Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами В період з грудня 2010 року по лютий 2011 року син позивача - [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON]. Відповідач [INFO] народила дитину - [PERSON], відомості про батька дитини записані в свідоцтві про народження згідно із ч.1 ст. ё135 СК України. Після народження доньки [PERSON] деякий час, до грудня 2011 року, проживала в родині позивача за адресою [ADDRESS]. Згодом [PERSON] почала вести безладний спосіб життя, вона ніде не працює, не має постійного місця проживання,зловживає спиртними напоями, не доглядає за своєю малолітньою дитиною. Внаслідок таких життєвих обставин з травня 2015 року і по теперішній час малолітня [PERSON], [INFO]., проживає в родині позивача [PERSON], яка фактично здійснює догляд за дитиною та виховує її. Відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не бере участь у витратах на утримання дитини. Позивач наголошує,що [PERSON] тривалий час не бере участі у вихованні дитини,відповідно ця обставина є підставою для позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні,навела аргументи на підтримання своєї позиції, аналогічні вказаним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибула, про наявність поважних для цього причин нічого не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надала. Позивач не заперечувала проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановлення заочного рішення. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Прокурор Городницька А.І. в судовому засіданні висловила думку стосовно можливості задоволення вимог позивача як таких, що відповідають інтересам малолітньої дитини. Представник органу опіки ті піклування Краснолиманської міської ради Донецької області Сотник О.О. в судовому засіданні надала висновок щодо можливості позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]., оскільки [PERSON] повністю відсторонилась від виховання дитини та виконання своїх батьківських обов'язків. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши думку прокурора та органу опіки і піклування, дослідивши показання свідка та письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. Малолітня [PERSON] народилась [INFO] в [ADDRESS] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 23.01.2012 року виконавчим комітетом Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області - а.с.17). Батьками дитини у вказаному документі зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00015850090 від 29.09.2015 року, наданим Відділом ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області, відомості про батька зазначеної дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 38). Зі змісту акта від 18.09.2015 року, складеного комісією Кіровської селищної ради Краснолиманського району, вбачається, що малолітня [PERSON] на теперішній час фактично проживає в родині [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 35). Позивач мешкає за цією ж адресою разом із своїм чоловіком [PERSON] та своїм сином [PERSON] (а.с. 12, 13-14,15,19,20). Позивач [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, користується повагою серед односельців (а.с. 27), працює молодшою медичною сестрою в Краснолиманському ЦПСМД ім. М.І. Лядукіна, зарекомендувала себе як професійний та дисциплінований працівник(а.с. 28), отримує регулярний дохід у виді заробітної плати (а.с. 31). Чоловік позивача [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, з сусідами підтримує добрі стосунки, шкідливих звичок не має (а.с. 26), працює слюсарем - ремонтником у ТОВ «Агроторгова фірма «Зоря»,зарекомендував себе як добросовісний працівник (а.с.30), отримує регулярний дохід у виді заробітної плати (а.с. 32). Син позивача [PERSON] добре характеризується за місцем свого проживання (а.с. 29). Родина позивача проживає у власному будинку за адресою [ADDRESS]; будинок відповідає вимогам безпеки життєдіяльності та гігієни, в ньому створені умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини.(а.с. 34,44,45-47). Малолітня [PERSON] відвідує дитячий навчальний заклад у смт. Кіровськ Краснолиманського району, добре характеризується вихователями (а.с. 36), перебуває на диспансерному обліку в амбулаторії ЗПСМ в смт. Кіровськ Краснолиманського району з приводу діагностовано затримки фізичного розвитку (а.с. 48), на теперішній час в родині позивача дитина почуває себе захищеною, створені належні умови для її розвитку та виховання (а.с. 42-43). Мати дитини [PERSON], [INFO]., за місцем свого проживання в [ADDRESS] зарекомендувала себе з негативного боку, ніде не працює, суспільно корисною діяльністю не займається, заробляє на життя випадковими заробітками, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя (а.с. 22). Відповідач разом із малолітньою донькою зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.25), в домоволодінні фактично тривалий час ніхто не мешкає, будинок перебуває в аварійному стані, не доглянутий (а.с. 23). [PERSON] фактично проживає в будинку [ADDRESS],будинок не доглянутий, не відповідає критеріям безпеки та санітарії (а.с. 33). Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не відвідує її ні в родині позивача, ні в дитячому закладі, не цікавиться долею дитини, не надає коштів на її утримання, що підтверджено актом комісії Кіровської селищної ради від 18.09.2015 року та довідкою дитячого навчального закладу від 18.09.2015 року(а.с. 35,36). Вироком Краснолиманського міського суду донецької області від 23.10.2015 року (КП № 236/3044/15-к) , який набрав законної сили, [PERSON] визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та засуджена із призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки (а.с. 41). Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] підтвердила, що відповідач [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, жодним чином не бере участі у вихованні дитини, навіть під час проживання з дитиною не надавала їй всього необхідного; долею дитини відповідач не цікавиться, не брала участі в оформленні дитини до дитячого навчального закладу, не відвідує дитину, не спілкується з нею, не здійснює матеріальної допомоги у витратах на лікування та догляд дитини; в родині [PERSON] малолітня [PERSON] почувається набагато краще і фізично, і психологічно. Орган опіки та піклування Краснолиманської міської ради Донецької області надав до суду висновок від 01.12.2015 року № 34 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON],[INFO]. (а.с. 42-43). Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON],виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення,не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків відносно утримання та виховання своєї дитини [PERSON], що суперечить вимогам чинного законодавства та відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні не встановлено жодних обставин, які б об'єктивно унеможливлювали чи перешкоджали відповідачеві [PERSON] належно виконувати свої батьківські обов'язки щодо виховання дитини. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач [PERSON] в грудні 2015 року звернулась до суду з вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав. За подання позовної заяви немайнового характеру щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав позивачем сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн.(квитанція ТВБВ № 10004/0149 АТ «Ощадбанк» - а.с.2). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд стягує ці вит рати з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved