Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

В жовтні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому у сторін народилася [INFO] донька - [PERSON] , яка після досягнення повноліття продовжує навчання в Класичному науково - лінгвістичному ліцею гуманітарних наук «G.BAGGATA» № 141.55 R.C., на денному відділенні, а розмір доходів позивачки не дозволяє їй в повному обсязі утримувати доньку сторін, яка проживає разом з нею в Італійській Республіці, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом до відповідача, який за своїм матеріальним станом спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03 січня 2019р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача заявлені позовні вимоги визнала частково, а саме, щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) починаючи з дати подання позову і до червня 2019р., при цьому сторона відповідача просила суд врахувати свій матеріальний стан, а також те, що на утриманні відповідача перебувають також ще двоє малолітніх дітей, при цьому стороною позивача не надано відомостей про розмір доходів, і що їх недостатньо для утримання спільної доньки сторін, а також не наведено доказів навчання спільної доньки сторін до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідь на відзив стороною позивача подано не було. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача, позов визнала частково у розмірі наведеному у відзиві на позов, в решті позову просила суд залишити без задоволення, з наведених стороною відповідача підстав. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] . Судом встановлено, що спільна донька сторін прийнята на навчання до Класичного науково - лінгвістичного ліцею гуманітарних наук «G.BAGGATA» № 141.55 R.C., Італійської Республіки на денне відділення, навчальний рік 2018/2019рр. і відвідує клас «4ALLIN» та проживає разом з позивачкою у вказаній країні. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дочки, сина, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом достовірно встановлено, що на утриманні відповідача перебувають малолітні діти: спільна дитина сторін проживає разом з позивачем. Судом не встановлено, що на утриманні відповідачки перебувають інші особи. За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено понесення витрат на утримання спільної доньки сторін, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, а тому заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти на утримання спільної доньки сторін - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018р. (часу подання до суду позову) по 30 червня 2019р. (часу закінчення навчального року 2018/2019рр.). Твердження сторони позивача про доцільність стягнення аліментів до досягнення спільною донькою сторін двадцяти трьох років, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, при цьому з наданих стороною позивача довідок про навчання спільної доньки сторін, які була подані разом з позовом, так і до судового засідання 22 травня 2019р. не вбачається терміну навчання, з зазначенням конкретної календарної дати - закінчення навчання, як не вбачається з них скільки часу вже навчається спільна донька сторін у цьому закладі. Крім того, в судовому засіданні, представник позивача визнав, що позивачка не працює є домогосподаркою, та немає офіційних доходів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн. на користь держави. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стосовно вимог сторін про стягнення на їх користь витрат на правничу допомогу (стороною позивача понесено витрати у розмірі 9000,0 грн., а стороною відповідача - 10000,0 грн.), то в цій частині вимоги відшкодування судових витрат підлягають частковому задоволенню, з урахуванням частини задоволених вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. Враховуючи предмет та підстави позову, складність справи, а також те, що до переліку складових обсягу витрат на правничу допомогу, сторонами були включені витрати, які не пов`язані з правничою допомогою, а саме витрати на подання до суду процесуальних заяв, а також витрати, щодо вдосконалення представниками сторін своїх професійних навиків, шляхом вивчення законодавства, суд приходить до висновку, що обґрунтованим є розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,0 грн. кожної із сторін. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, у зв`язку з частковим визнання позовом саме відповідачем, то з позивачки на користь відповідача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2800,0 грн., при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Outcome: partial