Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

В грудні 2020 року представник позивача ПАТ «Київобленерго» засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вищевказаним позовом, який зареєстровано судом 15.01.2020 року. Позовна заява обґрунтована тим, що ПрАТ «Київобленерго» є оператором системи розподілу електричної енергії на території Київської області та забезпечує надійне постачання електричної енергії через лінії електропередач до кінцевого споживача. 22.04.2019 року о 03 год. 30 хв. в с. Чепеліївка Білоцерківського району Київської області по вул. Жовтневій водій [PERSON] , керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номерний знак [NUMBER] , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відволіклась від керування даним транспортним засобом, внаслідок чого скоїла наїзд на електроопору, що призвело до пошкодження та матеріальних збитків. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2019 року відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності. Таким чином, внаслідок дій [PERSON] позивачу завдано матеріальні збитки, що пов`язані з відновленням електроопори на суму 4 082 грн. 95 коп. Посилаючись на відмову в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Київобленерго» 4 082 грн. 95 коп. матеріальних збитків та 1 921 грн. сплаченого судового збору. 15.01.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 05.02.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Представник позивача 02.03.2020 року звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі позивача, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 02.03.2020 року звернулась до суду з заявою, в якій позов ПрАТ «Київобленерго» просила розглядати без її участі, позов визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «Київобленерго» являється юридичною особою, місцезнаходження якої Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, ідентифікаційний код: 23243188. Пунктом 2.1 статуту ПАТ «Київобленерго» передбачено, що метою діяльності товариства є задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах, задоволення потреб споживачів електричної енергії в умовах функціонування єдиної енергетичної системи України та реалізація, на підставі одержаного прибутку, соціальних та економічних інтересів акціонерів товариства. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2019 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 24.05.2019 року вказана постанова набрала законної сили, що вбачається з наявної в матеріалах справи її копії. Під час розгляду наведеної вище справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 22.04.2019 року о 03 год. 30 хв. в с. Чепеліївка Білоцерківського району Київської області по вул. Жовтнева, водій [PERSON] , керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номерний знак [NUMBER] , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відволіклась від керування даним транспортним засобом, в результаті чого скоїла наїзд на електроопору, в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано механічні пошкодження в матеріальними збитками. Витрати на відновлення електроопори становлять 4 082 грн. 95 коп., що підтверджено копією акту ПрАТ «Київобленерго» № 40 від 31.05.05.2019 року про використання матеріалів за період з 01.04.2019 по 31.08.2019 р. (а.с.13) та копією розрахунку робіт\~ ПрАТ «Київобленерго» вих. № 763 від 16.12.2019 року (а.с.15). Згідно статті 1166 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що\~ реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 1 статті 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Таким чином, оскільки винною у вчинені дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача, а матеріали справи містять докази на підтвердження розміру завданих збитків, враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 4 082,95 грн. матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 960,50 грн., сплаченого при поданні позову на суму 1921,00 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 960,50 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved