Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області ( далі УПФ) про стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2011 року було задоволено його позов та визнано незаконними дії УПФ по невиконанню з 01 січня 2011 року приписів ст. 51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано відповідача провести йому перерахування додаткової пенсії відповідно до ст. 51 вказаного Закону в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком та провести виплати належних сум відповідно до Закону з 01 січня 2011 року по 18 червня 2011 року з урахуванням раніше виплачених сум. Оскільки до теперішнього часу вказане рішення суду не виконане, вважає, що йому завдано матеріальну шкоду, яку відповідно до статей 22,1166,1173 ЦК України повинен відшкодувати відповідач. Надав суду письмову заяву де просить суд слухати справу за його відсутності (а.с.12). Відповідач, УПФ, надав до суду заперечення про розгляд справи за їх відсутності , просить відмовити в позовних вимогах позивачу в зв'язку з їх безпідставністю. Судовим розглядом встановлено, що постановою Ізюмського міськрайонноо суду Харківської області від 20 липня 2011 року позов [PERSON] до УПФ про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконними дії УПФ по невиконанню з 01 січня 2011 року приписів ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано відповідача провести йому перерахунок додаткової пенсії відповідно до ст. 51 вказаного Закону в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком та провести виплати належних сум відповідно до Закону з 01 січня 2011 року по 18 червня 2011 року з урахування раніше виплачених сум ( а.с.3-4). 15 лютого 2012 року на виконання вищевказаного рішення Ізюмським міськрайонний судом Харківської області було видано виконавчий лист. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ( частина 1 статті 1166 ЦК України). Частиною 1 статті 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. При таких даних суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки дані суми є нічим іншим як заборгованістю по пенсії [PERSON], розрахунок яких наведений в позовній заяві і не є матеріальною шкодою в розумінні статей 1167,1173 ЦК України.

Outcome: dismissed