Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Виконавчий комітет Вараської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання законної сили рішення суду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що службою у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради підготовлено «Висновок про неможливість передачі малолітнього [PERSON] для подальшого виховання матері [PERSON] та позбавлення її батьківських прав відносно сина» від 07 грудня 2020 року № 1024, який винесено на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 19 січня 2021 року. За результатами розгляду прийнято рішення рекомендувати органу опіки та піклування - виконавчому комітету Вараської міської ради затвердити висновок, щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . 20 січня 2021 року виконавчим комітетом Вараської міської ради прийнято рішення № 18 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] ». Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15 березня 2021 року. Ухвалою суду від 15 березня 2021 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , відкладено підготовче засідання на 06 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 квітня 2021 року. У зв`язку з перебуванням судді у щорічній основній відпустці судове засідання 19 квітня 2021 року не відбулось, справу призначено до судового розгляду на 21 квітня 2021 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з викладених в позовній заяві підстав, просила їх задовольнити. Зазначила, що аліменти на утримання малолітнього [PERSON] просить стягнути на користь опікуна [PERSON] з дня звернення до суду. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без її участі. Просить лишити її материнських прав на її малолітнього сина [PERSON] так як на даний час не в змозі утримувати та забезпечувати його належними умовами та грошовим забезпеченням. Просить призначити їй мінімальну виплату аліментів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про проведення судового засідання без її участі. Просить позбавити [PERSON] материнських прав, оскільки вона не в змозі забезпечувати малолітнього [PERSON] належними умовами та утримувати матеріально і призначити їй мінімальну виплату аліментів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 серпня 2012 року РАЦС сектору Ботаніка, мун. Кишинів, Республіка Молдова, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Про батька дитини запис відсутній (а.с.8). Правильність перекладу свідоцтва про народження засвідчено перекладачем з румунської мови [PERSON] . Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Кузнецовської міської ради від 04 жовтня 2012 року № 96 у зв`язку з тим, що згідно повідомлення КМВ УМВСУ в Рівненській області від 02 жовтня 2012 року № 54/9527 [PERSON] взято під варту у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи, її малолітнього сина [PERSON] взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради від 23 листопада 2012 року № 204 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14). Згідно розпорядження голови Рокитнівської районної державної адміністрації № 419 від 21 грудня 2012 року над малолітнім [PERSON] встановлено опіку, опікуном призначено [PERSON] , [INFO] , яка проживає в селі Кам`яне Рокитнівського району Рівненської області (а.с.15). Як убачається із довідки про звільнення серії ТЕР № 0614 [PERSON] , яка відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.115 п.4, 6, 11, 12 КК України з 02 жовтня 2012 року по 03 серпня 2020 року, звільнено з державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» на підставі ухвали Збаразького районного суду від 24 липня 2020 року на підставі ст.81 КК України (а.с.18). У довідці зазначено, що [PERSON] прямує до місця проживання с. Кам`яне Рокитнівського району Рівненської області. 10 вересня 2020 року [PERSON] в приміщенні служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради написала заяву про те, що наміру повертати дитину не має та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON] (а.с.16). Згідно акту служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради від 24 листопада 2020 року під час бесіди засобами мобільного зв`язку за номером [NUMBER] , яка проведена 24 листопада 2020 року завідувачем сектору опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради Самохіною О.М. з [PERSON] в присутності начальника служби [PERSON] , відповідач повідомила, що на даний час проживає в смт. Рокитне, деколи їздить в с. Кам`яне, де бачиться із своїм сином. Наміру забирати його з сім`ї опікуна немає, оскільки не працевлаштована, не має постійного місця проживання та засобів для існування. На даний час не може дбати про дитину, забезпечувати та проживати із нею. Планує незабаром виїхати на роботу та постійне місце проживання за кордон (орієнтовно до Республіки Польща). Можливо в подальшому, якщо налагодить своє життя та побут, звернеться із заявою про поновлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.с.20). На запит Служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради відділом реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради надано відповідь № 1095/15-06 від 21 вересня 2020 року, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 03 березня 1989 року по даний час (а.с.19). Головою правління «ОСББ Вараш 13» 01 грудня 2020 року надано характеристику [PERSON] відповідно до якої [PERSON] фактично не проживає за адресою [ADDRESS] , на загальні збори співвласників не з`являється, квартира постійно здається в оренду (а.с.37). 19 листопада 2020 року за № 755/03-03 у Службі у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради зареєстровано пояснення опікуна [PERSON] від 05 листопада 2020 року у яких зазначено, що [PERSON] у липні-серпні 2020 року проживала разом з ними, оскільки немає засобів для проживання, шукає можливості заробити, але утримувати дитину не може. Просить залишити право опіки за нею (а.с.30). У матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 05 листопада 2020 року адресована начальнику Служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради у якій він просить залишити його жити з [PERSON] в с. Кам`яне Рокитнівського району Рівненської області (а.с. 31). У листі Кам`янського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» № 77 від 04 грудня 2020 року зазначено, що з учнем 5 класу Кам`янського НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів - ДНЗ» [PERSON] проведено бесіду в присутності практичного психолога [PERSON] , соціального педагога [PERSON] , класного керівника [PERSON] , уповноваженого з прав дитини [PERSON] . У ході бесіди виявлено, що [PERSON] знає свою біологічну матір, оскільки він з опікуном відвідували її під час перебування [PERSON] в Рівненському слідчому ізоляторі, а після звільнення в період з 24 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року постійно проживала в родині опікуна. Мати ставиться до хлопчика з його слів та слів опікуна [PERSON] добре. [PERSON] має бажання проживати з опікуном, яку називає бабусею і членами її родини, яких вважає своїми родичами, оскільки знає, що мамі потрібно працевлаштуватись на роботу і мама має намір шукати таку роботу за кордоном, а отже проживати з нею на даний час він не може [PERSON] за час навчання [PERSON] в Кам`янському НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів - ДНЗ» ні з ким з працівників навчального закладу, крім директора школи, яка є і опікуном малолітнього [PERSON] , не спілкувалася (а.с.39). Відповідно до Висновку служби у справах дітей Рокитнівської райдержадміністрації про стан утримання та виховання дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] у сім`ї опікуна за 2019 рік, дитина разом з опікуном проживають в с.Кам`яне Рокитнівського району Рівненської області в одноповерховому будинку, загальна площа якого 80 кв.м. Будинок не газифікований, з пічним опаленням, складається з веранди, кладової, кухні та 4-х житлових кімнат, які омебльовані сучасними меблями, водопостачання - колодязь. Сім`я займається веденням підсобного господарства: свині, корова, птиця, користується земельною ділянкою 0,35 га. Створені добрі умови для проживання, навчання та виховання дитини: має власну кімнату, ліжко для спання, місце для навчання, місце для особистих речей. Дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям, повноцінним харчуванням, предметами особистої гігієни, канцелярським приладдям, спортивним одягом. [PERSON] отримує соціальну допомогу як опікун. Допомога надходить на рахунок, який відкритий на ім`я опікуна. Отримані кошти використовує згідно потреб дитини: на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, медикаментів, на навчання та оздоровлення дитини. Зловживань по використанню коштів з боку опікуна не виявлено. На основі наданої інформації та власних спостережень, служба у справах дітей Рокитнівської районної державної адміністрації зробила висновок, що [PERSON] проживає у належних умовах, опікун, [PERSON] добросовісно виконує свої обов`язки по вихованню дитини (а.с.38). Відповідно до підпункту 14 п.27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові. Служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі заяви матері, батька, які повернулися з місць позбавлення волі, про повернення їм дитини обстежує їх житлово-побутові умови, перевіряє наявність або відсутність заробітку чи іншого доходу, про що складає відповідний акт, звертається до закладу, установи чи організації, що надає соціальні послуги дітям і сім`ям з дітьми (далі - соціальний заклад), та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки їх потреб з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею та готує висновок районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері чи батькові. Якщо за результатами розгляду питання про можливість передачі дитини матері, батькові, які повернулися з місць позбавлення волі, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади зробить висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також v разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини. Службою у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради підготовлено Висновок про неможливість передачі малолітнього [PERSON] для подальшого виховання матері, [PERSON] та позбавлення її батьківських прав відносно сина № 03-03/1024 від 07 грудня 2020 року (а.с.21-22). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 19 січня 2021 року прийнято рішення рекомендувати органу опіки та піклування - виконавчому комітету Вараської міської ради затвердити висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] (а.с.23-24). [PERSON] на засідання комісії запрошувалась засобами мобільного зв`язку, однак пояснила, що не зможе бути присутньою у визначений день та час, про причини неявки повідомила. 20 січня 2021 року виконавчим комітетом Вараської міської ради прийнято рішення №18 Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] (а.с.25) Із змісту висновку випливає, що для захисту інтересів малолітньої дитини є доцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.с.26-27). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані також піклуватися про фізичний розвиток дитини, який, в свою чергу, тісно пов`язаний зі здоров`ям дитини. У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належного умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з нього та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своє ї дитини. Згідно ст. 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природніх здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини(стаття 166 СК України). Судом встановлено, що відповідач не спроможна забезпечити дитині належного піклування, утримання та виховання, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина. Опікун [PERSON] добросовісно виконує свої обов`язки по вихованню дитини та просить залишити малолітнього [PERSON] під її опікою. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні «Мамчур проти України» (заява 10383/09), Європейський суд з прав людини зробив висновок, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. В даній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи. Суд наголошує, що позбавлення батьківських прав не є виключно безстроковим і відповідач має право на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169). Враховуючи викладене, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , підлягає задоволенню. Згідно із ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку малолітнього [PERSON] з відповідача на користь особи під опікою якої перебуває малолітній [PERSON] необхідно стягнути аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 %. прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення ним повноліття. На підставі ст.141 ЦПК з відповідача та користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 816 грн.

Outcome: approved