Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай). Оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Просили визнати право власності в порядку спадкування на 3/4 частки земельної частки (пай) 7.8 умовних кадастрових гектар за [PERSON] 3/8 частки, за [PERSON] 3/8 частки, після смерті [PERSON], яка померла 09 січня 2001 року. До судового засідання позивачі не з'явилися, їх інтереси представляв їх представник. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без їхньої присутності, позовні вимоги визнають. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть І-ВЛ № 435986, виданого 11 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ізюмському району реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, відповідний актовий запис № 3, 09 січня 2001 року в селі Бабенкове Ізюмського району Харківської області померла [PERSON]. (а.с.22). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) в селі Липчанівка Ізюмського району Харківської області, 7,8 в умовних кадастрових гектарах, яка належала їй на підставі сертифікату серії ХР № 0247923, виданого Ізюмською райдержадміністрацією 15 квітня 1998 року. (а.с.15). Відповідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями після її смерті були: чоловік [PERSON] та донька [PERSON] (донька [PERSON] від першого шлюбу) та син [PERSON], [PERSON] - син від першого шлюбу [PERSON] На час смерті [PERSON] з нею мешкав чоловік [PERSON] [PERSON] та [PERSON] подали заяву про прийняття спадщини, але її не оформили. [PERSON] згідно ст. 1268 ЦК України вважається особою, яка прийняла спадщину, так як чоловік мешкав разом з нею. [PERSON] заяву не подавав. Відповідно до свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 349657, виданого 20 серпня 2002 року Бригадирівською сільською радою Ізюмського району у Харківській області, 18 серпня 2002 року в селі Бабенкове Ізюмського району Харківської області померла [PERSON]. (а.с.23). Згідно копії [PERSON] з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя - після одруження 28 серпня 1987 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. (а.с.21). Згідно копії [PERSON] з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію її мати [PERSON] Пізніше вона одружилась з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON]. (а.с.20). Спадкоємицею [PERSON] на частку в спадщині є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка час смерті матері була неповнолітня. (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про смерть І-ВЛ № 349042, виданого 03 квітня 2012 року Виконавчим комітетом Бригадирівської сільської ради Ізюмського району у Харківській області, 03 квітня 2012 року в селі Чистоводівка Ізюмського району Харківської області помер [PERSON]. (а.с.24). За оформленням спадщини звернувся [PERSON] - його син, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.17). 27 травня 2014 року в Ізюмській державній нотаріальній конторі [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину земельної частки (паю), що належала [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с.14). Неоформлені залишились 3/4 частки вказаного сертифікату. Відповідно до свідоцтва про смерть І-ВЛ № 557593, виданого 03 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Бригадирівської сільської ради Ізюмського району у Харківській області, 29 липня 2016 року в смт. Луганське Бахмутського району Донецької області помер [PERSON]. (а.с.25). Після його смерті спадкоємицею є його неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. (а.с.16). Донька [PERSON], [INFO], від спадщини відмовилась. Позивач, [PERSON], розлучена з [PERSON], і не є спадкоємицею. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. ст. 1269, 1270 ЦК України позивач як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини особисто у встановлений строк, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідач згідно ст. 1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до п. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на майно мого померлого не може бути перешкодою в реалізації мого права на спадщину. Позивачі звернулись до Ізюмської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, на що їй було повідомлено згідно п.4,15 гл.10 розділу II «Порядку вчиненню нотаріальних дій нотаріусами України» спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ на нерухоме майно, належне померлому. Після смерті [PERSON], померлої 09 січня 2001 року, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), розташованої на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району у Харківській області, Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як у них відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). (а.с.28). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Таким чином суд вважає, що позовна заява [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved