Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06 вересня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Камянка, вул. Харківська,18. Спадкоємцями першої черги є позивачка та діти померлого: [PERSON] , [PERSON]. Діти на спадщину не претендують, до нотаріальної контори після смерті батька з заявами про прийняття спадщини не звертались. При зверненні до нотаріальної контори, їй відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок. Просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарсько побутовими будівлями, що знаходиться в с. Камянка, Ізюмського району, Харківської області, вул. Харківська,15, визнати таким, що втратив силу правовстановлюючий документ на вказаний будинок, виданий на імя [PERSON]. Надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Камянської сільської ради Ізюмського району Харківської області, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять позов задовольнити ( а.с. 48,55). Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], помер 06 вересня 2014 року ( а.с.9). Згідно довідок виконавчого комітету Камянської сільської ради Ізюмського району Харківської області [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Харківська,18 в с. Камянка Ізюмського району Харківської області на підставі рішення виконавчого комітету Камянської сільської ради № 3 від 10 січня 1989 року « Про оформлення права приватної власності на житлові будинки розташовані в села Камянка, Суха Камянка, Синичено» та дійсно проживав та був зареєстрований [INFO] з 03 листопада 1981 року по день смерті 06 вересня 2014 року . На день смерті разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON], позивачка по справі ( а.с.13-14). Згідно погосподарського обліку (погосподарська книга № 5), [PERSON] є головою домогосподарства, розташованого за адресою Харківська область, Ізюмський район, с. Камянка, вул. Харківська,18, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Камянської сільської ради Ізюмського району Харківської області ( а.с.17-19). В своїй відповіді Ізюмська державна нотаріальна контора вказала позивачці, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в селі Камянка Ізюмського району Харківської області, вул. Харківська,18 Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок відсутній. (а.с.15). Після смерті гр. [PERSON], який помер 06 вересня 2014 року спадкова справа не заводилась, що вбачається із відповіді нотконтори ( а.с.53). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ч. 1, ч. 2 статті 328 ЦК України). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника ні підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника ні підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( ч. 1 ст. 182 ЦК України). Частиною 1 і 2 статті 1299 ЦК України передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації. При таких даних позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved