Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

В грудні 2019 року представник Моторного (транспортне) страхове бюро України засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 31.08.2017 року на автодорозі Р-32 Кременець-Біла Церква-Ржищів поблизу с. Томилівка Білоцерківського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ 110308, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля KIA Cerato, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль KIA Cerato отримав механічні пошкодження, а водій [PERSON] шкоду здоров`ю. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 19.01.2018 року відповідач є винним в настанні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2018 року відповідача визнано винним в настанні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим позивачем сплачено на користь потерпілого [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. за майнову шкоду та 8 784,03 грн. за шкоду завдану здоров`ю. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди, МБТСУ залучило суб`кта оціночної діяльності, вартість послуг якого складає 2 952,88 грн. Посилаючись на виплату страхового відшкодування, а також понесені витрати на збір документів та визначання розміру шкоди, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь позивача суму завданої майнової шкоди в розмірі 111 736,91 грн. та витрати на оплату судового збору. 24.12.2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 20.01.2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Учасники справи в судові засідання 26.02.2020 року та 20.03.2020 року не з`явились. 04.02.2020 року представник позивача Куриленко М.В. звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи 20.03.2020 року повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 06.03.2020 року поштового відправлення від суду, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] 20.03.2020 року звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, в якій позов підтримав. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19.01.2018 року постановою слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017110030004637 від 31.08.2017 року, за відсутністю в діянні водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 09.02.2018 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. За змістом виещвказаних постанов встановлено, що 31.08.2017 року о 9 год. 20 хв. на автодорозі Р-32 Кременець - Біла Церква - Ржищів, поблизу с. Томилівка Білоцерківського району, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ 110308, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , власником якого являється [PERSON] та автомобіля KIA Cerato, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль KIA Cerato отримав механічні пошкодження, а водій [PERSON] шкоду здоров`ю, що підтверджується довідкою № [NUMBER] про дорожньо-транспортну пригоду, дата реєстрації ЖЄО 31.08.2017 року. На день вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 23.03.2018 року потерпілий [PERSON] звернувся до Моторного (транспортне) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 31.08.2017 року. Відповідно до звіту № 7047/04/18 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля КІА, модель Cerato, реєстраційний номер [NUMBER] вартість легкового автомобіля KIA Cerato, реєстровий номер [NUMBER] на момент пошкодження складає: 165 250 грн., вартість відновлюваного ремонту легкового автомобіля складає 468 042,76 грн., коефіцієнт фізичного зносу складає 0,54752, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 246 492,58 грн. Відповідно до рахунку-фактури № СФ -0000080 від 06.04.2018 р. та рахунку на оплату № АО1286 від 28.06.2018 року вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності складає 2 952,88 грн., яка відповідно до платіжних доручень № 909913 від 11.07.2018 року 1 466,88 грн. та № 904752 від 14.05.2018 року на суму 1 486 грн. сплачена Моторно (транспортне) страховим бюро України. 29.05.2018 року начальником відділу експертиз складено розрахунок вартості КТЗ марки KIA Cerato, реєстровий номер [NUMBER] після ДТП та розмір регламентної виплати на суму 100 000 грн. Згідно довідки № 1 від 29.05.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих Моторно (транспортне) страхового бюро України визначена сума до оплати за шкоду майну в розмірі 100 000 грн., а 06.06.2018 року видано наказ № 5490 про сплату на рахунок [PERSON] вказаної суми. 07.06.2018 року МТСБУ здійснено виплату згідно наказу № 5490 від 06.06.2018 року на рахунок [PERSON] в розмірі 100 000 грн., що підвтерджується копією платіжного доручення від 07.06.2018 року № 908889. В матеріалах справи міститься копія розрахунку № 1 від 11.10.2018 року відшкодування шкоди у зв`язку з лікуванням потерпілого [PERSON] на суму 3 547,59 грн. (витрати на лікування). Згідно розрахунку на виплату від 23.03.2016 року № 48895 МТСБУ, загальний розмір до виплати на користь [PERSON] становить 8 784,03 грн., що складається з 3 547,59 грн. витрат на лікування та 5 236,44 грн. шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності. На підставі довідки № 2 від 12.10.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ 02.11.2018 року видано наказ № 10142 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] на суму 8 784,03 грн. 05.11.2018 року згідно платіжного доручення № 1013626 позивачем здійснено виплату згідно наказу № 10142 від 02.11.2018 р. на користь [PERSON] в розмірі 8 784,03 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу, а особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком вважається дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст.1187 ЦК України). Положеннями ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З матеріалів справи вбачається про сплату позивачем на користь потерпілого оціненої шкоди, що заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здоров`ю та майну [PERSON] на загальну суму в розімірі 111 736,91 грн., оскільки на момент заподіяння шкоди відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з п. «а» ст. 41.1 вказаного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 40.3 цього Закону, МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (ст. 38.2.1 вказаного Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З матеріалів справи вбачається про доведеність вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді та здійснення позивачем страхових відшкодувань у вказаних розмірах, внаслідок чого останній набув право регресної вимоги до відповідача про сплату вказаних страхових сум. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved