Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого повторно 29.12.2017 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1882 вбачається, що вона народилася [INFO] в м. Краматорськ, матір`ю дитини записана - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Згідно рішення Краматорського міського суду від 14 травня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 02.01.2018 року №5, дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] від 02.01.2018 року по теперішній час. Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформаціії Державної прикордонної служби України №0.184-27913/0/15-20 від 28.10.2020, що надійшла до суду 06.11.2020 року, [PERSON] 16.09.2018 року виїхав через КВПП Майорське (Зайцево) на непідконтрольну Україні території та по теперішній час не повертався. Відповідно до довідки №01-32/51 від 25.11.2020 року Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №51 комбінованого типу Харківської міської ради, [PERSON] , [INFO] відвідує групу 3 в зазначеному закладі, вихованням дочки займається мати, батько - [PERSON] не цікавиться навчальними та виховними досягненнями дочки, не спілкується з вихователем групи. Троє свідків, які були опитані в судовому засіданні - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , пояснили, що [PERSON] вже декілька років не приймає ніякої участі у вихованні дитини не цікавиться життям та розвитком доньки, [PERSON] . Зі слів свідків, останній раз вони бачили [PERSON] в літку 2018 року; вже більше двох років він не спілкується з дитиною, не турбується про неї, не надає матеріальної підтримки. Наразі вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] , [INFO] , займається її мати, [PERSON] , яка турбуються про здоров`я, розвиток та побут дитини, створила для неї належні умови. Таким чином, [PERSON] самоусунувся від виховання та розви-тку доньки, [PERSON] , [INFO] . Згідно Висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доці\-льність позбавлення батьківських прав [PERSON] №01-49/7811 від 22.12.2020 року, з липня 2017 по травень 2020 р. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбних відносинах, від яких мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . У вересні 2018 року [PERSON] залишив родину; подружжя стало проживати окремо. Малолітня [PERSON] , [INFO] , залишилась проживати з матір`ю, [PERSON] - спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини не виникав. Після того, як батько, [PERSON] , покинув сім ю, він перестав цікавиться долею, життям, здоров`ям та розвитком малолітньої [PERSON] , [INFO] , не турбувався про її майбутнє, матеріальної підтримки не надавав, не виявляв бажання спілкуватись з донькою та приймати участь у її вихованні, фактично втратив родинний зв`язок з нею. [PERSON] пояснила, що вона не чинила жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною. [PERSON] не був позбавлений відомостей щодо місця проживання доньки. Згідно з ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради, Орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні його доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Таким чином, встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, станом здоров`я та вихованням не турбуються. Тому суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні його доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.166 СК України, суд одночасно з позбавленням батьківських прав може за вимогою позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову сплатила суму судового збору, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved