Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

В грудні 2013 року Позивач - [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач-1), ПАТ «Європейський страховий альянс» (Відповідач-2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У позові Позивач просив: - стягнути з Відповідача-1 на свою користь суму збитків, які було завдано в результаті ДТП в розмірі 12 262,16 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., - стягнути з Відповідача-2 на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 8 343,28 грн. та суму пені за прострочення строку виплати страхового відшкодування в розмірі 151,55 грн., - судові витрати покласти на Відповідачів пропорційно. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 24.07.2013р., близько 17 годин 50 хвилин на проспекті Палладіна в м. Києві (навпроти гіпермаркету «Ашан») сталась дорожньо-транспортна пригода за участю і з вини водія [PERSON], який керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер [NUMBER], порушив Правила дорожнього руху України, не врахував дорожні обставини, не обрав безпечну швидкість та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Хонда Аккорд, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобілю Хонда Аккорд були спричинені механічні пошкодження, а саме: деформація кузова авто (праве заднє крило), пошкодження заднього бампера та пошкодження задньої правої фари. На момент настання ДТП цивільна відповідальність Відповідача-1 була застрахована згідно Полісу страхування АС/3792017 ПАТ «Європейський страховий альянс» строком дії з 27.06.2013р. до 26.06.2014р., цивільна відповідальність Позивача на момент ДТП була застрахована згідно Полісу страхування АС/1816285 АТ «СК «АХА Страхування» строком дії з 13.03.2013р. до 12.03.2014р. Так як вказані автомобілі були забезпечені чинними полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Відповідач-1 повністю визнав свою вину в скоєнні ДТП, учасники ДТП дійшли взаємної згоди про обставини скоєння ДТП тощо, Позивач та Відповідач-1 дійшли згоди щодо складення спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка (Європротокол), в якому зафіксовано провину Відповідача-1. 25.07.2013р. Позивач звернувся до ПАТ «Європейський страховий альянс» з повідомленням про настання страхового випадку та надав оформлені учасниками повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу та подав заяву на отримання страхового відшкодування. Представником Відповідача-2 13.08.2013р. було проведено огляд автомобіля Хонда Аккорд, державний реєстраційний номер [NUMBER], який було пошкоджено в результаті ДТП, про що було складено Висновок щодо розміру заподіяної шкоди, відповідно до якого розмір збитку, завданого власнику автомобіля Хонда Аккорд становить 20 095,44 грн. (11 752,16 грн.+8 343,28 грн.). Згідно з Висновком щодо розміру заподіяної шкоди (Страховий акт № 1313/13/50/ЦВ04/01/2) ПАТ «Європейський страховий альянс» було визначено суду страхового відшкодування в розмірі 6 952,74 грн. Враховуючи дату подання заяви про виплату страхового відшкодування, Відповідач-2 був зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування у строк до 23.10.2013р., чого останнім станом на 13.12.2013р. зроблено не було. Окрім того, Позивач зазначив, що неправомірною є позиція Відповідача-2 щодо утримання від суми страхового відшкодування розміру податку на додану вартість в сумі 1 390,54 грн., оскільки Позивач не є платником податку на додану вартість, а тому його утримання із суми страхового відшкодування є безпідставним. Таким чином, сума страхового відшкодування, яке підлягає виплаті Відповідачем-2 на користь Позивача становить 8 343,28 грн. (6 952,74 грн. + 1 390,54 грн.). Окрім того, у зв'язку із затримкою виплати страхового відшкодування з Відповідача-2 на користь Позивача підлягає стягненню сума пені, передбачена п.36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в розмірі 151,55 грн. за період з 23.10.2013р. по 13.12.2013р. Окрім того, Позивач зауважив, що у зв'язку з п.32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якій зазначено, що страховиком не відшкодовується шкода, пов'язана із втратою товарного вигляду транспортного засобу, розмір таких втрат в сумі 11 752,16 грн. (20 095,44 грн. - 8 343,28 грн.) повинен бути відшкодований з боку Відповідача-1, тобто особою, яка завдала такої шкоди. Окрім того, Відповідач-1 повинен відшкодувати Позивачу суму франшизу, яка складає 510,00 грн. Таким чином, загальна сума збитків, які було завдано внаслідок ДТП і яка підлягає відшкодування Відповідачем-1 становить 12 262,16 грн. (11 752,16 грн. + 510,00 грн.). Позивач зазначив, що внаслідок винних та неправомірних дій Відповідача-1 йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 5 000,00 грн., що полягає, зокрема, в порушенні права власності Позивача, оскільки внаслідок пошкодження транспортного засобу, він зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що Відповідач-1, як особа відповідальна за збитки, відмовляється в добровільному порядку відшкодовувати шкоду завдану в результаті ДТП. ПрАТ «Європейський страховий альянс» надало суду заперечення (а.с.32-34), в яких зазначило, що 27.06.2013р. між Відповідачем-2 та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування № АС/3792017 строком на один рік щодо страхування автомобіля ВАЗ 21063, д.н.[NUMBER]. 24.07.2013р сталося ДТП за участю водія [PERSON], який керував застрахованим автомобілем, та [PERSON], який керував автомобілем Хонда Аккорд, д.н. [NUMBER]. 25.07.2013р. [PERSON] повідомив страховика про ДТП та подав заяву про сплату страхового відшкодування. 13.08.2013р. [PERSON] на доповнення до заяви про страхове відшкодування надав реквізити для перерахування страхового відшкодування. Згідно з висновком спеціаліста експертного відділу [PERSON] від 13.08.2013р. розмір вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склав 11 752,16 грн., коефіцієнт фізичного зносу запчастин становить 3 408,88 грн. Окрім того, відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Отже, сума відшкодування має бути зменшена на суму ПДВ, якщо у позивача відсутні докази відновлення ТЗ на СТО, що є платником ПДВ. 22.10.2013р. Відповідачем-2 було затверджено страховий акт, згідно з яким сума страхового відшкодування склала 6 952,74 грн. (11 752,16 грн. - 3 408,88 грн. - 1 390,54 грн.), яка була повністю сплачена Позивачу 09.01.2014р. згідно платіжного доручення № ЦО00090 від 09.01.2014р. Окрім того, у зв'язку із затримкою виплати страхового відшкодування н 79 днів, Відповідач-2 нарахував та сплатив Позивачу пеню за затримку сплати страхового відшкодування у розмірі 195,63 грн. за період з 22.10.2013р. по 08.01.2014р. згідно платіжного доручення № ЦО00091 від 09.01.2014р. Враховуючи викладене, Відповідач-2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог Позивача. В судове засідання Позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, додаткових клопотань, заперечень чи доказів не має (а.с.52). Відповідач-1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник Відповідача-2 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розглядати справи без його участі та відмовити у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Європейський страховий альянс» у повному обсязі (а.с.52). Суд, заслухавши сторін, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24.07.2013р., близько 17 годин 50 хвилин на перехресті проспекту Палладіна та вул. Стеценко, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Хонда Аккорд, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], про що дійшовши попередньої згоди учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без виклику працівників ДАІ (а.с.10). З пояснень [PERSON] вбачається, що Відповідач-1 не розрахував дистанцію та здійснив зіткнення з транспортним засобом Хонда Аккорд, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілю Позивачу було спричинено механічні пошкодження. Свою вину у скоєні правопорушення [PERSON] визнав (а.с.19). Автомобіль «Хонда Аккорд», державний номер [NUMBER], зареєстровано за [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.12). На момент скоєння ДТП відповідальність Відповідача-1, як особи, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування № АС/3792017 ПрАТ «Європейський страховий альянс», строком дії з 27.06.2013р. до 26.06.2014р., що підтверджується копією поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.37). Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу «Хонда Аккорд», державний номер [NUMBER], на момент скоєння ДТП була застрахована згідно Полісу № АС/1816285 ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (а.с.11). Після ДТП Позивач 25.07.2013р. звернулась до Відповідача-2 з повідомленням про подію з транспортним засобом (ТЗ), в якому вказав, в тому числі інформацію про водія - [PERSON], відомості про поліс страхування - АС/3792017 від 27.06.2013р., марка ТЗ - ВАЗ 21063, реєстраційний номер 015-93КТ, та з заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією відповідного повідомлення та заяви (а.с.38-40). Заключенням № 1313/13 СЕ від 13.08.2013р. визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Позивача «Хонда Аккорд», державний номер становить 11 752,16 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.42-43). Згідно Розрахунку коефіцієнта фізичного зносу до справи № 1313/13 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда Аккорд», державний номер [NUMBER], з урахуванням фізичного зносу становить 8 343,28 грн. (а.с.41). Відповідно до Висновку щодо розміру заподіяною шкоди (Страховий акт № 1313/13/50/ЦВ04/01/2, складеного старшим спеціалістом експертно-технічного відділу ПрАТ «Європейський страховий альянс» [PERSON] розмір заподіяної шкоди Позивачу визначено у сумі 6 952,74 грн. (11 752,16 грн. - вартість відновлювального ремонту за виключенням 4 799,42 грн., з яких: - коефіцієнт фізичного зносу запчастин на суму 3 408,88 грн., - не врахований податок на додану вартість на суму 1 390,54 грн.) (а.с.44). 22.10.2013р. Відповідачем-2 було затверджено розрахунок суми страхового відшкодування Страховий акт № 1313/13/50/ЦВ04/01/2 за яким сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті Позивачу складає 6 952,74 грн. (а.с.45) та Страховий акт № 1313/13/50/ЦВ04/01/2 до Договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС-3792017 від 27.06.2013р. на суму 6 952,74 грн. (а.с.46). 09.01.2014р. Відповідач-2 сплатив Позивачу суму страхового відшкодування в сумі 6 952,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЦО00090 від 09.01.2014р. (а.с.36) та суму пені в розмірі 195,63 грн. за порушення строків сплати страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № ЦО00091 від 09.01.2014р. (а.с.35). Представником Позивача - [PERSON] в судовому засіданні 20.03.2014р. не заперечувався факт отримання вказаних грошових коштів в рахунок страхового відшкодування від Відповідача-2 (а.с.48-49). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.16 Постанови від 01.03.2013 року N4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зокрема, зазначив, що відповідно до статті 3 Закону N 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідно до п.9.4 статті 9 Закону чітко визначено, що страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. За ст. 6 даного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. (п.9.1 ст.9 Закону). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. (п.22.1 ст. 22 Закону). Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки, та інші витрати, передбачені п. 32.4 ст. 32 Закону. Згідно ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач просив здійснити виплати страхового відшкодування на свій особистий рахунок, а тому Відповідач-2 правомірно зменшив суму страхового відшкодування на розраховану суму податку на додану вартість. Відповідно до п.36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що Позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до Відповідача-2 - 25.07.2013р., а отже, останній з урахуванням положень Закону зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування в строк до 22.10.2013р. У звя'зку з простроченням здійснення розрахованої страхової виплати на користь Позивача Відповідач-2 нарахував та виплатив розраховану суму пені за прострочення здійснення страхової виплати за період з 22.10.2013р. по 08.01.2014р. в сумі 195,63 грн., що не заперечувалось представником Позивача. Таким чином, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність Відповідача-1 на час вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», та останній здійснив добровільну виплату завданої [PERSON] шкоди майну Позивача в сумі 6 952,74 грн., розрахованої відповідно до вимог законодавства, та, окрім того, розрахував та виплатив Позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 195,63 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Європейський страховий альянс» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 8 343,28 грн. та пені в розмірі 151,55 грн., не підлягають задоволенню. Пунктом 12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно полісу страхування АС/3792017 від 27.06.2013р., франшиза складає 0,00 грн., а тому позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача-1 суми франшизи в розмірі 510,00 грн. не підлягають задоволенню, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи. Щодо позовних вимог Позивача про стягнення з [PERSON] суму втрати товарної вартості транспортного засобу в сумі 11 752,16 грн., суд вважає, що дана вимога підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Разом з тим, згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п.32.7. ст. 32 Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. За ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 (далі - Методика), величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) - умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ; У пункті 8.6.3. Методики визначено формулу за якою здійснюється розрахунок величини ВТВ: ВТВ= Х/100 * (С+Свр), де: X - коефіцієнт втрати товарної вартості, який визначається згідно з додатком 9 за співвідношеннями А і В; С - ринкова вартість подібного непошкодженого КТЗ, грн.; Свр - вартість відновлювального ремонту, грн. Відношення вартості відновлювального ремонту до ринкової вартості КТЗ (А) визначається за формулою: А= Свр/С. Якщо відношення А має значення до 0,03, величина ВТВ прирівнюється до вартості відновлювального ремонту. Відношення вартості ремонтних робіт до сумарної вартості замінених складників КТЗ і матеріалів (В) визначається за формулою: В=Ср/(Сс+См), де Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; Сс - вартість складників, необхідних для заміни під час ремонту, грн; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн. Виходячи з показників, які наведені в Розрахунку коефіцієнту фізичного зносу до справи № 1313/13 від 13.08.2013р. (а.с.41) А = 11 752,16 грн. / 109 164,96 грн. = 0,11. Оскільки величина А має значення більше 0,03 за положеннями Методикою, величина ВТВ не може бути прирівняна до вартості відновлювального ремонту. В = 4 923,13 грн. / 6 829,03 грн. = 0,72 Згідно Додатку № 9 до Методики, коефіцієнт втрати товарної вартості у разі коливання показника А від 0,03 до 0,2 включно (А=0,11), показника В від 1,00 включно до 0,70 (В=0,72) та при експлуатації автомобіля від 72 до 84 місяців включно (рік випуску автомобіля Позивача - 2006 рік, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 31.01.2006р.), становить 2,0 (Х=2,0). Таким чином, ВТВ = 2,0/100 * (109 164,96 грн. + 11 752,16 грн.)= 2 418,34 грн., яка підлягає стягненню з особи, яка її завдала - [PERSON] Щодо позовних вимог в частині відшкодування позивачеві моральної шкоди, слід зазначити наступне. Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач в позові зазначив, що в результаті пошкодження його власності - автомобіля, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, оскільки він перебував у знервованому стані, сама ДТП вимусила його спілкуватись з працівками ДАІ, відповідачами з приводу повернення коштів на ремонт, змінився його звичайний спосіб життя, він був змущений пересуватись у пошкодженому автомобілі. З огляду на те, що судом при розгляді справи було встановлено та підтвердилось належними доказами заподіяння матеріальної шкоди Позивачу в результаті неправомірних дій, які призвели до ДТП, з боку Відповідача-1, то суд вважає, що такі обставини призвели до заподіялля Позивачу душевних страждань і відповідно на його користь підлягає стягненню моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди судом враховуються характер правопорушення, глибина описаних Позивачем душевних страждань, ступінь вини Відповідача-1, а також враховуються вимоги розумності і справедливості у зв'язку з чим з Відповідача-1 на користь Позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 500,00грн.. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням всього наведеного вище позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з Відповідача-1 на користь Позивача втрати товарної вартості в розмірі 2 418,34 грн. Та моральної шкоди у розмірі 500,00грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь Позивача підлягають стягненню з Відповідача-1 судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, з Відповідача-1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 6,9,12,22, 29,32,36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. N4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» та п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України,

Outcome: partial