Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

В жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 02.11.2007 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.12.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову; не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Сторони сумісне господарство не ведуть, у шлюбних відносинах не перебувають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.ст. 180-182; 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] є працездатним, доказів про наявність у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей, батьків суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved