Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

В грудні місяці 2015 року позивач звернувся до суду з позовом зазначивши , що 08 березня 2007 року помер його батько [PERSON] [INFO],житель [INFO] та після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому спадкове майно в склад якого входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,28 га . Позивач являється спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину, оскільки в визначений законом шести місячний термін подав до нотаріальної контори заяву про її прийняття але не може нотаріально оформити належні йому спадкові права на наявну земельну ділянку через те ,що спадкодавцем за життя не було на неї виготовлено правоустановчих документів ,що і спонукало останнього звернутися до суду з даними позовними вимогами, просить суд розглянути справу без участі його представників та задовольнити позов в повному обсязі . Належним чином повідомлені про час та місце слухання справи третя особа [PERSON] , своїх представників в судове засідання не надіслала, клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від неї до суду не надходило тому суд проводив розгляд матеріалів позову без участі представників третьої особи. Відповідачем подано заяву про визнання позову та розгляд справи без участі його представника тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України,тобто без участі сторін та звукозапису, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Диспозицією ст.ст.1223,1268,1270 ЦК України 2003 року визначено можливість спадкування майна за заповітом та порядок і строки прийняття спадщини. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії 1-СР № 050124 від 09.03.2007 року, стверджується факт відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Право ж позивача на спадкування належного спадкодавцю майна ,стверджується нескасованим на час розгляду справи зповітом /ас.-6/ і іншими належними та допустимими доказами по справі /ас.9-12/ . У відповідності до змісту довідки районного відділу Держземагенства смт.Чорнобай № 581 від 07 грудня 2015 року /ас.-8/ спадкодавець являється користувачем земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею- 0,28 га. . Згідно довідки відповідача № 315 від 05.11.2015 року за підписом сільського голови та витягу з протоколу сесії сільської ради від 23 травня 1995 року, за життя спадкодавця останньому, на підставі рішення сесії сільської ради с.Красенівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області, було передано в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею-0.28 га. У відповідності до положень ст.125 ЗК України 2003 року право власності на земельну ділянку виникає у особи з моменту державної реєстрації даного права. . Судом встановлено та підтверджено належними і допустими доказами ,що позивач по справі за свого життя не виготовив на передану йому в приватну власність земельну ділянку та не зареєстрував на неї відповідних прав,що в свою чергу унеможливлює на час розгляду позову визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку без визнання за ним попередньо права на неї . Тобто ,після визнання за позивачем в судовому порядку права на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею -0,28 га., передану сільською радою с.Красенівка Чорнобаївського р-ну в приватну власність його батькові 23.05.1995 року, останній після набрання судовим рішенням чинності ,набуде право на виготовлення відповідних правоустановчих документів на дану земельну ділянку та реєстрації в подальшому вже за собою права власності на неї. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: dismissed