Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом, в якому просить припинити з 1 жовтня 2018 року стягувати аліменти, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на неповнолітню дитину згідно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2013 року, посилаючись на те, що з вересня 2018 року дитина проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористалася. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2013 року, яке набрало законної сили 28 травня 2013 року, з позивача на користь відповідача щомісячно стягуються аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 березня 2013 року до [INFO] . Із рішення Романівського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2016 року встановлено, що сторони до квітня 2016 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказане судове рішення набрало законної сили 11 травня 2016 року. З вересня 2018 року неповнолітня дитина сторін - [PERSON] проживає разом з батьком (позивачем у справі). Вказані обставин встановлені судовим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2020 року, яке набрало законної сили 2 листопада 2020 року (цивільна справа № 367/7562/18), і на підставі частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Цим же судовим рішенням було задоволено позов [PERSON] та визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] із його батьком, стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року до повноліття дитини. Сімейним кодексом України (далі СК України) не врегульовані правовідносини щодо звільнення (припинення) батьків від обов`язку утримувати дитину у разі зміни сімейного стану платника або одержувача аліментів. Статтею 10 СК України передбачено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин статтю 273 СК України, якою регламентовано умови звільнення від сплати аліментів інших членів сім`ї та родичів. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Також слід зазначити, що частиною 4 статті 273 ЦПК України встановлено, що після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Встановивши, що підстави для стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на дитину відпали у зв`язку зі зміною сімейного становища платника аліментів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved