Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

В грудні 2016 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, уточнивши який просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини вій його заробітку; стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини вій його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що вона є інвалідом першої групи та її сімейні стосунки з відповідачем по справі припинені з причин відсутності між ними взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим, просила задовольнити позов. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року, шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 488. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9,10). У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.ст. 180-183, СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Тому позовні вимоги про стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дітей необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] призначена 1 група інвалідності, безстроково, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 548728. Так як відповідно до ст. ст. 75, 76 СК України: право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 79 СК України якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви.

Outcome: approved