Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) в якому просить суд стягувати на її користь з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 20% його заробітку до досягнення їх сином [PERSON], [INFO], трьох річного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона здійснює догляд за малолітньою дитиною, не працює. Відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на її утримання, хоча може надавати таку допомогу, оскільки працює, має регулярний дохід. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги з підстав, зазначених у позові, додала, що за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2014 року шлюб з відповідачем розірвано, а рішенням того ж суду від 28.03.2014 року задоволено її позов про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов не визнав, зазначив, що в разі стягнення з нього аліментів на утримання дитини, йому не буде вистачати коштів на прожиття, а тому він не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2007 року та є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2014 року шлюб з відповідачем розірвано. Вказані обставини не заперечуються сторонами, та підтверджується матеріалами справи (а.с.4,25-26). Дитина проживає разом з матір'ю (а.с.5). Згідно з наказом від 20.04.2012 року № 366-к ПрАТ «Трубний завод» «Трубосталь» позивач згідно чинного законодавства з 26.04.2012 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку (а.с.6). Наказом від 10.04.2014 року №659-к ПрАТ «Трубний завод» «Трубосталь» позивача звільнено з роботі за угодою сторін, за ст..36 п.1 КЗпП України (а.с.30). Відповідач відповідно до довідки № 24-3-103 від 13.02.2014 року Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві працює, його дохід з серпня по січень 2014 року за винятком аліментів становить 21 502,25 грн., однак матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Вказані обставини підтверджені поясненнями сторін, письмовими доказами по справі. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює і незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оцінивши у сукупності докази надані сторонами, як в обґрунтування позовних вимог так і в заперечення проти них, врахувавши матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і стягує на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною трьох років. При цьому, суд вважає, що наявність у відповідача непрацездатної матері не є підставою для відмови в позові, оскільки вона не проживає разом з відповідачем і доказів про те, що відповідач надає їй матеріальну допомогу і утримує останній суду не надав. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини.

Outcome: approved