Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

В жовтні 2018 року адвокат Демідко І.В., діюча в інтересах позивача [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років вказуючи, що з 12.06.2013 року вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею. З кінця липня 2018 року вона з відповідачем проживають окремо. Відповідач сім'ю матеріально не забезпечує, а вона на теперішній час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Судовим наказом Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2018 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01.10.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Позивачка посилається на те, що вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача під час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, просить стягнути кошти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Представник позивачки адвокат Демідко І.В. надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з підстав викладених в заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, хоч про час та дату був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України, справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи і таке встановив суд, сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, про що вчинено актовий запис №262 ( а.с.6) і по теперішній час знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. З кінця липня 2018 року позивачка з відповідачем проживають окремо. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. Відповідач є працездатним, може надавати допомогу на утримання дружини. Судовим наказом Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01.10.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Позивачка просить стягнути кошти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, щодо задоволення позову повністю, оскільки виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Суд виносить рішення згідно ст. 13 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved