overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 12 вересня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2013 року, оскільки в сім'ї виникали постійні сварки з різних причин, відповідач вчиняв бійки, склалися неприязні відносини. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Суд вважає за можливе розглянути справу без не з'явившогося відповідача на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 2012 року, який був зареєстрований в Ізмайловському відділі РАГС Управління РАГС Москви, актовий запис № 2211 (а.с. 7). Від шлюбу дітей не мають. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з липня 2013 року, можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка наполягає на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом і просила вселити її та малолітнього сина [PERSON], [INFO], в квартиру [ADDRESS] та зобов'язати відповідача припинити дії направлені на порушення її права користування житловим приміщенням зазначеної квартири. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 13.09.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрованим відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 423. 28 вересня 2003 року у них народився син [PERSON]. Після реєстрації шлюбу вона, як член сім'ї відповідача, зареєструвалася з дозволу власника будинку, який є власником цієї квартири, разом з малолітнім сином [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 10.12.2003 року. Однак подружні стосунки у них не склалися і після припинення шлюбу відповідач всіляко створював їй та малолітньому сину несприятливі умови для спільного проживання у квартирі, тому вона в 2003 році разом з сином [PERSON] виселилися із квартири та перейшли проживати до своїх батьків, при цьому не змінюючи місце реєстрації. 14.10.2013 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва, яке набрало законної сили 15.11.2013р., шлюб між нею та відповідачем за позовною заявою відповідача, було розірвано. Після припинення шлюбу вона намагалася вселитися до квартири у добровільному порядку, однак відповідач відмовив їй у цьому, пояснюючи це тим, що квартиру він переоформив на тітку. Колишній чоловік чинив їй перешкоди, не пускав їх до квартири, відібрав ключі від вхідної двері, тому вона не могла туди попасти. 22.11.2013р. вона отримала поштове повідомлення від відповідача, в якому він пропонував їй з дитиною добровільно знятися з реєстрації у квартирі, оскільки ця квартира необхідна йому для свого проживання, як власника, а вони створюють йому перешкоди в користуванні квартирою. Посилаючись на те, що вона як колишній член сім'ї власника квартири має право на користування квартирою та,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 квітня 1996 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, за №130. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому виконавчим комітетом Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області 15 липня 2012 року, актовий запис за № 1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2012 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з березня 2013 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 19 лютого 2014 року сторонам надавався шестимісячний термін для примирення, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, просить суд стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач допитаний в порядку судового доручення, повідомив суд, що не заперечує проти позовних вимог, просить проводити слухання справи у його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO], при цьому батьком дітей згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтв про народження є відповідач. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, проте інших утриманців немає, стан здоров»я його нормальний. За таких обставин суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до настання сином [PERSON], [INFO] повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, просить суд стягувати аліменти на утримання обох дітей в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні подала заяву про уточнення позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дітей. Відповідач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO], при цьому батьком дітей згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтв про народження є відповідач. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, проте інших утриманців немає, стан здоров»я його нормальний. За таких обставин суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 500 грн. на обох дітей щомісячно до настання ними повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

в грудні 2013 року представник ПАТ «Омега Банк» звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування вимог зазначив, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішеннь Державної виконавчої служби України перебуває виконавчий лист № 2-3977/09 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», боргу у сумі 725 016, 00 доларів США, 501 263, 73 грн., державного мита в розмірі 1 700, 00 грн., 250, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення. Згідно договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 28.11.2012 року право вимоги ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] було відступлено ТОВ «Вектор плюс». Отже, внаслідок укладання вказаних договорів відбулась заміна кредитора. З даних підстав представник ПАТ «Омега Банк» просив суд задовольнити заяву, замінити у ВП № 32013052 стягувача з ПАТ «Сведбанк» його правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи». Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 01.12.2009 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва № 2-3977/2009 року позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] задоволено. Стягнуто із відповідача на користь ПАТ «Сведбанк» суму боргу у розмірі 725 016, 00 доларів США, 501 263, 73 грн., державне мито в розмірі 1 700, 00 грн. та 250, 00 грн. інформаційно - технічного забезпечення. Рішення набрало законної сили та 03.02.2010 року ПАТ «Сведбанк» отримано виконавчий лист. За договором купівлі - продажу кредитного портфелю від 28.11.2012 року та витягу з додатку до договору укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги кредитної заборгованості ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] за кредитним договором № 2706/0108/71-013 від 18.01.2008 року відступлено ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що заява представника ПАТ «Омега Банк» обґрунтована та законна, а отже підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

В грудні 2013 року Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги, Позивач обґрунтовує тим, що 29 серпня 2012 року між АТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування № АТК 221397 майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER]. 29 січня 2013 року в м.Києві на вулиці Багговутівській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та застрахованого автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 11.02.2013р. дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту № 8116/15819 від 29.01.2013р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat», становить 4 583,48 грн., а відповідно до Рахунку №С300231526/СС00159047 від 29.01.2013р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER], становить 4 554,74 грн. 15.02.2013р. співробітниками АТ «Просто-страхування» було складено Розрахунок страхового відшкодування № 15819, що належить до виплати страхувальнику. Згідно з даним розрахунком страхове відшкодування складає 3 404,74 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 15.02.2013р. було складено страховий акт. Відповідно до платіжного доручення №4872 від 19.02.2013р. АТ «Просто-страхування» виплатило страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 3 404,74 грн. Таким чином, враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В грудні 2013 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 16 540,35 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу та стягнути витрати, понесені останнім при оплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 липня 2010 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «Мерседес», державний номер [NUMBER] (водій - [PERSON]) та «Skoda Super B», державний номер [NUMBER] (належний ТОВ «Євро Лізинг», водій - [PERSON]). В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль, належний ТОВ «Євро Лізинг», у зв'язку з чим позивач здійснив страхувальнику виплату страхового відшкодування. Враховуючи викладене, ПАТ «СК «Українська страхова група» отримало право регресної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, тобто до [PERSON] В судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання, у якому просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 70). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

В грудні 2013 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія УНІКА» (Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги, Позивач обґрунтовує тим, що 14.04.2010р. між ПрАТ «Страхова компанія УНІКА» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за типом Договору № 3, посвідчений полісом № ВЕ/2609439 із строком дії до 13.04.2011 року, у відповідності до умов якого цивільно-правова відповідальність Відповідача та [PERSON], під час експлуатації автомобіля «Lexus», д/н [NUMBER], була застрахована Позивачем. 25 серпня 2010 року близько 12 годин 20 хвилин на проспекті Московському в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Lexus» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] ьа автомобілем «Chery» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва у справі № 3-10119/10 від 04.10.2010р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Задля відшкодування понесених збитків, пов'язаних із пошкодженням автомобіля «Chery» д/н [NUMBER], [PERSON] звернувся за виплатою страхового відшкодування до ПрАТ «Страхова компанія УНІКА» на підставі укладеного між останньою та [PERSON] Договору обов'язкового страхування серії ВЕ № 2609439 від 14.04.2010р. З моменту ДТП - 25.08.2010р. і станом на 17.01.2012р. всупереч ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заяв, звернень та документів від Страхувальника або водія [PERSON] до Позивача щодо страхового випадку не надходило. Позивачем було виплачено страхове відшкодування [PERSON] відповідно до платіжного доручення від 17.01.2012р. Таким чином, враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В грудні 2013 року публічне акціонерне товариство « Дельта Банк» ( далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02 квітня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» і відповідачкою був укладений кредитний договір № 002-20176-020408. Оскільки відповідачка не виконує умов договору, просить стягнути з [PERSON] заборгованість , яка станом на 25.12.2012 року становить 4054,20 грн. і судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що 02 квітня 2008 року між [PERSON] і ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 002-20176-020408. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором надавши відповідачу кредит в національній валюті - гривні, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, рахунок [NUMBER] з видачею платіжної картки, за умовами якого ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно (а.с. 5-10). Статями 526,610,611 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Матеріали справи ( а.с.15-16) містять виписку з особистого рахунку відповідачки, розрахунок сум заборгованості, фінансових санкцій за неналежне виконання умов кредитного договору, з яких вбачається що станом на 25.12.2012 року за [PERSON] числиться заборгованість за договором кредиту в розмірі 4054,20 грн. При таких даних позовні вимоги ПАТ « Дельта Банк» підлягають задоволенню.

Outcome: approved