overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

В заяві до суду позивач [PERSON], вказала, що [INFO] у віці 94 роки, померла її тітка [PERSON], що постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки ( паю), що належало її чоловікові, [PERSON], який помер [INFO] в с. Ялтушків Барського району Вінницької області, яке фактично складається з двох земельних ділянок наданих для введення товарного сільськогосподарського виробництва - багаторічні насадження № 208, площею - 0,6430 га та рілля № 161, площею - 0,9359 га. Із земель колишньої агрофірми « Осламова» на території Осламівської сільської ради Віньковецького району, вартістю 7790,17 гривень та 10950,30 гривень відповідно, що належить [PERSON] на підставі розпорядження Віньковецької РДА від 14 червня 2006 року № 139/206-р, що підтверджується витягом відділу Держземагенства у Віньковецькому районі від 25 лютого 2013 року № 83. Позивач, [PERSON], є спадкоємцем четвертої черги, що підтверджується довідкою сільської ради, а також реєстрацією місця проживання з відміткою у паспорті. Однак, позивач звернулась із заявою до суду, оскільки відсутня частина документів, яка підтверджує родинні відносини із її тіткою [PERSON] Крім, [PERSON], спадкоємців за заповітом та законом немає. Також встановлено, що [PERSON], прийняла спадщину шляхом управління та володіння спадковим майном свого чоловіка [PERSON], але належним чином його не оформляла. В заяві зазначено, що позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом з спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю на час відкриття спадщини, що підтверджується місцем проживання. Під час оформлення спадщини виявилось, що немає можливості отримати свідоцтво про право власності на землю, оскільки спадкодавцем не отримано державних актів про право власності на землю. При цьому письмова відмова нотаріусом не надавалась. Належність спадкового майна підтверджується витягом, який був наданий у відділі Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області про нормативну грошову оцінку землі. Враховуючи викладені обставини [PERSON] просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю її та [PERSON] з 1999 року по день її смерті, а саме [INFO] У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність. Представник Ялтушківської сільської ради в судове засідання не з,явився, але в заяві до суду вимоги [PERSON] визнав. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, вважає , що позов слід задовольнити повністю, встановивши факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], оскільки дані обставини підтверджується довідкою виконавчого комітету Ялтушківської сільської ради Барського району № 176 від 4.03.2014 року, випискою з погосподарської книги заявника. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В заяві до суду позивач вказав, що рішенням Барського районного суду від 03.08.2004 року відповідач позбавлена батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час неповнолітній [PERSON], перебуваючи на утриманні держави, отримує виховання та навчання від позивача в той час, як відповідач ухиляється від добровільного надання допомоги на утримання дитини. А тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів її доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. Від позивача до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та прохання розглянути справу без участі її представника. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, взявши до уваги наведене у позові, заяву позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється мамою неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. На даний час неповнолітній [PERSON], перебуваючи на утриманні держави, отримує виховання та навчання. Згідно рішення Барського районного суду від 03.08.2004 року відповідач позбавлена батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] Разом з тим у відповідності до вимог ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов,язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Однак, відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, а тому згідно ст.193 Сімейного кодексу України [PERSON] має сплачувати навчальному закладу аліменти на утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що 07.02.2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від шлюбу є син: [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дружини відповідач не надає, хоча має таку можливість, адже працевлаштований та отримує заробітну плату. Позивач утримує, доглядає сина самостійно. А тому звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1600 гривень щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 14.04.2020 року включно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак надала суду письмову заяву про підтримання позову та прохання розглянути справу у її відсутність. Відповідач у справі [PERSON]\~ в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій зазначив, що позов визнає та просив справу розглянути без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не зявились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. 07.02.2016 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.\~ Вони є батьками малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується його свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 84 СК України\~ дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання\~ від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд\~ враховує визнання позову відповідачем, його працевлаштування та вважає, що розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з часу звернення і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 27.10.2020 року включно. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує визнання позову відповідачем, його працевлаштування, суд приходить до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що відповідач по справі звернувся до суду з позовом до неї про стягнення боргу в сумі 9800 гривень за отриманий товар згідно укладеного нею договору №0200045 від 25.06.2006 року. Під час розгляду справи була призначена та проведена почеркознавча експертиза згідно висновку якої позивач вказаного договору не підписувала. За цих обставин позивач звернулась до суду та просить ухвалити рішення яким визнати договір №0200045 від 25.06.2006 року недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про день розгляду справи 19 березня та 11 квітня 2014 року в судове засідання не з,явився. Суд вважає, що він навмисно ухиляється від розгляду справи а тому вирішив слухати її у відсутності представника відповідача. В попередніх судових засідання представник позивача пред,явлений позов не визнавав і посилався, що сторони перебувають в договірних відносинах і тому їх дії мають відповідати умовам договору № 0200045. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. На підставі договору №0200045 від 25.06.2006 року ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернулась з вимогою до [PERSON] про відшкодування 9800 гривень за передачу та встановлення устаткування в квартирі [ADDRESS]. Однак, відмовляючись від сплати вказаної суми, позивач надала суду висновок почеркознавчої експертизи №1962 від 22.07.2011 року, як доказ не укладення нею зазначеного договору. Згідно даного висновку рукописні записи та підписи від імені [PERSON] у договорі купівлі-продажу з відстроченням платежу і сервісного обслуговування за №0200045 від 25.06.2006 року, а також у акті прийому-передачі устаткування й монтажних робіт виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Пунктом 2 ч.1 ст.208 ЦК України передбачено, що правочин між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.3 ст.203ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Не підписання позивачем 25.06.2006 року договору №0200045 з ДП «Газ Тепло» НАК «Нафтогаз України» свідчить про порушення відповідачем вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання договору, в порядку ч.1 ст.215 ЦК України, недійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки Гаївської сільської ради Барського району Вінницької області № 250 від 13.04.2017 року малолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» «вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.» Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки КП «Бар-Благоустрій» № 147 від 27.01.2017 року малолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» «вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.» Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області № 732 від 03.08.2016 року малолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» «вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.» Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки № 1164 від 10.05.2016 року малолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання малолітньої дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.» Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved