Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила: позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з нього на свою користь щомісячно аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 3000 грн з дня подачі заяви до суду до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенні до доньки та не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 04.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 23.12.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Враховуючи неявку відповідача, який був належно повідомлений про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Позивач до судового засідання не з`явилась, однак до суду подала заяву про розгляд справи без її участі. При цьому підтримавши позовні вимоги. Треті особи до судового засідання не з`явились про причини неявки до суду не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (на 4 а.с.). Малолітня дитини проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні (5, 6, 8 а.с.). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] погоджується на позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (на 9 а.с.). Також встановлено, що орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (висновок на 23-24 а.с.). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 2, 3 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 128 КЗпП при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Наявними в матеріалах справи доказами в їх достатності підтверджуються ті обставини, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не виявляє батьківської турботи. Таким чином відповідач свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свої доньки. Враховуючи встановлені судом обставини суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . За встановлених в ході судового розгляду обставин, з урахуванням рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини, відсутності доказів про можливість відповідачем сплати аліментів у розмірі визначеному позивачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача в розпорядження позивача на утримання [PERSON] , [INFO] щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону в розмірі 2000 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме обов`язку батька щодо надання утримання дитині відповідно до її віку, при цьому, суд враховує такий обов`язок і матері, що дозволить створити умови життя необхідні для розвитку їх дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 768,40 грн в рахунок компенсації понесених судових витрат та на користь держави 768,40 грн судового збору за вимогу про стягнення аліментів так як позивач було звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: partial