Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Відповідачка [PERSON], її представник пред'явлені позовні вимоги не визнали, вважають їх безпідставними, такими, що не підтверджені належними доказами. Зазначили, що відповідно до вимог законодавства розміри та конфігурація земельної ділянки - прибудинкової території багатоквартирного домоволодіння не визначені відповідною землевпорядною документацією, а технічний паспорт КП «Ренійське БТІ» не відноситься до вищевказаної категорії. Стверджують, що спірна земельна ділянка відносилась до земель комунальної власності, була передана відповідачці у власність у передбаченому законом порядку, причому мова про порушення прав та інтересів інших осіб (співвласників багатоквартирного житлового будинку) не може йтися, оскільки за вищевказаними доводами неможливо з'ясувати чи знаходилась земельна ділянка, надана відповідачці, в межах прибудинкової території або ні. Виходячи з вищенаведеного, вважають вимоги позивача необґрунтованими, просять в їх задоволенні відмовити. Представник Ренійської міської ради Шум О.О. позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити також, надавши свої доводи. Третя особа - [PERSON] позицію позивача підтримує, із його доводами погоджується, просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Третя особа - [PERSON] у судові засідання не явилась, заперечень, додаткових заяв суду з приводу позову не надала. Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Ренійському районі висловив свою позицію щодо своєї компетенції з приводу спірних відносин, просив розглянути справу без його участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2004р.; копія витягу про право власності на нерухоме майно - [ADDRESS] на ім'я [PERSON]; копія технічного паспорту, оформленого на ім'я [PERSON]; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 21.05.1992р. № 200 про продаж квартири [ADDRESS] [PERSON]; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 27.05.2005р. № 250 про надання дозволу на добудівлю жилої кімнати та коридору та зміну поштової адреси [ADDRESS]; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 28.10.2005р. про затвердження акту технічної комісії щодо обстеження домоволодінь по [ADDRESS]; копія акту обстеження домоволодіння від 28.10.2005р.; копія листа-відповіді виконкому Ренійської міськради від 15.09.2005р.; копія довідки виконкому Ренійської міськради від 16.05.2006р. № 917; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 26.08.2005р. про затвердження акту технічної комісії щодо обстеження квартир [ADDRESS], [ADDRESS]; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 28.05.2008р. про затвердження акту технічної комісії щодо обстеження домоволодіння по [ADDRESS]; копія акту обстеження технічного стану домоволодіння [ADDRESS] від 28.05.2008р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - [ADDRESS] за [PERSON]; копія рішень Ренійської міської ради від 11.02.2010р. № 1526-V та від 23.09.2010р. № 1746 -V; копія викопіровки з генплану схем; копія відповіді Відділу Держкомзему від 05.07.2012р.; копії поквартального плану кварталу № 151, плану земельної ділянки на домоволодіння [ADDRESS]; плану земельної ділянки на домоволодіння [ADDRESS] копія рішення Ренійського районного суду від 31.01.2006р.; копія державного акту серії ЯЛ № 728498 від 23.02.2012р. на право власності на земельну ділянку; копія технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON]; копія технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS], оформленого на ім'я [PERSON]; копія відповіді КО «ЖКС Ренійської міської ради» від 24.07.2013р.; відповідь Відділу Держкомзема від 11.02.2013р.; відповідь відділу містобудування, архітектури, ЖКГ та розвитку інфраструктури Ренійської райдержадміністрації від 07.02.2013р.; копії відповідей Прокуратури Ренійського району від 08.02.2014р. та від 11.08.2010р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.2004р. він є власником квартири [ADDRESS]. Домоволодіння [ADDRESS] - є багатоквартирним житловим будинком, воно складається з 4-ох квартир, які на теперішній час є приватизованими та в яких мешкають їхні власники із своїми родинами. Так, власниками квартир у домоволодінні [ADDRESS] є: позивач - [PERSON] (щодо квартири [ADDRESS]; третя особа - [PERSON] (щодо квартири [ADDRESS]); третя особа - [PERSON] (щодо квартири [ADDRESS]; відповідачка [PERSON] (щодо квартири [ADDRESS] - до 27.05.2005р., коли їй рішенням № 250 виконкому Ренійської міської ради було змінено поштову адресу [ADDRESS]). Рішенням Ренійського міськвиконкому від 09.11.1954р. № 169 за житловим будинком [ADDRESS] було закріплено земельну ділянку загальною площею 796 кв.м. Рішенням виконкому Ренійської міської ради від 21.05.1992р. № 200 вищевказана земельна ділянка була повторно закріплена за домоволодінням [ADDRESS]. Як виходить з матеріалів справи у 2005р. [PERSON] звернулася до виконкому Ренійської міської ради з проханням поділити між власниками квартир спірну земельну ділянку. У своїй відповіді від 15.09.2005р. № С-1011 виконавчий комітет повідомив, що земельна ділянка, на якій розташований спірний житловий будинок, розподілу не підлягає. На повторне звернення [PERSON] до виконкому у 2006р. з цього ж земельного питання їй було видано довідку про те, що земельна ділянка під домоволодінням [ADDRESS] є власністю Ренійської міської громади та перебуває у постійному користуванні ПЖКГ. Протягом тривалого часу між співвласниками багатоквартирного житлового будинку сформувався свій порядок користування спільною земельною ділянкою, об'єднання власників квартир не створювалося, однак, між ними постійно виникають суперечки. На підставі ЗУ «Про місцеве самоврядування» та заяви [PERSON], їй було дозволено здійснити певні добудови у квартирі [ADDRESS] та прийнято рішення про присвоєння нової поштової адреси житлу відповідачки - «[ADDRESS] замість « [ADDRESS]» допущено помилку, оскільки відповідачці насправді належить квартира [ADDRESS]. На підставі вимог діючого законодавства та заяви [PERSON], Ренійською міською радою було прийнято рішення № 1526 - V від 11.02.2010р., яким було дозволено [PERSON] розробку технічної документації землевпорядкування з безоплатної передачі у власність земельної ділянки під домоволодінням [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та побудов. Рішенням Ренійської міської ради від 23.09.2010р. № 1746 - V було затверджено технічну документацію землевпорядкування та передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку [PERSON] площею 0,0168 га за адресою - [ADDRESS] із видачею державного акту на право власності на земельну ділянку. 23.02.2012р. відповідачці [PERSON] було видано державний акт серії ЯЛ № 728498 на право власності на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS], із кадастровим номером 5124110100:02:006:0169 та планом земельної ділянки. Позивач, його представник вважають, що рішення Ренійської міської ради від 11.02.2010р. № 1526 - V та від 23.09.2010р. № 1746 - V, виданий [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку є незаконними та повинні бути визнані недійсними, державна реєстрація державного акту на землю - скасована, оскільки присвоєння нової поштової адреси ([ADDRESS]) не може юридично розглядатися, як адреса нерухомості, яка по суті входить у склад домоволодіння [ADDRESS]. Крім того, позивач стверджує, що на час прийняття вищевказаних рішень Ренійською міською радою не існувало відокремленої земельної ділянки по [ADDRESS] з встановленими межами, закріпленим фактичним місцем розташування та визначеною конфігурацією, безоплатне виділення земельної ділянки відповідачці у власність створює перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою (частиною загального двору та проходом до сараю). Позивач зазначає, що загальна земельна ділянка (площею 796 кв.м.) фактично перебуває у постійному користуванні ПЖКГ та в порядку ст. 149 ЗК України не вилучалась, наполягає на тому, що Ренійською міською радою був порушений загальний порядок безоплатної приватизації, передбачений ст. 118 ЗК України. У зв'язку із пред'явленими вищевказаними вимогами, позивач також просить суд зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у здійсненні ним права користування земельною ділянкою по [ADDRESS] шляхом знесення всіх огорож та парканів на території двору житлового будинку [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, виходячи з наступного. Як вже зазначалося вище та було встановлено під час судового розгляду справи, домоволодіння [ADDRESS] є багатоквартирним житловим будинком, який має 4 квартири, що перебувають у власності громадян, у т.ч. позивача і відповідачки. Позивач [PERSON] є власником [ADDRESS] у вищевказаному домоволодінні, відповідачка [PERSON] - є власником квартири [ADDRESS] (з 27.05.2005р. - [ADDRESS]). Як виходить з даних технічного паспорту [PERSON], копії рішення виконкому Ренійської міської ради від 21.05.1992р. за домоволодінням [ADDRESS] закріплена земельна ділянка площею 796 кв.м. В матеріалах справи містяться наступні документи щодо визначення правового статусу вищевказаної земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS]: - відповідь виконкому Ренійської міської ради від 15.09.2005р. згідно якої вказано, що земельна ділянка є прибудинковою територією, розділу не підлягає, передана у спільне користування співвласникам будинку; - довідка Ренійської міської ради від 16.05.2006р. відповідно до якої вказано, що земельна ділянка є власністю Ренійської міської громади та перебуває у постійному користуванні ПЖКГ; - довідка КО «Житлово-комунальної служби Ренійської міської ради» від 24.07.2013р. згідно якої земельна ділянка не являється власністю територіальної громади м. Рені і не перебуває на балансі КО; Отже, як вбачається, вищевказані документи щодо однієї і тої ж земельної ділянки містять різні відомості та правові підстави, у зв'язку із чим у сторін і сформувалися різні позиції захисту. Статтею 42 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Поняття прибудинкової території міститься в ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001р., відповідно до якої вона являє собою територію навколо багатоквартирного будинку, визначену актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначену для обслуговування багатоквартирного будинку. Закон не визначає конкретні розміри земельних ділянок багатоквартирних жилих будинків, документом, який дає відповідь на ці питання, є проект розподілу території. Проект розподілу території належить до містобудівної документації, яка розробляється для мікрорайону (кварталу) чи його частини з метою розмежування земельних ділянок. Проектом розподілу території визначаються площі та межі прибудинкових територій існуючих і запроектованих жилих будинків. Проект розподілу території є основою для визначення меж земельних ділянок на територіях існуючої забудови для розташування будинків і споруд, розроблення відповідної землевпорядної документації та оформлення в установленому законом порядку правовстановлюючих документів власникам, співвласникам, а також встановлення меж земельної ділянки в натурі. Згідно ст. 25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003р., документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. У відповідності до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про землеустрій» від 22.05.2003р. розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт з землеустрою. Під час розгляду справи представник позивача пояснив, що єдиним документом, який підтверджує розміри та конфігурацію земельної ділянки прибудинкової території є технічний паспорт, виготовлений КП «Ренійське БТІ». Однак, КП «Ренійське БТІ» не є юридичною особою, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якого працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів - землевпорядників, тому технічний паспорт не відноситься до категорії землевпорядної документації. Також суд зазначає, що згідно письмової відповіді Відділу Держземагенства у Ренійському районі від 11.02.2013р. в документації із землеустрою, що включена до місцевого фонду документації із землеустрою Відділу, проекти розподілу території кварталу та мікрорайону відсутні. Згідно наявних у відділі Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів станом на 31.12.2012р. державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] не видавався та не реєструвався. Згідно із відповіддю відділу містобудування, архітектури, ЖКГ та розвитку інфраструктури від 07.02.2013р. на теперішній час відсутні проекти розподілу території і землевпорядної документації в району розташування земельної ділянки за адресою - [ADDRESS]. Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що у зв'язку із приватизацією кожним співвласником житла у багатоквартирному житловому будинку, об'єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку не створювалося, протягом тривалого часу порядок користування прибудинковою територією визначався самими співвласниками, між якими постійно виникали сварки з цього приводу. Про це свідчить копія рішення Ренійського районного суду від 31.01.2006р. у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до виконкому Ренійської міськради (третя особа - [PERSON]) про визнання незаконними та відміну рішення відповідача № 250 від 27.05.2005р. «Про дозвіл добудування житлової кімнати та коридору та зміну поштової адреси [ADDRESS]», яким у задоволенні позову було відмовлено. Таким чином, рішення виконкому Ренійської міської ради від 27.05.2005р. №250 не було скасовано, воно є чинним і законним і в даному випадку, під час розгляду даної справи недоречно позивачу звертати увагу суду на помилки у номерах квартир, допущені у рішенні виконкому, ставити під сумнів порядок присвоєння відповідачці нової поштової адреси та повноваження виконкому Ренійської міської ради з цього приводу, адже це питання вже розглядалося судом в іншому провадженні і рішення по ньому вже було прийнято. Про неприязнені сусідські стосунки та конфліктні ситуації між сторонами, окрім вищевказаного судового рішення, свідчать і численні звернення сторін до Ренійської міської ради, до прокуратури Ренійського району. Так, за зверненнями проводилися акти обстеження домоволодіння [ADDRESS], якими у тому числі було встановлено, що спірна прибудинкова територія використовується не за призначенням (сторони розбили городи), порушення допускалися не тільки [PERSON], а й всіма іншими власниками домоволодіння, таким чином, кожний з співвласників самоправно огородив собі земельну ділянку зі складу прибудинкової території, утворивши перешкоди в спільному користуванні прибудинковою територією кожен сам собі. Аналізуючи позовні вимоги щодо скасування рішень Ренійської міської ради від 11.02.2010р. № 1526 - V та від 23.09.2010р. № 1746 - V, суд зазначає, що при вирішенні питання щодо приватизації земельних ділянок громадянами, відповідними органами проводяться перевірки технічної документації із землеустрою та інші роботи, після чого виготовляється технічна документація з землевпорядкування, яка затверджується рішенням відповідної міської ради. В матеріалах справи (а.с. 115 (зворот), 117) щодо питання про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки [PERSON] містяться відповідні висновки Відділу Держкомзему у Ренійському районі (від 08.09.2010р.) та Ренійського районного відділу містобудування, архітектури, ЖКГ та розвитку інфраструктури (від 10.09.2010р.), згідно яких за результатами розгляду технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] було погоджено передачу земельної ділянки у власність і видачу державного акту на право власності на земельну ділянки, із зазначенням, що обмеження та сервітути на використання даної земельної ділянки відсутні. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що рішення Ренійської міської ради від 11.02.2010р. № 1526 - V та від 23.09.2010р. № 1746 - V, виданий [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку є законними, безоплатне виділення [PERSON] земельної ділянки за адресою - [ADDRESS] відповідає процедурі та порядку, передбаченими Земельним Кодексом України, земельну ділянку відповідачці виділено з земель комунальної власності. Під час розгляду справи суду не надано жодних письмових доказів та встановлено, що взагалі відсутні розміри в натурі та конфігурація земельної ділянки прибудинкової території, у зв'язку із чим неможливо встановити, чи знаходиться виділена [PERSON] земельна ділянка в межах прибудинкової території, відтак, чи порушується передачею її у власність відповідачки право позивача чи третіх осіб на прибудинкову територію.

Outcome: dismissed