Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулася до суду із вимогами визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 50,1 кв.м за [ADDRESS]. Мотивує свої вимоги тим, що, будучи членом житлово-будівельного кооперативу «Реактив» в листопада 1992 року повністю виплатила пайові внески у сумі 7490 рублів на зазначену квартиру. В грудні 2016 року звернулася до реєстратора речових прав Реєстраційної служби Шосткинської міськради з метою зареєструвати своє право власності на нерухоме майна, однак реєстратором було прийнято рішення про відмову в здійсненні реєстрації, оскільки в довідці ЖБК «Реактив» про сплату пайового внеску не міститься повного зазначення ім'я та по-батькові позивачки. В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, судове повідомлення повернулося до суду в зв'язку закінченням строків його зберігання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є наймачем квартири за [ADDRESS], загальною площею 48,6 кв.м (опалювальна площа 47,2 кв.м), та зареєстрована в зазначеній квартирі з 18 листопада 1986 року (а.с.6). Згідно технічного паспорта , виготовленого станом на 06 грудня 2016 року, загальна площа квартири [ADDRESS] складає 50,1 кв.м. При цьому в довідці КП «Шосткинське МБТІ» № 1307 від 06 грудня 2016 року вказано, що дійсно загальна площа квартири [ADDRESS] складає 50,1 кв.м., а розбіжність площі в технічному паспорті та довідці виникла за рахунок уточнення після обміру та включення до загальної площі лоджії. Відповідно до довідки, виданої 10 листопада 1992 року головою ЖБК «Реактив» на ім'я [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], про те, що вказана квартира виплачена в повному обсязі (а.с.5). Встановлені судом обставини сторонами по справі не заперечуються. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Крім того, законодавством, що діяло на час повного внесення [PERSON] пайових внесків за спірну квартиру, момент виникнення права власності на таке майно у члена кооперативу не пов'язувався з державною реєстрацією цього права. Таким чином, сплативши 10 листопада 1992 року повністю пайові внески за надану у користування квартиру [ADDRESS] член житлово-будівельного кооперативу [PERSON] набула право власності на це майно. В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Шосткинської міської ради за № 33010143 від 19 грудня 2016 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру з підстав невідповідності поданих документів, а саме з тих підстав, що в довідці кооперативу не вказано повністю дані про власника. Разом з тим, з досліджених судом документів достеменно встановлено, що довідка видана ЖБК «Реактив» на ім'я [PERSON], дійсно підтверджує те, що саме [PERSON] була членом ЖБК «Реактив» та сплатила свій пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], в якій крім неї ніхто не проживав та не був зареєстрований з 18 листопада 1986 року, а тому відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, [PERSON] набула права власності на вказану кооперативну квартиру. Відповідно до ст.21 та 64 Конституції України, права громадянина є непорушними та такими, що не можуть бути відчужені, вони також не можуть бути обмежені, крім випадків, прямо передбачених законом. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способом захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим, факт повної сплати пайових внесків за квартиру у житлово-будівельному кооперативі ніким не заперечується та підтверджено наявними в суді матеріалами справи, що дає підстави для визнання судом права власності позивача на спірну квартиру. Судові витрати за вимогою позивача суд залишає за останньою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved