Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В жовтні 2013р. позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею та відповідачем [PERSON] право сумісної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 44 кв.м, житловою 27 кв.м, а також визнати за нею право власності на ? частки зазначеної квартири. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, в обґрунтування заявлених вимог суду пояснили наступне. Позивачка та відповідач знаходились в зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2003року по 06 червня 2013року. Під час шлюбу в 2004році , на ім'я відповідача, подружжям було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був нотаріально посвідчений за №5760 від 11.10.2004р., вартість квартири складала 45 050 гривень, що еквівалентно 8 500доларів США на час укладення договору купівлі-продажу. На придбання квартири було оформлено кредит в ТОВ «Біг Енергія» на сумму 6 800доларів США, відповідно до кредитного договору №23/14-10-2004-Ф від 19.10.2004р.. Позивачка стверджує, що на час придбання спірної квартири в неї була власність -1/2 частка домоволодіння [ADDRESS], яка не відноситься до сумісного майна подружжя. Домоволодіння в рівних частках належало позивачці та її матері і було продано за 12 000доларів США. В вересні 2004року від покупців будинку мати отримала аванс у розмірі 4000 доларів США, що було оформлено розпискою. За усною домовленістю з матерю всі грошові кошти, які були отримані від покупців в якості авансу, мати віддала позивачці та відповідачу на придбання квартири, а також на витрати пов'язані з нотаріальним оформленням, реєстрацією в БТІ та переїздом у квартиру. Гроші в розмірі 1700доларів США вона внесла в якості першого внеску по кредитному договору, на придбання сумісного спірного майна. В договорі ні де не було вказано , що 1700доларів внесено з її власних коштів. З жовтня 2004року по березень 2008року відповідач сумісно з позивачкою сплачував щомісячні внески по сплаті кредиту, з квітня 2008року по серпень 2013року позивачка одна , без допомоги відповідача, сплачувала щомісячно кредит. 02.08.2013року позивачкою проведена повна сплата грошових коштів по кредитному договору №23/14-10-2004-Ф від 19.10.2004р., про що було видано довідку з банківської установи на ім'я відповідача. Крім того від шлюбу з відповідачем, позивачка має дитину - [PERSON] [INFO] народження, яка мешкає разом з позивачкою у спірній квартирі та є інвалідом. В зв'язку з тим, що при придбанні спірної квартири [ADDRESS] позивачкою було надано власні грошові кошти у розмірі 1700доларів США, а також нею було сплачено більшість грошових коштів по кредитному договору, вже під час роздільного проживання з відповідачем - вважають, що позивачка має право на ? частки спірної квартири. З посиланням на ст..60,70 СК України, ст..368 ч.3, 372 ЦК України просили задовольнити позов і визнати спірну квартиру сумісною власністю позивачки та відповідача, та визнати за позивачкою право власності на ? частки квартири [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] частково визнав позов , вважає, що спірна квартира [ADDRESS] є спільною власністю позивачки та відповідача, але позивачка має право ні на ? частки спірної квартири , а на ? частку, як передбачено законом. В обґрунтування своїх заперечень суду пояснив наступне. Вважає, що частки в спільному майні подружжя є рівними, і вони були рівними і в 004році при придбанні спірного житла. Позивачка не надала суду підтвердження того, що нею при придбанні спірної квартири , в якості першого внеску до банківської установи було внесено 1700доларів США власних грошей. Шлюб було розірвано 06.06.013року рішенням суду, і внески до банківської установи були зараховані під час шлюбних відносин, вона не надала суду підтвердження того, що шлюбні відносини були розірвані в 2008році. В договорі купівлі-продажу будинку не має позначок, що було надано аванс , в якому розмірі і кому саме. Після розірвання шлюбу позивачкою було зроблено самостійно лише два платежі, по всім іншим платежам [PERSON] приймав участь у їх оплаті. Просив позов задовольнити частково. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була колишньою сусідкою [PERSON] та її матері, її будинок знаходиться по [ADDRESS]. В восени 2004р. [PERSON] та її мати продали будинок [ADDRESS]. Вона була присутня коли матері та позивачці покупець давав аванс у розмірі 4000доларів США. Аванс віддали позивачці та її матері. Вона була присутня при складанні розписки в якій вона розписалась, позивачка , її мати. Знає зі слів позивачки та її матері, що [PERSON] та її чоловік оформляли кредит у банку для придбання двокімнатної квартири, і що останні внески по даному кредиту вносила позивачка без допомоги відповідача, так як з відповідачем вже давно не живуть разом однією родиною. Перший внесок на придбання спірної квартири робила позивачка з грошей , які мати їй віддала після отримання авансу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою позивачки. Зі слів позивачки знає про продаж будинку, про кредит та про те,що з 2008року позивачка разом з чоловіком не живуть і вона самостійно сплачувала залишок кредиту. Також зі слів позивачки та її матері знає про те, що перший внесок до банківської установи на придбання квартири робила позивачка з грошей , які були надані в якості авансу від продажу будинку. Свідком придбання квартири та продажу будинку не була Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України - доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків , показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Ст. 58 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування - ст. 59 ЦПК України) Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 06.06.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області 24 червня 2003 року - було розірвано. (а.с.13). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] народження , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини І-[NUMBER] (а.с.7) Дитина є дитиною інвалідом (а.с.31) Згідно витягу з реєстру права власності [PERSON] та [PERSON] належало право власності по ? частці за кожній, на будинок [ADDRESS] (а.с.28), який був придбаний за біржовим контрактом №ПР-185 від 4.06.1997р. (а.с.29) Згідно договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2004р. [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] та [PERSON] придбали у останніх жилий будинок [ADDRESS] за суму 69 120гривень, які продавці одержали від покупців в рівних частках кожний до підписання договору (а.с.58) 11 жовтня 2004року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Продаж квартири провадився за 45050 гривень, що еквівалентно 8500доларів США, з яких 9010гривень, що є еквівалентом 1700доларів США сплачені [PERSON] під час оформлення договору, а решта у сумі 36 040гривень, що еквівалентом 6800доларів США покупцем буде перерахована на розрахунковий рахунок. З метою придбання квартири та передачі грошей для остаточного розрахунку [PERSON] зобов'язався укласти кредитний договір з ВАТ Банк «БІГ Енергія» на суму 6800доларів США (а.с.14) Даний договір був зареєстрований в БТ м. Маріуполя, що підтверджено витягом від 12.10.2004р. (а.с. 15) 19.10.2004р. між [PERSON] та ВАТ Банк «БІГ Енергія» було укладено договір іпотеки №23/11-10-2004-1, предметом якого є двокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.52-57) 19.10.2004р. між [PERSON] та ВАТ Банк «БІГ Енергія» було укладено кредитний договір №23/11-10-2004-Ф, згідно якого банк надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 6800доларів США , строком з 19.10.2004р. по 17.10.2014року (а.с.59-60) 11 жовтня 2004р. [PERSON] надала письмову згоду, яка була посвідчена приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу [PERSON], на придбання її чоловіком [PERSON] квартири [ADDRESS], за ціну йому відому, за гроші, які набуті ними під час шлюбу та є об'єктом права спільної сумісної власності, зміст ст.. 60, 65 СК України нотаріусом [PERSON] було роз'яснено (а.с.70) Позивачко було надано квитанції про сплату кредиту за : 10.09.008р., 10.09.2008р., 3.03.012р., 1.12.201р., 12.12.2012р., з 17.01.2013р. по 30.06.2013р.- всього на загальну суму 24 076 гривень 48 копійок (а.с.32-39). Ст.. 368 ч.3 ЦК України передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу,є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна,що є у спільній сумісній власності, вважається,що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Ст..60 СК України передбачає,що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається,що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України - у разі поділу майна,що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином судом встановлено, що дійсно подружжя [PERSON] придбали спірну квартиру під час шлюбу, і у відповідності до ст.. 60 СК України дана квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Позивачка та її представник не довели судові, що між подружжям існували домовленості відносно визначення часток у спірній квартирі , чи було укладено шлюбний договір, який би визначив розмір часток кожного з подружжя у спільному майні. У відповідності до ст.. 208 ч.1 п.3 ЦК України - правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 ЦК України - належить вчиняти у письмовій формі. Позивачкою та її представником не було надано судові письмового підтвердження того, що при оформленні договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , позивачкою було отримано аванс у розмірі 4000доларів США. Також не доведено той факт, що грошові кошти у розмірі 1700 доларів США при укладені договору купівлі-продажу спірної квартири належали власно позивачці і були її власними коштами, а не спільними коштами подружжя. Ствердження позивачки, що гроші належали саме їй і були отримані від продажу власності - ? частки будинку, спростовується заявою позивачки, яка посвідчена приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] - в якій вона вказує, що надає згоду на придбання квартири [ADDRESS], своєму чоловікові [PERSON] за ціну йому відому, за гроші, які набуті ними під час шлюбу та є об'єктом права спільної сумісної власності, зміст ст.. 60, 65 СК України нотаріусом [PERSON] було роз'яснено. Посилання позивачки на те, що поряд з нею живе донька, яка є дитиною інвалідом, ще не доводить того факту , що дана дитина потребує окремих умов проживання чи їх поліпшення. Також вона не є власником даної квартири, а тому суд вважає, що частки у спірному майні подружжя у цієї дитини не має. Таким чином суд вважає, що частки у спільному майні [PERSON] та [PERSON] є рівними,обставин, які мають істотне значення для збільшення частки позивачки суду не було доведено.

Outcome: partial