Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В грудні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем [PERSON] має двох неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 квітня 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 січня 2012 року і до повноліття дітей. Оскільки відповідач сплачує аліменти не регулярно та не в повному обсязі, утворилась заборгованість, яка станом на 19 жовтня 2015 року складає 24 931 грн. 02 грн. і яку позивачка просила стягнути з відповідача разом із пенею за прострочення сплати аліментів в сумі 6 207 грн. 45 коп. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за аліментами станом на 19 жовтня 2015 року в сумі 24 931 грн. 02 коп., пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 6 207 грн. 45 коп., а разом 31 138 грн. 47 коп. Також стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду цим обставинам та на неправильне застосування судом норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача [PERSON] та його представника адвоката [PERSON], які підтримали апеляційну скаргу, пояснення позивачки [PERSON], яка просила апеляційну скаргу відхилити, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із положень п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість з аліментів та пеню за несвоєчасну їх сплату. Проте із зазначеними висновками погодитися не можна з огляду на наступне. Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Розівського районного управління юстиції Запорізької області знаходиться виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м. Маріуполя 22 травня 2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05 січня 2012 року і до повноліття дітей (а.с. 13, 15). Згідно з довідкою начальника ВДВС Розівського РУЮ № 120/03-58 від 19 жовтня 2015 розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів станом на 19 жовтня 2015 року складає 24 931 грн. 02 грн. (а.с. 27-28). За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувалися у звязку з розшуком платника аліментів або у звязку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Таким чином указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 9 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по аліментах необхідно скасувати, як ухвалене внаслідок неправильного застосування норм матеріального права. Також не можна погодитися і з розрахунком судом першої інстанції розміру пені. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 01 червня 2016 року у справі № 6-535цс16, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). З матеріалів справи убачається, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з 05 січня 2012 року. Аліменти за січень 2012 р. [PERSON] зобовязаний був сплатити в сумі 466 грн. 66 коп. Аліменти за цей місяць відповідач не сплатив, а тому заборгованість становить 466 грн. 66 коп. Оскільки згідно розрахунку державного виконавця (а.с. 20, 25-26, 27) ці аліменти нараховані з 05 січня 2012 року, кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, складатиме 26 днів. Таким чином неустойка (пеня) за січень 2012 року вираховується: 466 грн. 66 коп. х 1 % х 26 днів = 121 грн. 33 коп. Таким самим чином розраховується пеня і за наступні місяці: За лютий 2012 року: 535 грн. 80 коп. х 1 % х 29 днів = 155 грн. 38 коп. За березень 2012 року: 535 грн. 80 коп. х 1 % х 31 день = 166 грн. 09 коп. За квітень 2012 року: (546 грн. 80 коп. 200 грн.) х 1 % х 30 днів = 103 грн. 98 коп. За травень 2012 року: (546 грн. 80 коп. 500 грн.) х 1 % х 31 день = 14 грн. 44 коп. За червень 2012 року: 546 грн. 80 коп. х 1 % х 30 днів = 163 грн. 98 коп. За липень 2012 року: (550 грн. 20 коп. 48 грн.) х 1 % х 31 день = 155 грн. 68 коп. За серпень 2012 року: (550 грн. 20 коп. 50 грн.) х 1 % х 31 день = 155 грн. 06 коп. За вересень 2012 року: (550 грн. 20 коп. 200 грн.) х 1 % х 30 днів = 105 грн. 06 коп. За жовтень 2012 року: (558 грн. 100 грн.)х 1 % х 31 день = 141 грн. 98 коп. За листопад 2012 року: (558 грн. 100 грн.)х 1 % х 30 днів = 137 грн. 40 коп. За грудень 2012 року: (576 грн. 60 коп. 250 грн.) х 1 % х 31 день = 101 грн. 24 коп. За січень 2013 року: (583 грн. 20 коп. 198 грн. 67 коп.) х 1 % х 31 день = 119 грн. 20 коп. За лютий 2013 року: 520 грн. 71 коп. х 1 % х 25 днів (оскільки заборгованість по аліментах за лютий 2013 року розрахована держвиконавцем лише по 25 лютого) = 130 грн. 17 коп. (а.с. 25). За березень, квітень, травень та червень 2013 року пеня не розраховується в звязку з відсутністю в матеріалах справи розрахунків заборгованості по аліментах за цей період. За липень 2013 року: (610 грн. 84 коп. 597 грн.) х 1 % х 31 день = 4 грн. 29 коп. За серпень 2013 року: 654 грн. 60 коп. х 1 % х 31 день = 202 грн. 92 коп. За вересень 2013 року: 654 грн. 60 коп. х 1 % х 30 днів = 196 грн. 36 коп. За жовтень 2013 року: 654 грн. 60 коп. х 1 % х 31 день = 202 грн. 92 коп. За листопад 2013 року: 654 грн. 60 коп. х 1 % х 30 днів = 196 грн. 38 коп. За грудень 2013 року: (695 грн. 40 коп. 149 грн.) х 1 % х 31 день = 169 грн. 38 коп. За січень 2014 року: (695 грн. 40 коп. 208 грн.) х 1 % х 31 день = 151 грн. 09 коп. За лютий 2014 року: 695 грн. 40 коп. х 1 % х 28 днів = 194 грн. 71 коп. За березень 2014 року: 157 грн. 02 коп. х 1 % х 7 днів (оскільки заборгованість по аліментах за березень 2014 року розрахована держвиконавцем лише по 07 березня) = 10 грн. 99 коп. (а.с. 20). За квітень, травень, червень, липень та серпень 2014 року пеня не розраховується в звязку з відсутністю в матеріалах справи розрахунків заборгованості по аліментах за цей період. За вересень 2014 року: 200 грн. 52 коп. х 1 % х 30 днів = 60 грн. 15 коп. За жовтень 2014 року: 695 грн. 40 коп. х 1 % х 31 день = 215 грн. 57 коп. За листопад 2014 року: 695 грн. 40 коп. х 1 % х 30 днів = 208 грн. 62 коп. За грудень 2014 року: 695 грн. 40 коп. х 1 % х 31 день = 215 грн. 57 коп. За січень 2015 року пеня не розраховується в звязку з тим, що відповідач повністю сплатив аліменти, нараховані за цей місяць, і заборгованість відсутня. За лютий 2015 року: 784 грн. 95 коп. х 1 % х 28 днів = 219 грн. 78 коп. За березень 2015 року: 784 грн. 95 коп. х 1 % х 31 день = 243 грн. 33 коп. За квітень 2015 року: 962 грн. 66 коп. х 1 % х 30 днів = 288 грн. 79 коп. За травень 2015 року: 962 грн. 66 коп. х 1 % х 31 день = 298 грн. 42 коп. За червень 2015 року: 962 грн. 66 коп. х 1 % х 30 днів = 288 грн. 79 коп. За липень 2015 року: 962 грн. 66 коп. х 1 % х 31 день = 298 грн. 42 коп. За серпень 2015 року: 962 грн. 66 коп. х 1 % х 31 день = 298 грн. 42 коп. За вересень 2015 року: 962 грн. 66 коп. х 1 % х 30 днів = 288 грн. 79 коп. За жовтень 2015 року: 590 грн. 02 коп. х 1 % х 19 днів (оскільки заборгованість по аліментах за жовтень 2015 року розрахована держвиконавцем лише по 19 жовтня) = 112 грн. 10 коп. Разом загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2010 року до 13 вересня 2011 року складає 36 399 грн. 13 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач одружений, працює з жовтня 2011 року та його заробітна плата за грудень склала 2 179 грн. 32 коп. (а.с. 39). В звязку з цим судова колегія вважає за можливе зменшити розмір неустойки і стягнути її у розмірі 0,15% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, сума пені за несвоєчасну сплату аліментів яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки за період з 05 січня 2012 року по 19 жовтня 2015 року складає 6 136 грн. 80 коп. і є меншою за стягнуту судом першої інстанції, який безпідставно включив до розрахунку пені січень 2015 року та неправильно визначив заборгованість по сплаті аліментів за липень 2013 року. З урахуванням викладеного і приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неправильно визначив суму пені та період протягом якого відповідач має нести відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в цій частині змінити. Доводи апеляційної скарги щодо утворення заборгованості по аліментах з незалежних від відповідача причин є безпідставними, оскільки, в порушення вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Outcome: partial