Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

В вересні місяці 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача витрат на комунальні послуги по утриманню житла зазначивши, що в травні місяці 2014 року на підставі судового рішення, між ним та відповідачем, було проведено поділ в рівних частинах житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Шевченко № 134 в смт.Чорнобай Чорнобаївського р-ну Черкаської області який раніше належав їм на праві спільної сумісної власності. Після розподілу житла система газопостачання, водо та теплопостачання, залишились у спільному користуванні. Відповідач являючись власником ? частини наявного житла, не сплачує комунальні послуги тому весь тягар пов»язаний з оплатою водо і газопостачання, вивозом побутових відходів полягає на нього, тобто позивача, хоча він являється власником іншої ? частини даного житлового приміщення. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити половину понесених позивачем витрат за спожиті газ, водопостачання та вивіз сміття, що і спонукало позивача звернутися до суду з наявними позовними вимогами. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та заявив про те, що в період з вересня місяця 2015 року по серпень місяць 2016 року здійснив платежі на суму 8832,70 гр. тому просить стягнути з відповідача половину затрачених ним коштів пов»язаних з оплатою даних послуг в розмірі - 4416,35 гр., а також стягнути понесені ним судові витрати пов»язані зі сплатою судового збору . Відповідач та її представник в судовому засіданні не заперечували факт перебування систем водо, тепло та газопостачання у спільному користуванні, але просять відмовити у задоволенні позову так, як вважають його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Відповідач пояснив, що періодично проживає у своїй половині будинку так, як більшу частину свого часу перебуває в м.Черкаси де працює та знімає житло . Крім того, за вказаною адресою зареєстрований і їх дорослий син з якого також мають стягуватись відповідні кошти, але позивач лише з неї вимагає стягнути частину коштів за спожиті газ водопостачання та вивіз сміття, що вважає не правомірним. До того ж, відповідач посилається на те, що у неї відсутня газова плита, а сам позивач обіцяв їй сплачувати самостійно комунальні та інші платежі . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст.ст. 10, 11, 31, 60 ЦПК України предмет та підставу позову визначає позивач,а суд перевіряє обґрунтованість позовних вимог та заперечень на підставі доказів, поданих сторонами. Судом встановлено, що сторони по справі являються колишнім подружжям та в травні місяці 2014 року, на підставі судового рішення, між ними було проведено поділ в рівних частинах житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Шевченко № 134 в смт.Чорнобай Чорнобаївського р-ну Черкаської області який раніше належав їм на праві спільної сумісної власності. Після розподілу житла , система газопостачання водо та теплопостачання залишились в спільному користуванні. Котел опалювання примішення , перебуває на території ? частини житлового будинку, що належить позивачу. Відповідач, після розподілу будинку та господарських будівель, являється власником ? частини даного будинковолодіння та через постійні сварки які виникали між нею та відповідачем з питань користування розділеним майном мала намір створити для себе окрему систему опалення, а тому вжила заходи пов»язані з відключенням в 2015 році системи газопостачання ,але створити відвід від системи опалення ,що перебуває в загальному користуванні на свою1/2 частину житлового будинку не змогла внаслідок чого весь будинок залишився без опалення ,а тому позивач за свій рахунок ,в присутності працівників селищної ради взяв на себе зобовязання відновити наявну систему опалення та проводити оплату за використаний на опалення будинку газ після чого своїми силами відновив опалення, що визнається і не оспорюється відповідачем , а отже, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставина користування сторонами системою газопостачання ,водо та теплопостачання,що залишились у спільному користуванні ,не підлягає доказуванню. Відповідно до довідок товариства з обмеженною відповідальністю ,,Черкасигаз збут,, № 197 від 22.07.2016 року ,Чорнобаївського комунального підприємства ,,ВУЖКГ,, № 206 від 19.08.2016 року та квитанцій до прибуткового касового ордера , позивачем в період з вересня 2015 року по серпень місяць 2016 року сплачено за користування газом 8064 гр.14 коп.,за водопостачання -310 гр.74 коп. та 401 гр.46 коп. за вивезення відходів. Враховуючи, що відповідач являючись власником ? частини даного житлового будинку з господарськими будівлями вул.Шевченко № 134 в смт.Чорнобай Чорнобаївського р-ну Черкаської області ,зареєстрований за даною адресою та не спростовує факт свого періодичного проживання у ньому і користується системою водо та теплопостачання, яка залишились в спільному користуванні , він є споживачем цих послуг нарівні з позивачем. Споживачі, які не відмовились в порядку встановленому діючим законодавством, від отримання послуг пов»язаних з використанням газу, води вивезенню сміття чи інших послуг, повинні оплачувати дані послуги в повному обсязі. У відповідності до ст.ст.356,360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності ,зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та зберігання спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України ,,Про житлово-комунальні послуги ,,ст.ст.540-544 ЦК України споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги ,а боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача можуть бути визнані і інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України). Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, обов'язок осіб, що користувалися послугами підприємств чи організацій з цих питань, кореспондується з суб'єктивним правом позивача звернутися до суду з позовом про стягнення частини коштів за сплачені ним на рахунок даних підприємств за надані послуги, як до всіх осіб, що проживають з ним у конкретному приміщенні так і до будь-кого з них окремо. З огляду на зміст позовних вимог, позивач звернувся з відповідним конкретним позовом лише до колишньої дружини яка являється співвласником іншої ? частини житлового будинку ,тобто до відповідача. Правовідносини які склались між сторонами регулюються Законом України «Про житлово комунальні послуги». Зокрема, пунктом № 5 ч.3 ст. 20 даного Закону України визначено, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, право відношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. В даному ж випадку позивачем та відповідачем по справі отримувались відповідні послуги, як з газопостачання так і водопостачання, вивезення сміття та електропостачання які позивач оплачував самостійно в зв»язку з відмовою відповідача . Іншими словами , відповідач являється споживачем газу та води і при його прибутті на вихідні дні з місця роботи в м.Черкаси в смт.Чорнобай де розташована належна їй 1/2 частина житлового будинку ,вона користується газом та водою ,які поступають до її частини будинку з водопроводу та газового котла ,що знаходиться на іншій ? частині будинку який належить позивачу,а тому твердження щодо відсутності у неї газової плити не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позову в частині спожиття газу так як даний газ спожито для надання тепла ,як на ? частину житла ,що належить позивачу так і на ? частину житлового будинку ,що належить відповідачу. Окрім того, відповідачем не надано в судове засідання ніяких доказів з Чорнобаївського УЕГГ, за місцем знаходження ? частини належного їй житла щодо відсутності на її половині газової плити. Не може слугувати для відмови у задоволенні позову і надана відповідачем в судове засідання довідка з селищної ради № 4972 від 25.10.2016 року про те,що за місцем проживання позивача зареєстрований їх від спільного шлюбу вже дорослий син так,як дана довідка містить лише дані про те, що даний син зареєстрований [INFO],але не містить даних про те,що він там проживає. Окрім того,позивачем надано довідку та комісійний акт від 2015 року за підписом цього ж селищного голови та депутатами селищної ради про те ,що їх з відповідачем син дійсно зареєстрований за вказаною адресою , але там не проживає . Наявними в матеріалах позову квитанціями (звіреними під час судового слідства з їх оригіналами) підтверджується, що позивач сплачував комунальні послуги в період вересня 2015 року та по серпень місяць 2016 року за все житло по вул. Шевченка № 134 смт.Чорнобай. При таких обставинах справи ,відповідач повинна нести витрати за даний період на утримання і зберігання свого майна в рівних з позивачем частинах з врахуванням двох споживачів тобто самих сторін ,що складає по 4416гр.35 коп.(8832,70гр. : 2 =4416,35 гр.) та включає в себе кошти по сплаті за спожиту воду,газ та вивіз нечистот. Таким чином суд вважає ,що право позивача на відшкодування понесених витрат , порушено діями відповідача та підлягає судовому захисту. Понесені позивачем судові витрати підлягають задоволенню у відповідності до розміру задоволених позовних вимог .

Outcome: approved