Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

В жовтні 2013 року Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат повязаних з навчанням, посилаючись на те, що з 31.07.2008 року по 02.06.2012 року [PERSON] навчався в Харківському національному університеті внутрішніх справ, а після закінченням вищого навчального закладу, не відпрацювавши три роки, був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням, в звязку з чим має відшкодувати витрати на його навчання. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява, в якій остання просила розглядати справу у відсутність їхнього представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов Харківського національного університету внутрішніх справ про стягнення витрат повязаних з навчанням таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільно процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ № 405 о/с від 31.07.2008 року відповідача [PERSON] зараховано до складу курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ, що підтверджується витягом з відповідного наказу (а.с. 6). 16.08.2008 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Харківській області та [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України № 4004-0815/Пл (а.с. 4-5). Відповідно до п. 2.3.6 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] зобовязаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Частиною 1 ст. 22 Закону України Про вищу освіту від 17 січня 2002 року за № 2984 ІІІ, визначено, що основною метою і головним завданням діяльності вищого навчального закладу є забезпечення умов, необхідних для отримання особою вищої освіти, а також підготовка фахівця для потреб України. Згідно з наказом Харківського національного університету внутрішніх справ № 217 о/с від 02.06.2012 курсанта 4-го курсу факультету з підготовки фахівців міліції громадської безпеки Харківського національного університету внутрішніх справ лейтенанта міліції [PERSON] з 02 червня 2012 року було відраховано зі складу курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Харківській області (а.с. 7). Відповідно до ч.2 ст. 56 ЗУ Про вищу освіту випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Поряд з цим, ч.2 ст. 52 Закону України Про освіту від 23.05.1991 року за № 1060-ХІІ, який зобовязує випускників вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджету їхати на роботу за направленням і зобовязані відпрацювати в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 9 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого КМУ від 22.08.1996 року за № 922, встановлений вичерпний перелік поважних причин, за якими випускник має право розірвати угоду з власної ініціативи. Наказом ГУМВС України в Харківській області № 208 о/с від 27.11.2012 дільничного інспектора міліції СДІМ Київського РВ ХМУ ГУ лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с. 8). Згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розрахунку фактичних витрат, повязаних з утриманням [PERSON] у Харківському національному університеті внутрішніх справ, проведеного згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», їх сума складає 42 495 грн. 61 коп. (а.с. 9-25). Згідно з п. 4.4 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ про стягнення фактичних витрат на навчання є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судові витрати понесені позивачем в сумі 424 грн. 96 коп. підлягають стягненню з [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 213-215, 224 ЦПК України, ч.1 ст.202, ст. 203 ЦК України, ст.ст. 22, 52, 56 Закону України Про освіту, п.9 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, затвердженого Постановою КМУ №992 від 22.08.1996 року, ст. 18 «Про міліцію», Постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», наказом МВС України від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», суд

Outcome: approved