Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Виконавчий комітет [PERSON] міської ради Луганської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Луганській області, треті особи: [PERSON], [PERSON], малолітня [PERSON], про зняття заборони відчуження обєкту нерухомого майна. В обґрунтування позову посилається на те, що в квітні 2018 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Луганської області (далі - виконавчий комітет міської ради), в ході здійснення повноважень та виконання функцій місцевого самоврядування, було встановлено факт реєстрації заборони відчуження об'єкту нерухомого майна у розмірі 87/100 частки комунальної форми власності [PERSON] територіальної громади, та у розмірі по 13/3000 часток приватної форми власності кожного з громадян [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме будинку (гуртожитку), розташованого за адресою: Луганська область, м.Старобільськ, вул. 1 Травня, будинок 18. Вказаний факт реєстрації заборони відчуження обєкту нерухомого майна за вказаною адресою зазначено у Відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 17.04.2018 року, де зазначено: реєстраційний номер обтяження - 272901, зареєстровано 22.12.2005 реєстратором: [PERSON] державна нотаріальна контора, підстава обтяження - не вказано. З метою з'ясування підстав для проведення реєстрації заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна - гуртожиток за адресою: м.Старобільськ, вул.1 Травня, 18, виконавчим комітетом міської ради було направлено лист до [PERSON] державної нотаріальної контори від 18.04.2018 за вих. № 760. 30.05.2018 року на вищевказаний лист виконавчим комітетом міської ради було отримано письмову відповідь [PERSON] державної нотаріальної контори за вих. № 402/01-16 від 29.05.2018, у якій зазначено, що згідно інформації, яка знаходиться у архіві [PERSON] державної нотаріальної контори, а саме у Алфавітній книзі обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на будинки, є запис про реєстрацію заборони відчуження об'єкту нерухомого майна за адресою м.Старобільськ, вулиця 1 Травня, 18, особа - [PERSON], дата - 13.08.1996, підстава - ссуда. Надати більш детальну інформацію з питання реєстрації заборони відчуження на об'єкт комунальної власності - гуртожиток за адресою м.Старобільськ, вулиця 1 Травня, 18, не має можливості, у зв'язку з тим, що усі документи до 2001 року включно, у тому числі і документи на підставі яких було зареєстровано заборону відчуження вищезазначеного об'єкту нерухомого майна, були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться у м.Луганську, на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні. В свою чергу виконавчий комітет міської ради зазначає, що будь-яких дій, наслідком яких могла стати заборона відчуження об'єкту нерухомого майна - гуртожитку за адресою м.Старобільськ, вулиця 1 Травня, буд. 18, не вчиняв. Таким чином на даний час на належне [PERSON] територіальній громаді у розмірі 87/100 частки, та належне на праві приватної власності по 13/3000 часток кожному з громадян [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме будинок (гуртожиток), розташований за адресою: Луганська область, м.Старобільськ, вул. 1 Травня, будинок 18 безпідставно накладено заборону відчуження, чим порушено майнові права щодо розпорядження комунальною та приватною власністю, на підставі чого звернувся до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник виконавчого комітету [PERSON] міської ради Луганської області позовні вимоги підтримав. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечень не має (а.с. 40). Третя особа по справі [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. \~ \~ \~ \~Треті особи по справі [PERSON], законний представник малолітньої [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилися від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність та про підтримання позовних вимог (а.с. 35, 37). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Луганської області в ході здійснення повноважень та виконання функцій місцевого самоврядування, було встановлено факт реєстрації заборони відчуження об'єкту нерухомого майна у розмірі 87/100 частки комунальної форми власності [PERSON] територіальної громади, та у розмірі по 13/3000 часток приватної форми власності кожного з громадян [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме будинку (гуртожитку), розташованого за адресою: Луганська область, м.Старобільськ, вул. 1 Травня, будинок 18 (а.с. 8-10). Право комунальної власності [PERSON] територіальної громади на 87/100 частки будинку (гуртожитку) за адресою: Луганська область, м.Старобільськ, вул. 1 Травня, буд. 18 підтверджується свідоцтвом виконавчого комітету [PERSON] міської ради про право власності на нерухоме майно від 01.06.2012 [PERSON] САЕ № 694107 (а.с. 11) та Витягом [PERSON] районного бюро технічної інвентаризації про державну реєстрацію прав від 01.06.2012 [PERSON] СЕЕ № 342007 (а.с. 3). Право приватної\~власності по\~13/3000\~часток кожного\~з громадян\~[PERSON],\~[PERSON] та\~[PERSON] будинку\~(гуртожитку)\~за адресою:\~Луганська область,\~м.Старобільськ,\~вул.\~1\~Травня,\~буд.18\~підтверджується Свідоцтвами\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 27.07.2011\~за №\~1382\~(а.с.\~13), № 1384 (а.с. 14) від 30.07.2011 № 1428 (а.с. 15) виданих [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу та Витягами про державну реєстрацію прав від 05.12.2011 № 32329674 (а.с. 16), № 32329988 (а.с. 17), № 32329899 (а.с. 18). Згідно наданого на запит виконавчого комітету\~міської ради\~від 04.06.2018\~за вих.\~№1198\~(а.с.\~21) листом від 07.06.2018 за вих. № 06/155 з Комунального підприємства «[PERSON] районне бюро технічної інвентаризації», у якому вказано, що згідно інвентаризаційної справи № 5416 на гуртожиток, розташований за адресою: Луганська область, м.Старобільськ, вул.1 Травня, буд.18 обтяжень не має. Згідно листа від 07.06.2018 за вих. № 06/155 з Комунального підприємства «[PERSON] районне бюро технічної інвентаризації», у якому вказано, що згідно інвентаризаційної справи № 5416 на гуртожиток, розташований за адресою: Луганська область, м. Старобілськ, вул. 1 Травня, буд. 18 обтяжень не має (а.с. 22). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного -права. Відповідно до п.5.1. глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595, нотаріус знімає заборону відчуження майна, у тому числі, за рішенням суду. Відповідно до вимог абзацу другого підпункту 5.1 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22.02.2012 за №282/20595, якщо нотаріус, який наклав заборону позбавлений можливості зняти її (у разі смерті, заміщення нотаріуса, у разі неможливості виконання ним своїх обов'язків, припинення нотаріусом діяльності, передачі документів до державного нотаріального архіву або з будь-яких інших причин), заборона може бути знята іншим нотаріусом. При цьому таким нотаріусом направляється за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Відомості про зняття заборони відчуження майна, а також зцяття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеними ними арешту на об'єкт нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, передбачає зняття державним реєстратором накладеної заборони (арешту) за умови надання відповідних документів . Відповідно до статті 13 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють від імені Українського народу права власника в межах, визначених Конституцією. Так, єдиним органом уповноваженим управляти комунальним майном від імені територіальної громади міста [PERSON] є [PERSON] міська рада Луганської області та її виконавчий комітет. Стаття 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо управління комунальною власністю, до яких у тому числі відноситься управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. В статті 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що орган місцевого самоврядування може звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved