Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Відповідач [PERSON] до судового розгляду справи надав заяву про визнання позову. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд позбавити його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що з 30 жовтня 2009 року до 27 березня 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 19 грудня 2012 року відповідач вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська засуджений за ст. 185 ч.2..3, 186 ч.2, 190 ч.2, 309 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, та в теперішній час відбуває покарання в місцях позбавлення волі. З моменту народження дитини відповідач взагалі не приймав участі у вихованні сина, не цікавився його здоров'ям, матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, вихованням дитини займається лише вона, позивач, а відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, самоусунувся від спілкування з дитиною, його спосіб життя є антисоціальним. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов по суті та за обставинами справи підтримав в повному обсязі, просить ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи від відповідача, який відбуває покарання в Дніпропетровській виправній колонії № 89, надійшла заява, посвідчена начальником колонії, з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов по суті та за обставинами справи визнає в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову. Представники третіх осіб Органу опіки та піклування виконкому Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради, Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, до судового розгляду справи від представників надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, відповідача, представників третіх осіб згідно вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені письмові докази по справі: - копія паспорту позивача, (а.с. 7), якою підтверджується її особа громадянина України; - свідоцтво про шлюб (а.с. 9), рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2012 року (а.с. 12), якими підтверджується факт реєстрації шлюбу 30 жовтня 2009 року та факт розірвання шлюбу 27 березня 2012 року між сторонами у справі; - свідоцтво про народження [PERSON], [INFO] ( а.с. 10), яким підтверджується походження дитини від [PERSON] та [PERSON]; - довідка Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 лютого 2013 року (а.с. 11), якою підтверджується факт засудження [PERSON] вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2012 року за ст. ст. 185 ч.2, 3, 186 ч.2, 190 ч.2, 309 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі; - довідка про склад сім'ї від 20 червня 2013 року (а.с. 13), якою підтверджується факт спільного проживання та реєстрації [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. - висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради від 12 лютого 2014 року ( а.с. 36-37), яким підтверджується доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON]. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з'ясувавши обставини та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та відповідні до них правовідносини: Судом встановлено, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2009 року до 27 березня 2012 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З моменту народження дитини відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально дитину не забезпечує, участі у вихованні сина не приймає. 19 грудня 2012 року [PERSON] був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська за ст. ст. 185 ч.2, 3, 186 ч.2, 190 ч.2, 309 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі і в теперішній час відбуває покарання у Дніпропетровській виправній колонії № 89. На цей час малолітній [PERSON] постійно зареєстрований та проживає разом із своєю матірью позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], повністю знаходиться на її вихованні та утриманні. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] злісно не виконував своїх батьківських обов'язків, щодо виховання, навчання та утримання дитини, не піклувався про її фізичний та духовний розвиток, не приділяв уваги стану здоров'я дитини, вів антисоціальний спосіб життя, скоїв кримінальний злочин, в теперішній час відбуває покарання у місцях позбавлення волі, що є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо свого малолітнього сина [PERSON]. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська від 12 лютого 2014 року, є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON]. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належним умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них від повільності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, і згідно частини 2 цієї статті вони можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, і одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] повинний бути позбавлений батьківських право щодо його малолітнього сина [PERSON], що направлено на захист прав та законних інтересів дитини.

Outcome: approved