overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказав, що з 10 липня 2009 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 854. На теперішній час він відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Житомирській установі виконання покарань № 8. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть. З 2013 року припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляд справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. На теперішній час позивач відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Житомирській установі виконання покарань № 8. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2007 року, актовий запис № 1320, Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що є власником житлового будинку № 49 « А» по вул. Правди в м. Ізюм Харківської області,який належить йому на підставі договору купівлі - продажу. Відповідач по справі є сином позивача та був прописан в будинку як член сімї позивача, але з 2014 року він мешкає та працює в м. Києві. Оскільки не може оформити субсидію, а також вільно розпорядитися своєю власністю просить суд визнати [PERSON] втратившим право на користування зазначеним будинком. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Судовим розглядом встановлено, що позивачу належить житловий будинок № 49 «А» по вул. Правди в м. Ізюмі Харківської області на підставі договору купівлі продажу від 25 вересня 2001 року посвідченого приватним нотаріусом Ізюмськоо міського нотаріального округу Харківської області, [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 5257( а.с.6). З довідки та акту голови квартального комітету № 23 вбачається, що відповідач, [PERSON], зареєстрований за адресою [INFO] «А» в м. Ізюм Харківської області, але з 15 жовтня 2014 року фактично не проживає за вказаною адресою ( а.с. 7,8). За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном і він реалізує їх на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимогати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимогати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Глава 28 ЦК України визначає житло обєктом права приватної власності. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів його сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сімї власника майна житла, які проживають разом з ним, мають право на користування відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За містом ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст.64 цього Кодексу, зокрема його дружина, діти і батьки. Членами сімї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Підставами виселення членів сімї (колишніх членів сімї) власника будинку (квартири) передбачені ст. 157 ЖК України та ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що на протязі останнього року сімейне життя між ним і відповідачем поступово погіршувалося, а на даний час між ними існує повне непорозуміння та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки це буде суперечити як його інтересам, та і інтересам відповідача. Позивач [PERSON] просив розглянути справу за його відсутністю, про що надав адресовану суду свою письмову заяву, посвідчену 07.12.2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В. за р. № 3132, яка приєднана судом до матеріалів справи. Представник позивача - [PERSON] просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої зазначила, що проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 09 лютого 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 39; дітей від шлюбу сторони не мають. Як зазначає позивач, на протязі останнього року сімейне життя між ним і відповідачем поступово погіршувалося, а на даний час між ними існує повне непорозуміння та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки це буде суперечити як його інтересам, та і інтересам відповідача. В свою чергу відповідач, в своїй адресованій суду письмовій заяві, вказує, що шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем припинені з грудня 2015 року, й строки для примирення не потрібні. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 жовтня 2002 року відділом ре-єстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, ак-товий запис № 1819. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] року таро-дження та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судове засідання позивач подав заяву про слухання справи у його відсутності та підтримує позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпо-відачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період його навчання в розмірі 1/5 частини доходів з відповідача щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він навчається у Хмельницькому національному університеті з денною формою навчання на факультеті економіки та управління, із строком навчання з 01 вересня 2014 року по 08 липня 2018 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку його батько відповідач добровільно не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 12 квітня 1997 року. Від шлюбу дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Щиборівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 11 квітня 2003 року померла його мати [PERSON], після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно, яка крім іншого, складається із земельної ділянки, що розташована на території Щиборівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, за адресою: вул.Зелена, 25, с.Радісне Красилівського району Хмельницької області, площею 0,32 га, з яких 0,25 га передані для обслуговування житлового будинку та 0,07 га передані для ведення особистого підсобного господарства, вартістю 25675 грн. 35 коп., що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Красилівською державною нотаріальною конторою 28 травня 1999 року за реєстровим номером 1236. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і у встановленому законом порядку прийняв спадщину У видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку йому було відмовлено, у звязку із тим, що [PERSON] за життя не встигла виготовити на своє імя державний акт на зазначену земельну ділянку. В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Позивач надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Представник Щиборівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом в будинку № 8 по вул. Коник, с. Кухітська Воля, Зарічненського району, Рівненської області. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником житлового будинку № 8 по вул. Коник, с. Кухітська Воля, Зарічненського району, Рівненської області. Відповідач по справі [PERSON] є його батьком. В листопаді 2013 року [PERSON] залишив будинок і переїхав на постійне місце проживання до свого сина в Курганську область, Російської Федерації, де проживає по даний час. Проте з реєстраційного обліку місця проживання не знявся і зареєстрований в його будинку до цього часу. Покликаючись на те, що відповідач без поважних причин не проживає в його будинку понад один рік, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви від 11 грудня 2015 року просить справу розглядати без його участі, позов просить задовольнити. (а.с.8). Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву у якій проти позову не заперечує, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.15). Враховуючи неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Матеріалами справи стверджується, що позивач [PERSON]М, є власником житлового будинку за адресою: с. Кухітська Воля, Зарічненського району, Рівненської області, вул. Коник, 8 (а.с.5,6). З довідки Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 3640/0320 від 08 грудня 2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований, але фактично не проживає в житловому будинку № 8 по вул. Коник, с. Кухітська Воля Зарічненського району, Рівненської області з 01 січня 2014 року по даний час 2015 року (а.с.7). Згідно довідки Зарічненського РС УДМС України в Рівненській області від 15 грудня 2015 року вих.. № 951, відповідач по справі [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 14 липня 1981 року (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач не проживає в житловому будинку № 8 по вул. Коник, с. Кухітська Воля, Зарічненського району, Рівненської області більше року без поважних причин, відтак суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користуватися цим житлом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив шлюб з відповідачем розірвати. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 30 жовтня 2010 року перебуває зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу дітей не мають. Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися. Сторони мають різні погляди на життя, сімейні обовязки, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, шлюб існує формально. З червня 2015 року сторони проживають окремо. Оскільки з відповідачем не дійшли згоди розірвати шлюб в органах рацс, змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Згідно поданої заяви від 15 грудня 2015 року позовну заяву підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати зез нього (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. В адресованій суду письмовій заяві від 18 грудня 2015 року просить шлюб розірвати, розгляд справи проводити без її участі (а.с.16-17). Згідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 28 березня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серія 1-БК № 151093 від 30 жовтня 2010 року (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися. Сторони мають різні погляди на життя, сімейні обовязки, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, шлюб існує формально. З червня 2015 року сторони проживають окремо. За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сімї є неможливим, а відтак позов підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право приватної власності на землю від 18.02.2002 року, серія IV-ВН № 032127, який виписаний на [PERSON]. Заявник [PERSON] підтримав свою заяву про встановлення даного факту, який необхідний для виплати орендної плати, просить її задовольнити. Заінтересована особа Степанівська сільська рада не заперечує проти встановлення заявленого факту, про що до суду надіслано відповідну заяву. Просять справу розглянути без участі їх представника. Свідок [PERSON] пояснила, що знає заявника, як [PERSON], оскільки вони разом проживають в одному селі та довгий час товаришують та, що його прізвище «Ливацький». Свідок [PERSON] пояснив, що знає заявника, як [PERSON], оскільки спільно з ним працювали, проживають на одній вулиці, довго товаришують та, що його прізвище «Ливацький». Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, показання свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що Державний акт на право приватної власності на землю від 18.02.2002 року, серія IV-ВН № 032127, який виписаний на [PERSON], дійсно належить [PERSON]. Даний факт необхідно встановити для одержання виплат за орендну плату землі. Підтвердженням факту належності правовстановлюючого документу є паспорт заявника, його свідоцтво про народження, пенсійне посвідчення та показання свідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ВН №118874, де його прізвище записано [PERSON] замість [PERSON]. Заявник [PERSON] підтримав свою заяву про встановлення даного факту, який необхідний для передачі земельної ділянки в оренду, просить її задовольнити. Заінтересована особа Комарівська сільська рада Теплицького району не заперечує проти встановлення заявленого факту, про що до суду надіслано відповідну заяву. Просять справу розглянути без участі їх представника. Свідок [PERSON] пояснив, що знає заявника, як [PERSON], оскільки тривалий час з ним товаришує та підтвердив той факт, що його прізвище «Бишок». Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ВН №118874, який виписаний на [PERSON], дійсно належить [PERSON]. Даний факт необхідно встановити для передачі земельної ділянки в оренду. Підтвердженням факту належності правовстановлюючого документу є паспорт заявника, свідоцтво про народження та показання свідка.

Outcome: approved