Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

В грудні 2019р. позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 0862208301/Т/972135 від 08 жовтня 2013р. (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 14280,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08 жовтня 2013р. між відповідачкою та ПАТ «АКТАБАНК» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит в розмірі 10000,0 грн., строком до 07 жовтня 2016р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та комісії у розмірі 3,25 % від суми кредиту. Кредитор ПАТ «АКТАБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснювалися, решта заборгованості не повертається. Станом на 31 жовтня 2019р. заборгованість відповідачки становить 14280,0 грн. 23 березня 2018р. між позивачем та ПАТ «АКТАБАНК» було укладено договір № 2 про відступлення права вимоги (далі по тексту - договір відступлення), у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу належне йому право вимоги до відповідачки коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за кредитним договором, право на одержання яких належить первісному кредитору, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки. Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення, переданих первісним кредитором позивачу за договором відступлення позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 14280,0 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2019р. визначено головуючого суддю Піхур О.В. Розпорядженням № 01-08-263 від 14 січня 2020р. здійснено повторний автоматичний розподіл справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2020р. визначено головуючого суддю Волошина В.О. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 23 січня 2020р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. 12 травня 2021р. на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідачки, в яких остання частково визнала заявлені позовні вимоги в частині вимог про стягнення з неї на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6667,0 грн., проте заперечувала проти вимог про стягнення з неї суми штрафів, пені у розмірі 2100,0 грн., у зв`язку з попуском позивачем строків позовної давності, комісії - 5512,0 грн., у зв`язку з тим, що передбачена комісія умовами кредитного договору суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» і є несправедливою. Також відповідачка заперечувала проти вимог про стягнення з неї відсотків у розмірі 1,0 грн. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час та місце розгляду справи була оповіщена у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилась, поважності причин неявки не повідомила, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка відзив на позов не подавала. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 08 жовтня 2013р. між відповідачкою [PERSON] та ПАТ «АКТАБАНК» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит в розмірі 10000,0 грн., строком до 07 жовтня 2016р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та комісії у розмірі 3,25 % від суми кредиту. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 31 жовтня 2019р. заборгованість відповідачки становить 14280,0 грн.: -6667,0 грн. - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); -1,0 грн. - заборгованість за відсотками; -5512,0 грн. - заборгованість за комісією; -2100,0 грн. - пеня, штрафи. 23 березня 2018р. між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено договір відступлення, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу належне йому право вимоги до відповідачки коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за кредитним договором, право на одержання яких належить первісному кредитору, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено не виконання позивачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором 14280,0 грн. Доводи відповідачки про пропуск стороною позивача строків позовної давності в частині вимог про стягнення з неї штрафів та пені, судом оцінюються критично в силу положень п. п. 5.3 кредитного договору та положень ст. 259 ЦК України. Також не заслуговують на увагу і доводи відповідачки, про недійсність умов кредитного договору в частині встановленого розміру комісії, оскільки протягом всього часу розгляду справи в суді стороною не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу га обґрунтування цих доводів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,0 грн.

Outcome: approved