Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

В грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа виконком Покровської районної у місті Кривому Розі ради\~про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання\~ [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є одноособовим власником квартири [ADDRESS] , реєстрацію права власності зареєстровано за нею в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» виданого 30.10.2008 року. Відповідач [PERSON] в родинних стосунках із нею не перебуває, вона його зареєструвала у 2016 році за проханням подруги [PERSON] , він є її колишнім чоловіком і змушений був виїхати з окупованої території м. Луганська під час бойових дій. Жодного договору найму із відповідачем вони не укладали, разом із ним вона в квартирі зареєструвала [PERSON] До листопада 2017 року відповідач [PERSON] постійно проживав в квартирі позивача, але в листопаді 2017 року забрав свої особисті речі і виїхав з квартири, як їй відомо до Росії. На прохання позивачки знятися з реєстрації, відповідач повідомив, що повертатися до України наміру немає. У зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - [PERSON] . [PERSON] . в судовому засіданні проти позову не заперечувала, вважала за можливе позов задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона багато років дружить з позивачкою [PERSON] , а з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, вони мешкали в м. Луганськ. В 2014 році, після початку війни на окупованій території вони вирішили переїхати жити до м. Кривого Рогу на запрошення її подруги [PERSON] , у якою біля вільна квартира. Вона разом із своєю сестрою [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] приїхали до м. кривий Ріг, позивачка зареєструвала їх у належній їй квартирі [ADDRESS] , але проживати там почав лише її колишній чоловік [PERSON] До осені 2017 року він справно сплачував комунальні послуги, користувався квартирою, з ним стосунки вона не підтримувала, він спілкувався лише з [PERSON] В листопаді 2017 року позивачка повідомила її, що [PERSON] пропав, в квартирі не мешкає, комунальні послуги перестав сплачувати. Вони почали його розшукувати через знайомих і друзів, через соціальні мережі, а також телефонували йому і дізнались, що він виїхав до Россії, де народився і має сестру інваліда, оселився в Пермському краї, оформив документи як уродженець Росії, отримує виплати та постійно там проживає і доглядає за сестрою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою позивачки [PERSON] , а також рідною сестрою свідка [PERSON] , в 2014 році вони разом з відповідачем [PERSON] , що є колишнім чоловіком її сестри, приїхали до м. Кривого Рогу з м. Луганськ в 2014 року після початку війни на окупованій території України. Позивачка прописала їх у своїй квартирі квартирі [ADDRESS] , де залишився проживати лише відповідач [PERSON] , а вона з сестрою мешкала на мкрн. Зарічний в м. Кривому Розі. За час проживання в квартирі відповідач сплачував комунальні послуги. З жовтня-листопада 2017 року відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає, хоча з реєстрації не знявся, комунальні послуги не сплачує. Їм стало відомо, що відповідач виїхав до Росії до своєї рідної сестри, де і проживає по теперішній час. Жодних його речей у квартирі не залишилося, повертатись він не збирається. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її рідною матір`ю, яка в 2016 році зареєструвала своїх подруг та відповідача [PERSON] у власній квартирі на їх прохання, оскільки вони приїхали з м. Луганськ через початок бойових дій і не мали свого житла. У спірній квартирі відповідач [PERSON] не проживає з осені 2017 року, причини їй невідомі, позивачка перешкод йому ніколи не чинила, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не сплачує, через що у матері утворився борг. Зі слів матері їй відомо, що відповідач виїхав на постійне місце мешкання до Росії. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст.\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи\~встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 24.10.2008 рогу, посвідченого нотаріусом Другої державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі № 2-4650 належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 30.10.2008 року (а.с.8). Відповідно до довідки НОВАКОМ за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований: [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно Акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] та посвідченого директором ТзОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ», відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з листопада 2017 року (а.с. 11). Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності,\~який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1\~ст. 319 ЦК\~України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у\~здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до\~ст. 379 ЦК України\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири, визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно з\~ст.328ЦК України\~право власності набувається на підставах,що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищевикладене, враховуючи пояснення свідків та досліджені докази, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлового приміщення, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належною їй на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач [PERSON] , що не проживає у квартирі більше двох років, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. \~ У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при звернені з позовом до суду в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved