Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами до КП «Житлогосп» та [PERSON] , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є ВАТ завод «Агромаш», і просить суд зобов`язати КП «Житлогосп» повернути 11 контейнерів, які зображені на фотографіях, на місце, звідки вони, на думку позивача, були викрадені (вивезені). ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позивач зазначає, що на момент захоплення ВАТ завод «Агромаш» (код ЄДРПОУ 00901476) 21 грудня 2011 року на площадці біля прохідної зберігалось 11 залізничних контейнерів: 9 штук - п`ятитонних, 2 штуки - трьохтонних, в яких зберігалось майно ВАТ завод «Агромаш». 12 квітня 2012 року ухвалою Господарського суду Кіровоградської області було забезпечено позов по справі № 5013/233/12 шляхом накладення арешту на усе майно цілісного майнового комплексу ВАТ завод «Агромаш». На думку позивача, директор КП «Житлогосп», яке було учасником справи №5013/233/12, знаючи про існуюче обмеження, ігнорував його і вчинив дії щодо подальшого відчуження майна ВАТ завод «Агромаш», переданого йому на зберігання. Позивач зазначає, що з матеріалів кримінального провадження №42012120070000002; №42013120070000002, з одинадцятим томом якого він ознайомлений 07 листопада 2017 року, йому стало відомо, що вже після початку досудового розслідування кримінального провадження №42012120070000002; №42013120070000002 по факту розкрадання майна ВАТ завод «Агромаш» за ч. 5 ст. 191 КК України, за вказівкою директора КП «Житлогосп» [PERSON] з охоронюваної КП «Житлогосп» території цілісного майнового комплексу ВАТ завод «Агромаш» було вивезено 11 залізничних контейнерів, які були розміщені в м. Олександрії біля будинків за адресами: пр. Соборний, 97, - один контейнер; пр. Соборний, 99, - два контейнери; вул. Червонокозача, 43, - один контейнер; вул. Червонокозача, 45, - один контейнер; пл. Кірова, 2, - один контейнер; вул. Червоностудентська, 45, - один контейнер; вул. Кременчуцька, 30, - один контейнер; вул. 50 років Жовтня, 3, - один контейнер; вул. 50 років Жовтня, 5, - один контейнер; пр. Соборний, 7, - один контейнер, які мешканці будинків почали використовувати для збирання сміття. Позивач зазначає, що право власності на контейнери за ВАТ завод «Агромаш» встановлено постановою ВГСУ по справі № 5013/233/12. Факт відсутності контейнерів на території заводу встановлений актом державного виконавця від 23 березня 2015 року. На думку позивача, такими діями [PERSON] та КП «Житлогосп» було нанесено прямої матеріальної шкоди майновим інтересам ВАТ завод «Агромаш» в сумі 110 000 грн., враховуючи ціну одного контейнера в 10 000 грн. Позивач є акціонером ВАТ завод «Агромаш» - має у власності 43 720 акцій, що складає 3,2245 % від загальної кількості акцій, і вважає, що діями [PERSON] та КП «Житлогосп» нанесено шкоди і його особистим матеріальним інтересам. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ У судове засідання представник КП «Житлогосп» та [PERSON] не з`явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. В заяві від 16 квітня 2018 року представник КП «Житлогосп» зазначив про те, що позовні вимоги [PERSON] вони не визнають в повному обсязі. Представник третьої особи ВАТ завод «Агромаш» в судове засідання не з`явився, направив письмове пояснення, в якому підтримав позовні вимоги [PERSON] та зазначив, що контейнери, які розташовані в м . Олександрії біля будинків за адресами: пр. Соборний , 97 , - один контейнер; пр. Соборний, 99, - два контейнери; вул. Червонокозача, 43 , - один контейнер; вул. Червонокозача, 45, - один контейнер; пл. Кірова, 2, - один контейнер; вул. Червоностудентська, 45, - один контейнер; вул. Кременчуцька, 30, - один контейнер; вул. 50 років Жовтня, 3, - один контейнер; вул. 50 років Жовтня, 5, - один контейнер; пр. Соборний, 7, - один контейнер, є тими самими контейнерами, які були, на його думку, викрадені КП «Житлогосп» з території ВАТ завод «Агромаш». ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 29 січня 2018 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2018 року по справі була призначена судово-товарознавча експертиза. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Згідно договору про взаємні права та обов`язки №3 від 10 червня 2011 року, укладеного між ВАТ «Завод Агромаш» та [PERSON] , узгодженого з ТОВ «Ремонтно-механічний завод», ВАТ «Завод Агромаш» передав [PERSON] дев`ять п`ятитонних та два трьохтонних контейнери, всього одинадцять штук, зображених на фото, а [PERSON] у свою чергу зобов`язався погасити заборгованість ВАТ завод «Агромаш» перед ТОВ «Ремонтно-механічний завод» в сумі 60 000 грн. Вказані одинадцять контейнерів були передані на зберігання ВАТ завод «Агромаш» під повну матеріальну відповідальність та була визначена загальна вартість переданих контейнерів - 110 000 грн, що підтверджується зберігальною розпискою. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що з 02 червня 2010 року по 30 грудня 2011 року працювала в ТОВ «Ремонтно-механічний завод» і їй було відомо, що на території ВАТ завод «Агромаш» на зберіганні знаходилось майно [PERSON] , в тому числі одинадцять контейнерів. 21-22 грудня 2011 року відбувся рейдерський захват приміщень та території ВАТ завод «Агромаш», після чого [PERSON] та [PERSON] шляхом надання вказівок підлеглим було вчинено крадіжку рухомого майна з території та приміщень підприємства. Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року по справі було призначено судово-товарознавчу експертизу з метою визначення ідентичності контейнерів, які зображені на фотографіях, наданих позивачем, тим, що були придбані позивачем 10 червня 2011 року за договором №3. Листом директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05 лютого 2019 року було повідомлено про неможливість проведення експертизи, оскільки ні в договорі №3, ні в додатку до нього не відображено ідентифікаційні номери контейнерів, їх індивідуальні параметри та характеристики. Крім того, позивач не надав докумнтів необхідних для проведення експертизи. ОЦІНКА СУДУ До суду не надано докази, які підтверджують факти викладені у позовній заяві, а також докази, які доводять право власності позивача щодо контейнерів з визначеними індивідуальними ознаками. Більш того, позивач не надав документів експерту з метою проведення призначеної судом експертизи, що дає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. НОРМИ ПРАВА Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 Цивільного кодексу України, визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Доводи позивача про те, що згідно матеріалів кримінального провадження №42012120070000002; №42013120070000002 до зникнення належних йому контейнерів з території ВАТ завод «Агромаш» причетний директор КП «Житлогосп» [PERSON] , суд вважає безпідставними, оскільки доказів про те, що у даному кримінальному провадженні постановлено обвинувальний вирок, який набрав законної сили позивачем не надано. З наведених підстав суд не приймає до уваги і пояснення свідка [PERSON] Копії нотаріально посвідчених заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що їм відомо, що [PERSON] передав на зберігання ВАТ завод «Агромаш» одинадцять контейнерів, які на теперішній час знаходяться на території міста Олександрії і є тими контейнерами, які належать [PERSON] , суд не приймає як належні докази, оскільки пояснення наданні не в судовому засіданні. Крім того, зазначені особи не пояснили, за якими характерними особливостями вони впізнали контейнери, що розташовані на території м. Олександрії, як такі, що належали [PERSON] , враховуючи, що контейнери перефарбовані. Копії постанов господарських судів України та копію акту державного виконавця від 23 березня 2015 року суд не приймає як докази, оскільки вони стосуються майна саме ВАТ завод «Агромаш», а не [PERSON] . Отже, враховуючи, що позивачем не надано жодного доказу заволодіння відповідачами та знаходження у їх володінні належних позивачу одинадцяти контейнерів, а згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, у позовних вимогах необхідно відмовити. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати необхідно віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed