Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що вона являється єдиними спадкоємцем за законом всього майна її баби [PERSON], якої з 27.03.2002 року не має в живих. На цій підставі позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно [PERSON], яким є земельна ділянка, площею 1,48 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Своє звернення до суду із даним позовом позивач обґрунтовує тим, що повідомленням нотаріуса від 12.08.2015 року за вих. № 1151/01-16 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], спадкоємцями якої в свою чергу були її сини [PERSON] та [PERSON]С.(які за життя прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав на неї), оскільки позивачем не був наданий оригінал правовстановлюючого документу на спірне спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Представник Зяньковецької сільської ради, як відповідача в справі, в судове засідання не з»явився, проте подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі Хмельницької області, як другого відповідача в справі, у своїй письмовій заяві також вважає позов обґрунтованим та проти її задоволення, попри свою відсутність в судовому засіданні, не заперечує. Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] являється законним спадкоємцем всього майна та прав її баби [PERSON], яка пішла з життя 27.03.2002 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-БВ № 257122 від 03.06.2015 року, виданого виконавчим комітетом Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Проте, повідомленням нотаріуса Деражнянської державної нотаріальної контори від 12.08.2015 року за вих. № 1151/01-16 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не було подано правовстановлюючих документів на спадкове майно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 009111, виданого 20.10.2000 року Зяньковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Також судом встановлено, що після прийняття спадщини своєї матері [PERSON], її сини [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які проживали разом з нею до останніх днів її життя, не переоформили спадкове майно на своє імя, загинувши 05.10.2014 року внаслідок нещасного випадку ([PERSON] 13.12.2002 року). Як вбачається з листа відділу Держземагенства У Деражнянському районі Хмельницької області за № 29-2210-0.3-1395/2-15 від 08.06.2015 року, на даний час власником земельної ділянки, площею 1,48 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, являється саме [PERSON], на імя якої, 20.10.2000 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ за № 009111, на підставі рішення сесії № 26 Зяньковецької сільської ради народних депутатів від 27.03.2000 року, про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 141 було зроблено відповідний запис. Так, ч. 2 ст. 331 ЦК України, передбачено, що в разі необхідності державної реєстрації права власності на нерухоме майно ,право власності виникає з моменту державної реєстрації. Крім того,відповідно до ст. 81 ЗУ України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу; дарування; міни; іншими-цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше видані їм у користування; прийняття спадщини, виділення в натура на місцевості належної їм частки (паю). Нормами статті 125 ЗК України, також встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набула права власності на спірну земельну ділянку, оскільки отримала відповідний державний акт на право власності на неї, який був зареєстрований у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. Разом з тим, згідно положень ст.. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншими правовстановлюючими документами. Із встановлених обставин вбачається, що [PERSON], як спадкоємцю [PERSON], дійсно в порядку спадкування належить право на спірну земельну ділянку, тому з огляду на викладене, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити, визнавши за нею право власності на спадкове майно [PERSON], померлої 27.03.2002 року, яким є земельна ділянка, площею 1,48 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved