову вартість у розмірах, встановлених правилами користування бібліотекою. Згідно наказу Міністерства культури і мистецтв України №275 від 05.05.99 року «Про затвердження Типових правил користування бібліотеками в Україні», а саме п. 3 п.п. 3.5. користувач, який втратив або пошкодив документ з фонду бібліотеки, а також одержаний через МБА, внутрішньосистемний книгообмін за домовленістю з бібліотекою-фондоутримувачем, повинен замінити його аналогічним чи документом, визнаним рівноцінним, або відшкодувати його ринкову вартість. Розмір відшкодування визначається бібліотекою. Вирішуючи питання щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, що позивачем у позові не обґрунтовувались, суд виходить з наступного. Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові ПВС України від 31.03.1995 року №4 під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Вимогами ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження завданню Вищому професійному гірничому училищу м. Горішні Плавні (м. Комсомольська) неправомірними діями відповідача немайнової шкоди. Також позивачем документально не підтверджені вимоги щодо стягнення з відповідача вартості підготовки позовної заяви і супроводжуючих документів та участі у судовому засіданні представника позивача у сумі 1\~499 грн. Тому, суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача понесених витрат позивача на підготовку позовної заяви та супроводжуючих документів, а також витрат на здійснення представництва інтересів позивача у судовому засіданні у сумі 1\~499 грн. та моральної шкоди у сумі 1 грн. не належать до задоволення, оскільки є не доведеними. Питання про судові витрати повязані із оплатою судового збору по справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial