Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому Мотроно (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) просить суд стягнути з відповідача на свою користь 7 079,92 грн. в порядку регресу, 800,00 грн. за послуги аварійного комісара та вирішити питання про судові витрати, мотивуючи свої вимоги наступним. 03.10.2011 приблизно о 22.00 годині на перехресті вулиць І.Лепсе-Білецького в м. Києві згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), під час якої було пошкоджено автомобіль «Деу», д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія останнього транспортного засобу була застрахована на момент ДТП в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ВЕ/4279820, строк дії якого з 25.10.2010 по 24.10.2011. Натомість цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Згідно звіту №М-11-253 від 18.10.2011, складеного спеціалістом ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза-Стандарт» розмір шкоди, заподіяної власнику вищезазначеного автомобіля «Деу» під час даної ДТП складає 8 495,90 грн. (із ПДВ 1 415,98 грн.) 05.10.2011 потерпіла особа повідомила позивача про страховий випадок. 12.12.2011 позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 7 079,92 грн. Зазначену суму просить стягнути з відповідача в порядку регресу, також додаткові витрати на послуги аварійного комісара (а.с.1-2) Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Натомість представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів, на підстави яких можна встановити дійсні взаємовідносини сторін, з урахуванням думки представника позивача та неявки відповідача, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження згідно ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 21.10.2011 постановою Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, а саме в тому, що 03.10.2011 о 22.00 годині [PERSON] в м. Києві, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з [NUMBER], на перехресті бул. І. Лепсе та вул. Білецького, не надав дорогу автомобілю марки «Деу», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого відбулося зіткнення обох автомобілів. Також було пошкоджено припаркований автомобіль марки «Саманд», д.н.з [NUMBER] (а.с.69) За кремом автомобіля «Деу», д.н.з [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON], в момент ДТП перебував [PERSON] (а.с.67, 70) Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/4279820 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Деу», д.н.з. [NUMBER], в момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «Лафорт». Строк дії полісу з 25.12.2010 по 24.12.2011 (а.с.66) Передбачені ліміти відповідальності 50 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну, 500,00 грн. - франшиза. 05.10.2011 [PERSON] повідомив страхову компанію про ДТП (а.с.64) 10.11.2011 [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.65) Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 18.10.2011 вих. №М11-253, наданого ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ складає 8 495,90 грн. (а.с.72-76) Згідно платіжного доручення від 01.12.2011 позивач за послуги аварійних комісарів сплатив 800,00 грн. (а.с.82-83) 25.11.2011 за вих. №25998/3-2-05 позивач звернувся листом до відповідача із вимогою відшкодувати заподіяну внаслідок вищезазначеного ДТП шкоду майну потерпілого (а.с.71) Під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що така вимога позивача залишилася без уваги відповідача. Згідно наказу від 29.12.2011 №3360 позивачем прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування без врахування ПДВ в сумі 7 079,92 грн. (а.с.85) Зазначена сума була виплачена [PERSON], що підтверджується копією платіжного доручення (а.с.86) Так, статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Проте судом достовірно встановлено, що відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. Так, відповідно до ст. ст. 1191, 1192 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону №1961-ІV) встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу в разі якщо останній спричинив ДТП, але його відповідальність на час такої ДТП застрахована не була (п.38.2.1 ст.38 Закону №1961-ІV) Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення виплаченої ним суми страхового відшкодування в порядку регресу з відповідача відповідають вимогам закону та є обґрунтованим, і стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 7 079,92 грн. - страхове відшкодування та 800,00 грн. за послуги аварійного комісара. Крім того, в силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved