Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нічогівської сільської ради Козерецького району Чернігівської області та просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю у 3 місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого 15 грудня 2005 року. Свій позов [PERSON] мотивував тим, що про існування сертифікату про право на земельну частку (пай) йому нічого не було відомо, адже брат жив сам, дітей не було, будь-якого іншого майна не мав. У вересні 2016 року він випадково знайшов сертифікат виданий на імя його брата та відразу звернувся до нотаріальної контори, проте йому відмовили у видачі свідоцтва про прийняття спадщини оскільки пропущено строк для прийняття спадщини. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 січня 2017 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням [PERSON] звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не знав про наявність сертифікату на земельну частку (пай), який був виданий на імя його брата [PERSON] Оскільки на його думку у брата не було будь-якого майна, тому він і не звертався до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Апелянт вважає, що суд не дослідив належним чином дані обставини Також апелянт зазначає, що у [PERSON] не було дітей, він проживав поодиноко, інших спадкоємців також немає. Крім того, [PERSON] зазначає, що суд в своєму рішенні невірно зазначив, що позивач надав суду довідку сільської ради, оскільки вона була подана саме відповідачем. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. З таким висновком колегія суддів апеляційного суду не погоджується. Суд першої інстанції встановив, що 15 грудня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №020848, виданого 19 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить пай площею 6,11 га, розташований на території Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0129467 (а.с.8). Також встановлено, що позивач являється спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON], однак з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, не звертався, як наслідок, пропустив строк для прийняття спадщини. В обґрунтування поважності причини пропуску такого позивач зазначив, що встановлений строк пропустив з тих причин, що не знав про наявність спадкового майна. [PERSON] звернувся до Козелецької районної Державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 15 грудня 2005 року [PERSON] (а.с.15). З відповіді Козелецької районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 13 січня 2017 року вбачається, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] згідно даних Спадкового реєстру не заводилась (а.с.17, 18). Таку ж відповідь надано й Першою чернігівською державною нотаріальною конторою від 17 січня 2017 року (а.с.19, 20). Згідно Довідки виданої Нічогівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 23 січня 2017 року, [PERSON], який помер 15 грудня 2005 року на день смерті проживав в [INFO] один, неповнолітніх дітей не мав (а.с.23). Вбачається також, що Нічогівська сільська рада позов [PERSON] визнала та не заперечувала проти його задоволення (а.с.22). Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 1270 ЦК визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські ради представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. У частині 3 ст.1272 зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно положення про Спадковий реєстр, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року №1810/5 до Спадкового реєстру вносяться відомостей про заповіти та спадкові договори, посвідчені в Україні, а за бажанням заповідача - посвідчені (складені та/або прийняті на зберігання) і зареєстровані в іноземних державах згідно з Конвенцією про запровадження системи реєстрації заповітів, про заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину, а також надання інформації з нього. Зважаючи, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що відповідач визнав позов і визнання позову не суперечить правам та інтересам інших осіб, виходячи зі змісту наведених вище правових норм та, враховуючи положення ст.3 Конституції України, де визначено, що людина є найвищою соціальною цінністю, а утвердження прав і свобод людини є головним обовязком держави, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення скасувати й ухвалити рішення, яким вимоги [PERSON] задовольнити повністю.

Outcome: approved