Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Позивач звернувся до суду з позовом, якими висунув вимогу про розірвання шлюбу із [PERSON] . Зокрема, позов умотивував тим, що 17 червня 2014 році уклав із відповідачкою шлюб, від якого спільних дітей немає. Позивач вказав, що протягом останнього часу шлюбні відносини погіршились, внаслідок чого він проживає окремо від відповідачки, яка наразі має іншу сім`ю, з нею не спілкується. Шлюб, при цьому, носить формальний характер, а тому його збереження, на думку позивача, буде суперечити спільним з відповідачкою інтересам, оскільки відсутні порозуміння, повага та любов. За таких обставин позивач просив розірвати шлюб, що був укладений між ним та відповідачкою 17 червня 2015 року і зареєстрований Виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2020 року. \~ \~ \~ \~ Позиція учасників справи \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явився, про його дату час і місце повідомлений належно, надав письмову заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Паралельно позивач висловив позицію щодо підтримання своїх вимог, зазначивши, що примирення із відповідачкою не бажає. \~ \~ \~ \~Відповідачка до суду також не прибула, про розгляд справи була повідомлена належно, надала заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, оскільки позовні вимоги визнає і проти задоволення позову не заперечує. \~ \~ \~ \~Аналогічно позивачу відповідачка вказала про відсутність бажання примиритись із ним. Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів позивача Тож, суд, перевіривши доводи і обгрунтованість заявлених позивачем вимог, оцінивши надані ним докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходив із такого. Як вбачається із оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 17 червня 2014 року Виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, сторони уклали шлюб цього ж дня, про що складено відповідний актовий запис №5. Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Наразі сторони фактично шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Та відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття ж 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Крім того, за ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Але кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин або до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Та як установив суд сторони шлюбні відносини між собою припинили і дій, які б свідчити про бажання примиритись не вчинили, а тому таке дає суду підстави вважати, що вони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. А збереження такого шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки стосунки між ними, за установлених обставин, не можливо вважати шлюбними, із якими закон пов`язує виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому з урахуванням такого, проаналізувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки такого роду сімейні відносини позбавляють їх можливості вільної реалізації прав, передбачених, зокрема, Сімейним кодексом України. За таких обставин, враховуючи відносини між сторонами у контексті позиції позивача, проти чого не заперечувала відповідач, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін, як подружжя, і збереження їх шлюбу, суперечить їх же інтересам, а тому такий шлюб, згідно вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, підлягає розірванню, а позов, відповідно, задоволенню. При цьому, за правилами ч. 2\~ ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом він припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.\~3\~ст.\~115\~СК України).\~ З цих мотивів,

Outcome: approved