Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 червня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Одруження позивача з відповідачем виявилось невдалим. За час спільного проживання стало видно, що в них різні характери, погляди на життя. Відповідач не працює. Не в змозі утримувати сім'ю. До цього часу у них не створені нормальні сімейні стосунки. На цей час пропала взаємоповага один до одного, потім їхні відносини переросли в повну байдужість один до одного. Також відсутня психологічна сумісність, повністю втрачено почуття кохання Фактично шлюбні відносини припинились з серпня 2015 року. На цей час [PERSON] проживає окремо разом зі своїми батьками. За цих обставин сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна яке є їхньою спільною власністю на цей час немає. Між сторонами сторони досягнуто угоду про місце проживання доньки [PERSON], її матеріальне утримання шляхом сплати ним аліментів. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливими, тому позивач змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Також просить стягнути на її користь з відповідача судові витрати, які складаються із сплати судового збору в розмірі 487 гривень 20 коп. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. [PERSON] суду надала: копію свідоцтва про шлюб від 17 червня 2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис № 46). (а.с. 4); копію свідоцтва про народження: [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 12 вересня 2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 5); довідку про склад сім'ї № 5182 від 01 жовтня 2015 року видана Софіївською селищною радою Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 6) . Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Крім того відповідач не заперечує проти розірвання. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про намір залишити своє прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишити прізвище позивача «[PERSON]». Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 487,20 грн.- судового збору.

Outcome: approved