Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Любівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав , що у вересні 2017 р. помер його батько [PERSON] ,який на праві приватної власності мав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,69 га , що знаходиться на території Любівської сільської ради . Після його смерті відкрилася спадщина на майно . Позивач після смерті батька своєчасно звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини .Однак, в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив в зв»язку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку .Прохав визнати право власності на земельну ділянку . У відкритому судовому засіданні позивач підтримав позов , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року в с.Любівка Краснокутського району Харківської області , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,69 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Любівської сільської ради. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, де була заведена спадкова справа №316/2017 р. Однак, постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 25.09.2018 р. , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] відмовлено, в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Крім того , як вбачається зі спадкової справи , батьки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття обов'язкової частини у спадщині на користь [PERSON] Оголошенням в районній газеті « Промінь» підтверджується , що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий на ім»я [PERSON] втрачений. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] , до складу спадкового майна входить земельна ділянка, що знаходяться на території Любівської сільської ради . Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як суду надано достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

Outcome: approved