Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

В вересні 2015 р.[PERSON]звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що 29.06.2005 р.між ним та відповідачем [PERSON]був укладений договір довічного утримання,нотаріально посвідчений нотаріусом П*ятої Запорізької державної нотконтори [PERSON]та зареєстрований в реєстрі за № 3-741. Відповідно до умов цього договору,відповідач передала у власність позивача 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позивач згідно умов договору зобов*язався надати відповідачеві довічне утримання та догляд,грошова оцінка щомісячного матеріального забезпечення визначена сторонами в сумі 150 гр. Посилаючись на те,що після укладання договору позивач через зміну сімейного стану та матеріальних можливостей не взмозі виконувати взяті на себе зобов*язання, просить суд з підстав ст. 755,756 ЦК України договір довічного утримання розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у ньому підстав. Пояснив,що на час укладання договору із відповідачем він був неодружений,мав постійний дохід,проживав по-сусідству із відповідачем,тому свідомо взяв на себе передбачені у договорі довічного утримання обов*язки та тривалий час їх виконував належним чином.Після створення власної сім*ї та народження двох дітей він переїхав проживати до дружини,зайнятий вихованням дітей,його матеріальне становище погіршилося,тому він не може приділяти достатньо часу та коштів на догляд за відповідачем.З цих підстав просить суд позов задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON]позов визнала у повному обсязі та пояснила,що на теперішній час змінилися обставини та взаємовідносини сторін,тому задоволення позову відповідатиме їх інтересам. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши пояснення сторін,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду)\~\~одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок,\~\~квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно зі ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання, відповідно до ст. 334 цього Кодексу. Судом встановлено та перевірено доказами,що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 2152,виданого Акціонерним Товариством «Мотор-Січ» 13.11.1995 р.,зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 24.11.1995 р.за реєстровим номером № 37079,[PERSON]на праві власності належала квартира 156 в житловому будинку 107 по вул.Чарівній в м.Запоріжжі. 29.06.2005 р.між [PERSON]та відповідачем [PERSON]був укладений договір довічного утримання,нотаріально посвідчений нотаріусом П*ятої Запорізької державної нотконтори [PERSON]та зареєстрований в реєстрі за № 3-741. Відповідно до умов цього договору,відповідач передала у власність позивача 1/2 частину квартири 156 в житловому будинку 107 по вул.Чарівній в м.Запоріжжі,право власності позивача пройшло державну реєстрацію 06.07.2005 р. Позивач згідно п.4 договору взамін переданого у його власність нерухомого майна зобов*язався надати [PERSON]довічне утримання та догляд,до якого належать забезпечення належними лікувальними засобами,харчами,одягом тощо ,грошова оцінка щомісячного матеріального забезпечення визначена сторонами в сумі 150 гр.,а також забезпечити відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваному житловому будинку. Зі змісту оспорюваного договору видно,що відповідно до ч.1 ст. 749 ЦК України сторони визначили всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування),якими набувач має забезпечувати відчужувача. \~\~\~\~Відповідно до\~\~ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу набувача. В обґрунтування заявленого позову позивач у позовній заяві та в суді посилався на те,що з часу укладання договору довічного утримання відбулися зміни у його сімейному стані(одруження та народження двох дітей) та зменшився розмір доходів,через що він не може надалі виконувати взяті на себе обов*язків та забезпечувати відповідача усім необхідним. Представник відповідача визнала ці обставини та доказів на їх спростування не надавала. Відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України,обставини,визнані сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі,не підлягають доказуванню. Таким чином,факт неможливості подальшого виконання позивачем умов договору довічного утримання з незалежних від нього обставин,що пов*язані з змінами його майнового стану настільки суттєво,що він невзмозі надавати відповідачу належне матеріальне забезпечення,обумовлене в договорі,знайшов своє підтвердження доказами. З урахуванням цих обставин договір довічного утримання необхідно розірвати за рішенням суду на вимогу набувача. Статтею 756 ЦК України\~\~передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Вимог про залишення за ним права власності на частину майна відчужувача з урахуванням тривалості часу,протягом якого він належним чином виконував свої обов*язки за договором,позивач не заявляв. Таким чином,внаслідок розірвання договору довічного утримання сторони необхідно привести в первісний стан з припиненням права власності позивача на передане йому за цим договором нерухоме майно та поновленням права власності на нього відповідача. На підставі ст.16,755,756 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,88,130,174,212-215, 218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved