Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з рішенням суду, з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 17 грудня 2019 року та до закінчення [PERSON] навчання - 30 червня 2023, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Вказував, що не має можливості надавати сину допомогу на навчання в розмірі ј частини від доходу, оскільки державний виконавець буде нараховувати заборгованість із середньостатистичної заробітної плати по регіону у разі відсутності офіційного працевлаштування. Вказував, що на даний час він втратив роботу, через що його фінансовий стан суттєво погіршився, тому він не має можливості сплачувати розмір аліментів у розмірі ј частини від заробітку, доходу. У зв`язку з чим, позивач просив зменшити розмір визначених аліментів до 1/6 частини доходу. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 31.12.2020 у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В подальшому, від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких наголошувалось на тому, що будь-які домовленості щодо розміру виплати на утримання дітей визначаються за домовленості між батьками або за рішенням суду. Звернення позивача з цим позовом, на думку відповідача, є спробою ухилитись від обов`язку утримувати дитину. Відповідач наголошує, що стан здоров`я позивача не перешкоджає йому влаштуватись на роботу, інші особи на утриманні позивача відсутні. У зв`язку з чим, відповідач просив відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити у відсутності відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримав, повідомив, що він втратив роботу та не може сплачувати аліменти у визначеному розмірі, позов просив задовольнити. Відповідач, його представник до суду не з`явились, просили розгляд справи проводити без їх участі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, приходить до такого висновку. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 27.01.2020 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 17 грудня 2019 року та до закінчення [PERSON] навчання - 30 червня 2023, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Окрім того, з відповідача було стягнуто судовий збір в сумі 704, 80 грн. Рішення набрало законної сили. Задовольняючи позовні вимоги суд виходив із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу синові в зазначеному розмірі, якої буде достатньо. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, на підтвердження зміни фінансового стану та звільнення позивач надав довідку про доходи з якої вбачається, що [PERSON] працював у ПП «АСТЕКС» з 03.09.2018 по 28.07.2020, загальний розмір доходів, за період з 01.01.2020 по 28.07.2020 склав 34998,05 грн. Разом з цим, вказана довідка про доходи підтверджує лише факт роботи позивача на вказаному підприємстві за вказаний період часу та не виключає можливість отримання іншого доходу, не свідчить про щомісячний розмір отриманого доходу, у зв`язку з чим, не може підтверджувати підставу для зміну розміру аліментів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 ЦПК України) Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування позову, які б давали суду достатні підстави для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Аналізуючи наведене вище, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed