Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується копією договору дарування житлового будинку від 30 січня 2003 року, копією рішення виконавчого комітету Вовчинецької сільської ради №38 від 16 жовтня 2020 року. У вищевказаному житловому будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 2003 року не проживають у житловому будинку [ADDRESS] . Вказана обставина стверджується довідкою №583 виданою Вовчинецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 16 вересня 2020 року. У матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували, що відповідачі не проживають у спірному житлі з поважних причин. Таким чином, між сторонами склалися житлові правовідносини. Позивач посилається на те, що не бажає, щоб відповідачі були зареєстровані у його будинку. За змістом ч.1 ст.321 ЦК, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ч.1 ст.16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень гл.32 ЦК свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідачі вселилися у спірний будинок як члени сім`ї (донька та онуки власника будинку) і набули право користуванням чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом. Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Якщо відповідачі спільним побутом із позивачем не пов`язані, їх право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС. Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 16.01.2019 в справі №243/7004/17-ц. Право користування житлом, яке перебуває у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їхні діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до чч.2 та 4 ст.3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] тривалий час не проживають разом з [PERSON] , тобто вони перестали бути членами сім`ї позивача. Отже, право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] , а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 29, 383, 391, 406 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved