Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщена в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України у судове засідання не з'явилась, заперечень щодо позову не надала. Представник третьої особи - Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області заперечень щодо позову не надала, просила про розгляд справи у її відсутності. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.02.2011 р.; витягу про державну реєстрацію прав РБТІ від 17.02.2011 р.; копія витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2013 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок, розташований по [ADDRESS]; копія рішення виконкому Котловинської сільської ради Ренійського району V скликання від 21.10.2010 р.; копія рішення № 43 Котловинської сільради Ренійського району Одеської області від 08.12.1993 р.; копія домової книги вищевказаного будинку; копія довідки Котловинської сільради від 30.10.2014 р.; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка звернулася до суду із позовом та просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 17.02.2011р. вона є власником житлового будинку розташованого по [ADDRESS], в якому мешкає по теперішній час. Право власності на нерухомість зареєстровано за позивачем у встановленому законом порядку. Відповідачка [PERSON] була членом сімї позивачки, з 16.07.2014 р. була зареєстрована у вищевказаному будинку, проживаючи у громадянському шлюбі із сином позивачки. На теперішній час за вищевказаною адресою [PERSON] не мешкає, виїхала з с. Котловина Ренійського району та її місцезнаходження позивачці невідоме. Отже, вже досить тривалий час відповідачка не мешкає за місцем своєї реєстрації, з реєстраційного обліку не знялась, її теперішнє місцезнаходження невідоме, будучи належним чином сповіщена, у судове засідання не явилась, жодних пояснень по суті спору не надала. У зв'язку із реєстрацією відповідачки на житлоплощі позивачка несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, вона, як власник житла, позбавлена можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України. Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. вбачає, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Виходячи із вищевказаного, матеріалів справи, доводів позивача, викладених у позові, відповідачка [PERSON] вже тривалий час не мешкає за спірною адресою, вона не є власницею житла, у якому прописана, не є родичем або членом сімї позивачки, в даний час її місцезнаходження невідоме. Згідно наданих документів, позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS] на житлоплощі якої рахується прописаною відповідачка. У зв'язку із тим, що відповідачка не проживає у будинку позивача вже тривалий час, яких-небудь витрат по утриманню житла вона не несе, її особистих речей там також немає, вона не є ні родичем, ні членом сімї позивача. Договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідачки на користування нею житлоплощею [PERSON] з підстав ст. 401 ЦК України. У зв'язку із вищевикладеним, є правові підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття її з реєстраційного обліку.

Outcome: approved