Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

В грудні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги\~ мотивовані тим, що сторони перебували в шлюбі, який було розірвано між ними відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03.07.2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, жодним чином не приймає участі у вихованні дитини. В зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03.07.2015 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшила позовні вимоги, надавшиписьмову заяву, відповідно до якої просила суд стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 06.12.2017 року. Не заперечила щодо заочного розгляду справи.\~ Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є доведеним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який було розірвано між ними відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03.07.2015 року (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , де батьком записано відповідача [PERSON] (а.с. 4). Дитина [PERSON] зареєстрований та проживає разом із позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, а саме вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитина має повних 9 років), матеріальне становище позивачки, яка на даний час не працює, суд вважає, що позивачка [PERSON] самостійно не може забезпечити необхідне утримання сина, його фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідач [PERSON] зі слів позивачки є здоровою, працездатною особою, має постійну роботу та щомісячний дохід, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , а також зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні 9-річного сина, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позовної заяви, а саме з 06.12.2017 року. Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України. Оскільки позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved