Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

В жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4423380700:11:002:0017, вартістю 289150,42 грн., що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №060291, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №257 від 01.04.2004 та права на земельну частку (пай) серії ЛГ №0045980 по КСП «Побєда», виданого на підставі розпорядження Новопсковської районної державної адміністрації від 28.11.1996 №598. За життя спадкодавець [PERSON] залишив заповіт на ім`я своєї доньки [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище. Приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу Чернявською І.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем за однією адресою була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку в спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна за віком. Позивач зазначає, що дійсно, згідно довідки Ганусівської сільської ради на час смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована його дружина [PERSON] . Проте, відповідач фактично не проживала за вказаною адресою з 01.10.2017, оскільки постійно мешкає на території Російської Федерації, отже спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, та вказана обставина позбавляє останню на обов`язкову частку в спадщині. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку, розташовану на території Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4423380700:11:002:0017, вартістю 289150,42 грн., що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №060291, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №257 від 01.04.2004. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12.11.2020 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 11.01.2021. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 11.01.2021 закрито підготовче провадження, у зв`язку із зверненням з судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу Російської Федерації з питання вручення копії позовної заяви та виклику про день та час судового засідання відповідачу, справу призначено до розгляду на 10.09.2021 та на резервну дату 11.10.2021. 10.09.2021 та 11.10.2021 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці. Судове засідання відкладено до 23.10.2021. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, згідно матеріалів судового доручення, складеного Кантемирівським районним судом Воронезької області, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, просить суд розглянути справу без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.01.2019 Виконавчим комітетом Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Спадкодавцю [PERSON] \~на день\~смерті належала\~земельна ділянка,розташована на території Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4423380700:11:002:0017, вартістю 289150,42 грн., на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №060291, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №257 від 01.04.2004 та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛГ №0045980 по КСП «Побєда», виданого на підставі розпорядження Новопсковської районної державної адміністрації від 28.11.1996 №598. 27.12.2018 на випадок своєї смерті [PERSON] зробив розпорядження, відповідно до якого вказане вище майно він заповів своїй доньці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заповітом, посвідченим 27.12.2018 секретарем виконавчого комітету Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за №61. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.07.2020 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Постановою приватного нотаріуса Новопсковського нотаріального округу Чернявської І.В. від 11.09.2020 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та право на земельну частку (пай), які залишились після смерті [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем за однією адресою була зареєстрована його дружина [PERSON] , що має право на обов`язкову частку в спадщині, як непрацездатна за віком, яка протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини не відмовилась від неї. Згідно довідки №478 від 07.10.2019, виданою Ганусівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. На час смерті разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована, але не проживала дружина [PERSON] , [INFO] . Факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 01.10.2017 також підтверджується актом підтвердження не проживання №288 від 14.09.2020, складеним депутатом Ганусівської сільської ради Білокобильською О.П. 21.08.2019 відповідач [PERSON] звернулась до нотаріуса нотаріального округу Розсошанського району Воронезької області з заявою, в якій зазначила, що вона, як спадкоємець після смерті чоловіка [PERSON] , до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подавала, спадщину не приймала, приймати не буде та на спадщину не претендує, до суду стосовно поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивач зазначає, що [PERSON] була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою, але на день смерті не проживала разом з ним, а тому спадщину, що залишилась після [PERSON] не прийняла. Статтею 29 ЦК України\~в редакції, чинній на час відкриття спадщини, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення\~статті 29 ЦК України\~не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у\~статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до частини другої\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~(в редакції положень Закону, що діяли на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність\~\~не\~\~можуть\~\~бути\~\~умовою\~\~реалізації\~\~прав\~\~і свобод, передбачених\~Конституцією\~( 254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно із статтями\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , відповідач [PERSON] постійно проживала за адресою, розташованою на території Російської Федерації, хоча місцем її реєстрації є: [ADDRESS] . У визначений законом строк [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, та, крім того, 21.08.2019 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Державна реєстрація [PERSON] по [ADDRESS] сама по собі не є беззаперечним доказом її постійного проживання на момент смерті чоловіка за цією адресою реєстрації, оскільки спростована належними та допустимими доказами. Частина третя\~статті 1268 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20). Враховуючи, що відповідач [PERSON] спадщину після смерті чоловіка не прийняла, позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд дійшов до висновків про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4423380700:11:002:0017, з наведених вище підстав.

Outcome: approved