Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила винести рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0527 га, розташовану на території садового товариства «Рябіна» Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позивачка [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі, з рішенням прийнятого відповідно до вимог чинного законодавства погоджуються. Представник третьої особи Першої державної нотаріальної контори Дніпропетровського міського нотаріального округу у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі та ухвалити рішення на свій розсуд. Представник Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі. Представник Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 0,0527 га для ведення садівництва, що знаходиться на території садового товариства «Рябіна» Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. За часи життя [PERSON] заповітів не складала. [PERSON] (рідна донька спадкодавиці) як спадкоємець за законом, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, в установлений законом шестимісячний термін звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено, оскільки її мати, за своє життя, не реалізувала своє право на отримання на дану земельну ділянку Державного акту на право власності на земельну ділянку і не зареєструвала її в установленому законом порядку, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 02 вересня 2014 року № 2924/02-31 (а.с.7). Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Встановлено, що дійсно після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO], [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,0527 га для ведення садівництва, що знаходиться на території садового товариства «Рябіна» Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ДП 020467, виданого Виконкомом Балівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 17 червня 1999 року відповідно до його рішення за номером 69 від 19 листопада 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 червня 2003 року, виданим державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Кулєшовою Я.О., зареєстрованим в реєстрі за № 2-241 (а.с.8). Однак, [PERSON] за життя не було отримано правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме - Державний акт на право власності на земельну ділянку. Не зважаючи на те, що ніхто не оскаржує право позивачки на спадщину, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а тому і звернулася до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 116, 131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], на земельну ділянку площею 0,0527 га для ведення садівництва, що знаходиться на території садового товариства «Рябіна» Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved