Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.\~29\~ЦК України\~місцем проживання\~фізичної особи\~є житло,\~в якому\~вона проживає\~постійно або\~тимчасово. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім`ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважними причинами відсутності члена сім`ї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження, тощо. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 29.06.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Чумаковою О.І., Ѕ частка будинку [ADDRESS] належить позивачці по справі [PERSON] (а.с. 12-13). Згідно договору дарування житлового будинку від 12.08.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори Соловйовою С.С., Ѕ частка будинку [ADDRESS] належить позивачці по справі [PERSON] (а.с. 14). Як вбачається зі свідоцтва про народження, позивачка [PERSON] , народилась [INFO] та мала дівоче прізвище « [PERSON] ». (а.с. 16) Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08 червня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 15) Згідно довідки № 33148 про склад сім`ї, відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS] . (а.с. 18). Згідно акту про не проживання від 27.08.2019 року, відповідач [PERSON] не [ADDRESS] будинку [ADDRESS] з травня 2017 року, але зареєстрований за зазначеною адресою. (а.с. 19) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на жилий будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] . (а.с. 40) Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування у будинку [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , то суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про\~\~свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Тобто зняття з реєстрації місця проживання особи не є компетенцією суду, а підставою для зняття з реєстрації особи є відповідне рішення суду про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням за місцем реєстрації, що є підставою у відмові в задоволенні вимоги [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 768, 40 гривень. На підставі викладеного й

Outcome: partial