Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В жовтні 2016 р. ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» звернулось до суду з позовом до Комісії з трудових спорів ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» про визнання незаконним та скасування рішення комісії. Вказували на те, що третя особа [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект». Наказом від 15.09.2016 року № 73-03-С йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни та п.п. 7.2.1, 3.1.14, 3.1.15, 3.1.17 Правил внутрішнього трудового розпорядку. Цей наказ [PERSON] було оскаржено до комісії по трудовим спорам ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект». Рішенням цієї комісії від 06.10.2016 року вищезазначений наказ було скасовано. Проте позивач з таким рішенням не погоджується і зазначає, що рішення комісії є необґрунтованим та суперечить законодавству України про працю; при розгляді заяви [PERSON] не був присутній представник власника; рішення не було вмотивованим та ним не в повному обсязі було розглянуто вимоги заявника. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення комісії по трудовим спорам ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» від 06.10.2016 р. про скасування наказу генерального директора № 73-03-С від 15.09.2016 р. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на законність рішення КТС, яким Наказ скасовано в повному обсязі. Третя особа [PERSON] та його представник в судовому засіданні вважали, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відсутня вина [PERSON] в порушеннях, посилання на які містяться у Наказі про догану. Вислухавши представників сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступне. Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» та обіймає посаду майстра оборотного водопостачання цеху 75. Відповідно до структури управління енергетичного цеху 75 та наказу начальника цеху 75 від 14.12.2015 р. № 113-03/10-А , наказу № 90 від 03.07.2014 р. за майстром цеху 75 закріплена ділянка ОВЗ-2 (ділянка № 20), у тому числі градирня, будівля насосного корпусу № 7. Також наказом начальна цеху 75 від 23.05.2011 р. № 167 та наказом № 90 від 03.07.2014 р. зобов'язано майстрів цеху провести інвентаризацію наявних у виробничих приміщеннях ТМЦ, посилити контроль за зберіганням ТМЦ на виробничих ділянках. Відповідно до п. 2.2.6, п. 2.2.15 посадової інструкції майстра ОВЗ майстер зобов'язаний приймати міри по ліквідації простоїв у роботі, втрат електроенергії, матеріалів, полу фабрикатів і інструменту, усунення причин, які викликають ці втрати та невиробничі витрати; дотримуватись законодавства про охорону праці, умов колективного договору, інших законодавчих та нормативних актів з праці, діючих на підприємстві. За результатами огляду ділянки ОВЗ-2 цеху 75, здійсненого працівниками управління внутрішньої безпеки ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» на цій ділянці, закріпленої за майстром [PERSON], було виявлено ТМЦ, які зберігалися без документального обліку, було оформлено Інформацію від 31.08.2016 р. № 13/1-108 «про виявлення ТМЦ у цеху 75». За результатами огляду у приміщенні без розпізнавальних знаків, яке знаходиться на території ОВЗ-2, було виявлено перелік ТМЦ, які зберігалися без документального обліку. З питання виявлення ТМЦ, які зберігалися без документального обліку, начальником цеху 75 було відібрано пояснення у майстра ділянки [PERSON] В зв'язку з викладеним 15.09.2016 р. за № 73-03-С генеральним директором ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» [PERSON], майстру цеха 75, за порушення трудової дисципліни та п.п. 7.2.1, 3.1.14, 3.1.15, 3.1.17 Правил внутрішнього трудового розпорядку, було оголошено догану. Зі змісту вказаного наказу вбачається, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення стало порушення трудової дисципліни та Правил внутрішнього трудового розпорядку з боку [PERSON] Внаслідок застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення, він був позбавлений грошової винагороди. Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник - зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін ( ч.1 ст. 21 КЗпП України). За змістом ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у строки та в порядку встановленому ст.ст.148-149 цього ж Кодексу. За правилами ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст.ст.147,149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. На виконання ст.ст. 147-149 КЗпП України ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» було отримано від [PERSON] пояснення про порушення ним правил трудової дисципліни. Також позивачем було дотримано місячний строк з дня виявлення дисциплінарного проступку, стягнення було оголошено [PERSON] в наказі і повідомлено йому під розписку. Аналіз вказаних норм трудового права дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов'язків. Крім того, порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця. Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов'язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність. Перелік трудових обов'язків, недотримання чи не виконання яких може бути підставою для застосування стягнень визначається посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Як слідує з матеріалів справи [PERSON] був ознайомлений з Посадовою інструкцією майстра оборотного водопостачання (ділянки № 20) енергетичного цеху 75 енерго-механічного управління, змінами та доповненнями до неї. Положеннями ст. 221 КЗпП України передбачено, що трудові спори розглядаються, зокрема, комісіями по трудових спорах. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору. За приписами ч. 1 ст. 224 КЗпП України визначено, що комісія по трудових спорах є обов'язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях. Комісія по трудових спорах зобов'язана розглянути трудовий спір у десятиденний строк з дня подання заяви. Спори повинні розглядатися у присутності працівника, який подав заяву, представників власника або уповноваженого ним органу. Розгляд спору за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника при розгляді спору від його імені може виступати представник профспілкового органу або за вибором працівника інша особа, в тому числі адвокат. У разі нез'явлення працівника або його представника на засідання комісії розгляд заяви відкладається до наступного засідання. При повторному нез'явленні працівника без поважних причин комісія може винести рішення про зняття цієї заяви з розгляду, що не позбавляє працівника права подати заяву знову в межах тримісячного строку з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Комісія по трудових спорах має право викликати на засідання свідків, доручати спеціалістам проведення технічних, бухгалтерських та інших перевірок, вимагати від власника або уповноваженого ним органу необхідні розрахунки та документи. Засідання комісії по трудових спорах вважається правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин обраних до її складу членів. На засіданні комісії ведеться протокол, який підписується головою або його заступником і секретарем (ст. 226 КЗпП України). Не погодившись з оголошенням догани, 28.09.2016 р. [PERSON] звернувся до Комісії по трудовим спорам, яка діє на підприємстві, із заявою про скасування наказу та повернення його грошової винагороди. Під час проведення 06.10.2016 року засідання Комісії по трудовим спорам, де розглядалася заява [PERSON] про скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, присутні члени комісії визнали, що застосоване відповідачем до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани є необґрунтованим, факти порушення ним Правил внутрішнього трудового розпорядку не знайшли свого підтвердження. Згідно із ст. 227 КЗпП України комісія по трудових спорах приймає рішення більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні. У рішенні зазначаються: повне найменування підприємства, установи, організації, прізвище, ім'я та по - батькові працівника, який звернувся до комісії, або його представника, дата звернення до комісії і дата розгляду спору, суть спору, прізвища членів комісії, власника або представників уповноваженого ним органу, результати голосування і мотивоване рішення комісії. Крім того, відповідно до ст. 226 КЗпП України спори КТС повинні розглядатися у присутності представника власника підприємства або уповноваженого ним органу. У рішенні КТС відсутні відомості про присутність зазначеного представника. Але, відповідно до Протоколу засідання КТС від 06.10.2016 року вбачається, що на засіданні був присутній представник адміністрації - начальник цеху № 75 [PERSON], який надавав пояснення. Також судом було з'ясовано, згідно пояснень представника відповідача, що у супровідному листі на ім'я Генерального директора було помилково зазначено дату рішення як 07.10.2016 року замість вірного - 06.10.2016 року. Згідно положень ст. 227 КЗпП України рішення КТС повинно бути вмотивованим. У рішенні КТС від 06.10.2016 р., в обґрунтування скасування наказу генерального директора № 73-03-С від 15.09.2016 р., міститься посилання на те, що факти порушення [PERSON] трудової дисципліни та п.п. 7.2.1, 3.1.14, 3.1.15, 3.1.17 Правил внутрішнього трудового розпорядку (як підстава для застосування стягнення) не знайшли свого підтвердження, при цьому у Протоколі засідання містяться дані щодо фактів, доказів - опитування свідків з цього приводу. Дослідивши надані докази у сукупності, враховуючи пояснення свідків [PERSON], [PERSON], суд вважає, що провина [PERSON] у діях, викладених у Інформації від 31.08.2016 р. № 13/1-108 «про виявлення ТМЦ у цеху 75» відсутня, отже відсутній склад дисциплінарного правопорушення, через що, Наказ генерального директора № 73-03-С від 15.09.2016 р. про накладення стягнення на [PERSON] правомірно рішенням КТС від 06.10.2016 р. було скасовано в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через їх безпідставність.

Outcome: dismissed