Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати на нею право власності у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS] у житловому будинку літ. А загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 23,5 кв.м., до складу якої входять: 1 - коридор площею 7,6 кв.м., 2 - вбиральня площею 1,2 кв.м., 3 - ванна площею 2,5 кв.м., 4 - кімната площею 7,6 кв.м., 5 - вбудована шафа площею 0,8 кв.м., 6 - кімната площею 15,9 кв.м., 7 - вбудована шафа площею 0,3 кв.м., 8 - вбудована шафа площею 0,4 кв.м., 9 - кухня площею 7,7 кв.м., І - лоджія площею 2,0 кв.м. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.108). Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.67). Представник третьої особи Другої дніпровської державної нотаріальної контори надав суду лист про розгляд справи без участі представника нотаріальної контри (а.с.69). Представник третьої особи Дніпровської районної державної нотаріальної контори надав суду лист про розгляд справи без участі представника нотаріальної контри (а.с.62). Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], про що свідчить актовий запис №6203 від 12 вересня 2013 року в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданому Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Заповітів [PERSON] не складала, інших спадкоємців не мала. Спадкоємцем першої черги після померлої [INFO] [PERSON] є її донька [PERSON] (позивачка по справі). Позивачка, як спадкоємець першої черги у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, відповідно до чинного законодавства звернулася до Другої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва (а.с.82), внаслідок чого була відкрита спадкова справа №432/2017 (а.с.79-103). Заяв до нотаріальної контори про вступ до спадщини після смерті [PERSON] ніхто, окрім доньки [PERSON] не подавав. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] було відмовлено, оскільки відсутній оригінал документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме частку квартири [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 серпня 2017 року (а.с.103). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» №617 від 12.07.2017 року встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1998 року /Агрофірма «Наукова»/ видане на підставі розпорядження від 28.04.1998 року №3, зареєстрованого в Дніпропетровському МБТІ за №454 п-727-200, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Проте, при підготовці документів для оформлення спадщини [PERSON] встановила, що Свідоцтво про право власності на квартиру втрачено, з приводу чого [PERSON] зверталася до Дніпровського РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.21,22). Враховуючи той факт, що свідоцтво про право власності на спадкову частину квартири було втрачено, позивачка не має можливості зареєструвати право власності на частину квартири за померлою та отримати спадщину в спрощеному порядку. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлій [INFO] [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і позивачка є спадкоємцем за законом, право власності [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, відсутність оригінала Свідоцтва про право власності на житло на спадкову квартиру позбавляє позивачку як спадкоємця права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на спадкову частину квартири позбавляє [PERSON] можливості реалізувати свої права на отримання спадщини та є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачкою спадкових прав на частину квартири у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved