overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що станом на цей час вони вже припинили шлюбно-сімейні відносини і стали проживати окремо та він не має наміру зберігати сімю з відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримав позов, а відповідач не визнала позов і пояснила суду, що не згодна на розірвання шлюбу з позивачем з тих підстав, що позивач відмовляється надавати гроші на погашення кредиту за кредитним договором, укладеним з банком в період їх спільного сумісного проживання та оформленого на її імя. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2011 року в Першому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 943 ; у позивача та відповідача це другий шлюб ; від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однак шлюб сторін виявився невдалим, оскільки під час сімейного життя між сторонами виникали сварки по різним причинам, що негативно впливало на їх взаємовідносини. У вересні 2014 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. З цього ж часу сторони проживають окремо. В подальшому сторони не вживали заходів до примирення. Крім того, станом на цей позивач фактично створив нову сімю з іншою жінкою та має бажання зареєструвати з нею шлюб, а відповідач зустрічається з іншим чоловіком. Більш того, сторони пояснили в судовому засіданні, що втратили почуття любові один до одного, в звязку з чим більше не бажають бути разом і не мають наміру поновлювати шлюбно-сімейні відносини. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Не заслуговують на увагу суду заперечення відповідача проти позову з тих підстав, що позивач відмовляється надавати гроші на погашення кредиту за кредитним договором, укладеним з банком в період їх спільного сумісного проживання та оформленого на її імя, оскільки ці правовідносини не є предметом спору у даній справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 11 вересня 1987 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 323. Мають спільну повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені близько двадцяти років тому. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач в своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 11 вересня 1987 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 323. Мають спільну повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягав на розірванні шлюбу, вважав, що примирення є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 11 липня 1992 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила про задоволення позову. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 липня 1992 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 674, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 12 березня 2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 березня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 116, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 22 грудня 1995 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати, погодився на заочний розгляд справи. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 1197, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 5 жовтня 2002 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 5 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 770, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 8 вересня 2012 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила змінити прізвище її на дошлюбне. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 8 вересня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 503, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2008 року. Шлюб був зареєстрований у виконкомі Магальської сільської ради Новоселицького району, актовий запис № 04. Від даного шлюбу у них є двоє малолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з батьком. Представник позивача пояснила суду, що сім'я розпалося в 2012 році, за час наданий подружжю на примирення , вони не помирилися. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та не повідомила про причини неявки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки представник позивача проти такого розгляду не заперечує, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, за час наданий на примирення подружжя не примирилися. За таких обставин суд приходить до висновку,що шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. Діти проживають з батьком .Рішенням Новоселицького районного суду від 25 березня 2015 року з відповідачки на їх утриманні вирішено стягнути аліменти. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 24 березня 1979 року вступив в шлюб з відповідачкою. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Шлюбні відносини припинені з 1998 року, оскільки створили з відповідачкою нові сім»ї. Відповідачка позов не визнала посилаючись на те, що в неї є до відповідача матеріальні спори. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 березня 1979 року, який зареєстрований в Бригадиріській сільській раді Ізюмського району, актовий запис № 4 ( а.с. 5). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім»ї відсутня, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свою відмову визнати позов про розірвання шлюбу відповідачка обґрунтовує не можливістю та бажанням зберегти сім»ю а наявністю матеріальних спорів. Дані обставини поряд з тривалим не проживанням однією родиною, відсутність спроб відновити сім»ю свідчать про повний розпад сім»ї та наявність обставин, передбачених ст. 112 СК України, для розірвання шлюбу. При таких даних позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачка є матір'ю його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка перебуває на його утриманні. Просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та часу розгляду справи була належним чином повідомлена і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд відповідно до вимог ст.224-226 ЦПК України вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Суд вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідачка є матір'ю неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача і згідно закону вона зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідачки на утримання дитини суд визначає їх у твердій грошовій сумі в сумі по 500 гривень щомісячно на дитину, починаючи з 31 грудня 2014 року і до її повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, і він, як спадкоємець за заповітом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Представник позивача подав заяву, де позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача - Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району до суду не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,06 га,згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ 032947 від 20 жовтня 2005 року. Позивач, як спадкоємець за заповітом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про порядок і строки прийняття спадщини. Згідно повідомлення Старокостянтинівської державної нотаріальної контори №4851/01-16 від 16.12.2014 року спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 50 864,98 грн., з яких: 39 000 грн. - основний борг; 3 445,89 грн. - 3% річних; 8 419,09 грн. - інфляційні збитки. В обгрунтування позову посилається на договір позики та розписку [PERSON], відповідно до якої позивач передав відповідачу насіння соняшника загальною вагою 13 тон, а відповідач зобов'язався повернути обумовлене договором насіння або грошові кошти з розрахунку 3 000 грн. за одну тону, загальна вартість насіння - 39 000 грн. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив справу розглядати без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 лютого 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу насіння соняшника загальною вагою 13 тон, а відповідач зобов'язався в строк до 31 грудня 2011 року повернути обумовлене договором насіння або грошові кошти з розрахунку 3 000 грн. за одну тону, загальна вартість насіння - 39 000 грн., але від виконання своїх зобов'язань ухилилась та до теперішнього часу гроші не повернула. Того ж дня відповідач надала позивачу розписку, в якій зобов'язалась повернути позивачу насіння або грошовий еквівалент. Зазначене свідчить про те, що в даному випадку відносини сторін є договірними та регулюються ст. 1046 ЦК України. З обставин справи вбачається, що позичальник ухилився від повернення позикодавцю грошової суми у розмірі 39 000 грн., а за такого вимоги позивача про їх стягнення підлягають задоволенню. На підставі ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 8 419 грн. 09 коп. інфляційних збитків. Разом з цим, на підставі ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 3% річних за прострочення зобовязання у розмірі 3 445 грн. 89 коп. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 508 грн. 65 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 04 лютого 2014 року. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті матері відкрилась спадщина на майно, і він, як спадкоємець за законом, з поважних причин не звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач подав заяву, де позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради до суду не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 04 лютого 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якого входить 1\\2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. С. Наливайка, 9 м. Старокостянтинів. Позивач, як спадкоємець за законом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про порядок і строки прийняття спадщини. Згідно повідомлення Старокостянтинівської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved