Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , з позовом про відібрання дитини від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Також, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просяив стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Посилався на те, що малолітній [PERSON] з 29.03.2019 р. повторно перебуває в Центрі соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації. Батько дитини помер [INFO] . Мати надала письмову заяву та повідомила, що дає згоду на відібрання від неї сина у зв`язку із тим, що не може впоратись з його вихованням, а саме: систематичні втечі, постійні конфлікти. [PERSON] систематично залишає свого малолітнього сина [PERSON] у Центрі соціально-психологічної реабілітації, пояснюючи це скрутним матеріальним становищем, необхідністю виїзду за межі кордону, сезонною роботою. З часу поступлення до Центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації відвідувала сина один раз. Під час бесіди з вихователем-методистом [PERSON] говорив, що у нього відсутнє бажання повертатись додому, через часті конфлікти з матір`ю. Службою у справах дітей міської ради раніше давався висновок про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] від матері [PERSON] . Однак, батько дитини [PERSON] виявив бажання забрати дитину на виховання. Проте в подальшому [PERSON] не виявила бажання забрати його з дитячого закладу, піклуватися про фізичний, духовний розвиток і майбутнє малолітньої дитини та самоусунулась від виховання та утримання сина. Дане питання розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 12.05.2021 р., на якому прийняте рішення щодо надання до суду висновку про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав від матері [PERSON] підтверджується витягом із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 25.05.2021 року та відповідним висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради. А тому просили відібрати малолітнього [PERSON] [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Представник органу опіки і піклування в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволені. Відповідач пояснила, що проблеми з дитиною почались в 2017 році. Заяву-згоду на відібрання дитини вона написала в травні 2021 року під тиском начальниці служби у справах дітей. 29.10.2021 року вона звернулась письмово туди з заявою про повернення дитини. Сина вона не била та не кричала на нього. Представник Чернівецького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судовому засіданні пояснила, що восени 2021 року мати почала приходити до дитини і його поведінка погіршилась, хоча влітку він вів себе добре. Зараз дитини каже, що хоче до мами. Вважала, що позов підлягає задоволенню. Представник Чернівецького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді пояснила суду, що мати здавала і забирала дитину, писала заяви, що не потребує їхньої допомоги. Вважала, що позов підлягає задоволенню. Малолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що останній раз пішов від мами в центр соціальних служб, бо не хотів вчитися, його перевели в іншу школу і однокласники не хотіли з ним спілкуватися. Хоче повернутись до мами, з осені мама часто відвідує його. Під час їхніх конфліктів більше він був неправий, та пояснив, що не захоче більше в притулок. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , ( копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с. 6). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] від матері без позбавлення її батьківських прав задля соціального захисту інтересів дитини, згідно висновку від 01 червня 2021 року №01/0224/1617 (а.с 5). Згідно повідомлення притулку для дітей від 05 лютого 2018 року малолітнього [PERSON] доставлено 02.02.2018 р. у притулок для дітей (а.с. 10). 15.02.2018 року [PERSON] подала заяву начальнику служби у справах дітей про повернення дитини на виховання в сім`ю (а.с. 14). Відповідно до акту від 19.02.2018 року [PERSON] та [PERSON] зі слів сусідів проживають без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов за адресою проживання: [ADDRESS] від 12.02.2018 року зазначено, що для виховання, розвитку та проживання дитини створено умови. В дитини є все необхідне для проживання, сну та розвитку (а.с. 13). За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Так, із системного аналізу діючого сімейного законодавства України та практики Європейський суд з прав людини вбачається, що позбавлення батьківських прав, як і відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав (за відсутності безпосередньої загрози для життя або здоров`я дитини) можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав (пункти 2-5). Отже суд ураховує, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є радикальним заходом впливу на осіб, які належно не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Разом із тим, зважаючи на те, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав можливе у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи слід відмовити в задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд дійшов висновку про відсутність достатньої кількості належних, допустимих та достовірних доказів, оцінка яких - кожного окремо та у їх сукупності - вказувала б на наявність беззаперечних підстав для відібрання дитини [PERSON] від його матері [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав та підстав того, що подальше перебування дитини разом з матір`ю дійсно суперечить інтересам малолітнього [PERSON] . Суд примає до уваги до уваги, що відповідач на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має місце проживання, згідно характеристики з місця роботи в Чернівецькому багатопрофільному ліцеї №4 характеризується добре, має бажання спілкування з сином та брати участь у його вихованні. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд з огляду на обставини справи вважає за доцільне відмовити у задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, то вони, на думку суду, також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від позовних вимог про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed