Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В жовтні 2013 року Тячівське лісове агропромислове господарство ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарства» пред'явило позов до [PERSON], [PERSON] про відшкодування 22 135, 51 грн. збитків, завданих внаслідок самовільної рубки шести дерев. Рішенням Тячівського районного суду від 4 березня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь держави 9746,01 грн. збитків, завданих внаслідок лісопорушення, а також на користь ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарства» 229,40 грн. сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено. На це рішення відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали апеляційну скаргу, в якій просять судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Як на підставу своїх вимог посилаються на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Апелянти вважають, що суд помилково прийшов до висновку про вчинення ними самовільної рубки. У судовому засіданні в апеляційній інстанції апелянти скаргу підтримали та просили задовольнити. При цьому вони пояснили, що [PERSON] є власником трактора, його попросили притягнути цим трактором до річки буки, які вже було вирубано, які у подальшому було використано для ремонту містка через річку у селі. [PERSON] взагалі до цієї події причетний не був, а лише провідував брата. Представник позивача стверджував, що факт незаконної рубки було встановлено належними доказами, [PERSON] не заперечив того, що буки було стягнуто з місця рубки до річки саме ним його трактором. Щодо участі у цій події [PERSON] справді є лише непрямі докази, доведено лише те, що він був на місці події та у нього в руках була сокира, що підтвердили свідки. Та обставина, що буки у подальшому було використано для облаштування містка через річку не означає, що вони були вирубані законно. Дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом першої інстанції правильно встановлено, що 10 серпня 2013 року було самовільно зрублено в урочищі «Тесниковатий» на території Тарасівського лісництва два сироростущі дерева породи бук загальною масою 3.44 м.куб., чим заподіяно шкоду держлісфонду в розмірі 9746,01 грн. Лісопорушення було виявлено майстром лісу [PERSON] при обході ввіреного їй участка, в момент, коли [PERSON] тягнув ці дві деревини трактором. В подальшому на підставі доповідної майстра лісу було складено акт про лісопорушення та визначено суму завданих збитків (а.с.5-12). Отже, вина [PERSON] в самовільній рубці двох буків доведена. Вина останнього щодо рубки інших чотирьох дерев вказаних в акті нічим не стверджена. З цього приводу майстер лісу вказала, що на наступний день вона виявила ще одну самовільну рубку та думає, що це також зробили відповідачі, але особисто вона їх не бачила. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому вина [PERSON] щодо рубки інших дерев нічим не стверджена. Судом першої інстанції досліджено ці акти та допитано свідків, які підписалися на ньому. Задовольняючи позов частково суд першої інстанції правильно встановив самовільну рубку двох дерев. Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо вини обох відповідачів. Якщо вина [PERSON] є доведена, оскільки він особисто тягнув ці два дерева, то вина іншого відповідача [PERSON] ґрунтується лише на поясненнях майстра лісу, яка вказала що він йшов поруч з трактором. При таких обставинах колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити та стягнути завдану шкоду, а також сплачений судовий збір з [PERSON], вина якого у виявленому лісопорушенні є доведеною.

Outcome: partial