overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], дошлюбне прізвище «Іванова», є рідною донькою [PERSON], яка померла 17 листопада 2014 року. Заявник та зацікавлена особа в судове засідання не зявились. Згідно поданої заяви, заявник просила розглядати справу без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі. Причини неявки в судове засідання представника зацікавленої особи суду не відомі. Дослідивши докази, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 581634, заявник [PERSON] народилась 25 лютого 1961 року. Її батьками є: батько - [PERSON], мати [PERSON]. Разом з цим, в тексті своєї заяви заявник вказує, що в написанні імя та по батькові її матері було допущено помилки, оскільки її матірю є [PERSON]. [PERSON] померла 17 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 210334. Заявник звернулась з заявою до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про внесення змін до актового запису про народження № 20 від 25 березня 1961 року, складеного виконкомом Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, власне імя та по батькові матері з «Поліна Герасимівна» на «Пелагея Георгіївна». 05 жовтня 2015 року заявнику було відмовлено у внесенні змін до вказаного актового запису. Висновком Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 05 жовтня 2015 року встановлено, що в актовому записі про шлюб № 2 від 10 квітня 1951 року, складений виконкомом Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, що відповідає повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00015813998, значиться власне імя та по батькові нареченої (матері заявника) «Поліна Георгіївна», а прізвище до реєстрації шлюбу «Напольник». В актовому записі про смерть № 34 від 24 листопада 2014 року, складеному виконкомом Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, що відповідає повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00158137666, значиться власне імя та по батькові померлої (матері заявниці) «Пелагея Георгіївна». В архівній копії актового запису про народження № 26 від 22 червня 1929 року, виконком Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, значиться прізвище дитини та матері «Напольникова», батька «Напольников», власне імя дитини «Полагея», власне імя батька дитини «Георгій». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, факт родинних відносин між фізичними особами, встановлюється в судовому порядку. Викладені обставини прямо свідчать про наявність родинних стосунків між заявником та [PERSON], а саме, що [PERSON] є матірю [PERSON] Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 190. На обґрунтування своїх вимог позивач за-значила, що від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність харак-терів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпо-відачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя ра-зом не проживає, спільне господарство не ведеться та сторони не бажають примири-тись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 03 лютого 2007 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23 листопада 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 03 квітня 2015 року. Від шлюбу малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від заробітку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, надав суду пояснення в яких вказав, що допомогу на утримання дитини надав, в даний час у нього народилась друга донька, а тому просить визначити розмір аліментів в розмірі 1/8 частки від заробітку або 1000грн. щомісячно. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дитини, відповідача, який є працездатним, працює в ПАТ «Хмельницьобленерго», має задовільний стан здоров'я, на утриманні має неповнолітню доньку [INFO]. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки, вказавши при цьому, що на даний час в неї фактично створена нова сімя. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Проти надання строку на примирення заперечила, оскільки вважає, що це буде суперечити її інтересам. Відповідач позов визнав і пояснив, що ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування її вимог, дійсно мають місце. На розірвання шлюбу згідний, проти надання строку на примирення також заперечує. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2014 року в якому народилась неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін та відсутність ведення спільного господарства, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити із викладених в ньому підстав, пояснивши при цьому, що протягом останніх трьох років вони разом із відповідачем не проживають та спільного господарства не ведуть, тому й за наданий судом строк до примирення з відповідачем вони не дійшли, у звязку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав і пояснив, що ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування її вимог, дійсно мають місце. На розірвання шлюбу згідний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.05.2004 року, в якому народилась неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 12.02.2016 року сторонам надавався строк для примирення на один місяць, проте, як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін та відсутність ведення спільного господарства, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому на протязі шести місяців вони спільно з відповідачем не проживають та спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Проти надання строку на примирення заперечила, оскільки вважає, що це буде суперечити її інтересам. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2011 року, в якому народився неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін та відсутність ведення спільного господарства, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Абрам`юка Р.Ю. про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 2011 року, в шлюбі є одна неповнолітня дитина. Їхні сімейні стосунки припинено, понад півтора року спільно не проживають, не підтримують шлюбних відносин, миритись не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, миритись не бажає. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вимоги ч.4 ст.174 ЦПК України та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 листопада 2011 року [PERSON], [INFO] та Дудюк ( після реєстрації шлюбу Абрам`юк ) [PERSON], [INFO] у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 33 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія I-НМ № 104581 видане виконкомом Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 19 листопада 2011 року. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейний союз підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. В ч. 3 ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини . Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Встановлено, що сторони понад півтора року шлюбно-сімейні відносини не підтримують, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до Солом'янс ького районного суду м. Києва з позовом до колишнього чоловіка [PERSON] з вимогами про виплату компенсації за її частку у спільному майні подружжя, а саме: транспортних засобів та квартири [ADDRESS]. В подальшому до розгляду суду були прийняті зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю сторін квартири [ADDRESS], та визнання за ним ? частки у праві власності на неї. Ухвалою від 05.09.2017 первісний позов [PERSON] було залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою у судове засідання Позивача та її представника. Свої вимоги Позивач [PERSON] мотивує наступним. У період перебування в шлюбі ним з [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS]. Зазначена квартира, як вважає Позивач, є спільною сумісною власністю Сторін, хоч формально право власності на неї зареєстроване за [PERSON] Відтак, [PERSON] просив квартиру [ADDRESS] визнати спільним сумісним майном Сторін та визнати за ним 1/2 частку у праві власності на неї. У судовому засіданні представник Позивача [PERSON] підтримала позов. Відповідач та її представник до суду повторно не з'явились, хоча про розгляд справи були повідомленими належним чином. За наявності згоди представника Позивача суд вирішив розглядати справу в заочному порядку згідно з положеннями ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, суд встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 грудня 1998 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 квітня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі 11 червня 2002 року ними на підставі договору купівлі-продажу було придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 78,4 кв.м, житловою - 41,40 кв.м. (а.с. 18) Зазначена квартира була зареєстрована на ім'я [PERSON], як сторони договору. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Враховуючи, що квартира була придбана під час перебування сторін у шлюбі, вона є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, незважаючи на факт реєстрації права на неї лише за Відповідачем. Стаття 70 Кодексу встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст.71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Суд не вбачає підстав для відходу від принципу рівності часток подружжя під час поділу майна, а тому приходить до єдино можливого порядку поділу майна в даному випадку шляхом визнання за сторонами по 1/2 частці у праві власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved