Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області звернувся до суду з позовом, в якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання дітей малолітньої [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , у розмірі передбаченому законодавством, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей, на користь закладу або осіб, де будуть виховуватись діти; - судові витрати стягнути з відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, маючи неповнолітніх дітей, повністю самоусунулася від їх виховання, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не приймає участі у навчанні дитини, утриманням не займається (а.с.1-6). Представник позивача надала заяву в якій підтримала в повному обсязі позов, та просила задовольнити заявлені вимоги, а розгляд справи провести без її участі (а.с.82). Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.80), про причини неявки не сповістила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.20,22). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , при реєстрації народження дитини внесені згідно частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України. У відповідності до Рішення Южного міського суду Одеської області від 04 листопада 2020 року батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] визнано [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Згідно рішення виконкому Чорноморської міської ради від 22.08.2019 неповнолітній [PERSON] , [INFO] перебуває під піклуванням [PERSON] , проживає з піклувальником за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). За інформацією Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 10.10.2019 №48/1-7987 гр. [PERSON] неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, з 2014 по 2017 роки перебувала на обліку в Чорноморському відділенні поліції, як особа, що причетна до незаконного обігу наркотичних засобів, а саме їх зберігання та вживання (а.с.24). У квітні 2019 року [PERSON] була взята під варту в залі Іллічівського міського суду Одеської області за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, їй було призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Одеського Апеляційного суду від 11 серпня 2020 року, [PERSON] була звільнена з випробувальним терміном (а.с.7). За інформацією Комунального некомерційного підприємства «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області [PERSON] , [INFO] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога у зв`язку з вживанням наркотичних засобів з 23.10.2015 року (а.с.48). За інформацією Комунального некомерційного підприємства «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області піклуванням та доглядом за неповнолітнім [PERSON] займається його бабуся [PERSON] , яка сумлінно виконує рекомендації та призначення лікарів. Малолітня [PERSON] вибула на проживання в м. Кривій Ріг (а.с.47). Службою у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області було проведено опитування неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що [PERSON] мешкає разом з бабусею [PERSON] , яка є його піклувальником. Його мати [PERSON] звільнилася з-під варти у серпні 2020 року. Зі слів дитини мати ставиться до нього як до молодшого брата, материнських почуттів до нього не відчуває, не цікавиться його здоров`ям та життям, не приймає участі у його вихованні, не забезпечує матеріально. Подарунків на день народження, на Новий рік від матері він зовсім не пам`ятає. Одяг, взуття, продукти харчування йому покупає бабуся і «біологічний» батько, який батьком в свідоцтві про народження не записаний. [PERSON] байдужий до своєї матері, йому байдуже буде вона його матір`ю чи ні (а.с.46). [PERSON] надала заяву до служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, що вона згодна на позбавлення її батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.52). В подальшому, в ході судового розгляду справи, [PERSON] заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, не приймає участі в житті дітей, не цікавиться їх розвитком, не спілкується з ними, не забезпечує їх матеріально. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт невиконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей. Наведені факти свідчать про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання дітей з боку матері [PERSON] , так як вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Згідно висновку (а.с.44-45) виконком Чорноморської міської ради Одеської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.» У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку своїх дітей, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стаття 6 Закону України передбачає, що судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Враховуючи, що позивача від сплати судового збору звільнено, то судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved