Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як органу опіки та піклування, звернувся до суду з позовом в якому просить відібрати від матері [PERSON] її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей. Позов мотивує тим, що відповідачка неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно двох своїх малолітніх дітей. Так, [PERSON] має на вихованні двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] у лютому 2019 року помер. В 2015 році [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.307 КК України та за угодою про визнання винуватості засуджено до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На час постановлення вироку суду [PERSON] мала на вихованні малолітнього сина [PERSON] , відносно якого рішенням суду в 2018 році була позбавлення батьківських прав. Після народження старшої дочки [PERSON] , в 2016 році родина відповідача була поставлена на облік у службі у справах дітей та міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як родина яка потрапила в складні життєві обставини в зв`язку з вживанням батьками наркотичних засобів. Однак, профілактична та роз`яснювальна роботи щодо налагодження стосунків у родині та про відповідальне ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, які були проведені фахівцями з соціальної роботи, позитивних результатів не дали, і [PERSON] і її нині покійний чоловік, батько дітей, продовжували вживати та зберігати наркотичні засоби та вести асоціальний спосіб життя. Листом від 03.04.2017 року завідувач амбулаторії №7 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» повідомила міський центр соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді про те, що [PERSON] не виконує рекомендації лікарів, не проходить щомісячні огляди у лікарів для оцінки психо-фізичного розвитку дитини, тим самим не виконує свої обов`язки щодо охорони здоров`я дочки [PERSON] . Після втручання працівників соціальної служби, мати відвідала дитячу лікарню. Через свій асоціальний спосіб життя родина відповідача постійно змінювала місце проживання на території м.Олександрія. В той час коли [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , то змушувала мешканців будинку викликати працівників поліції та звертатись до соціальних служб. Під час відвідування родини [PERSON] не було виявлено ознак небезпеки для дітей, останні були забезпечені продуктами харчування та одягом. Після смерті батька дітей відповідач продовжувала вести асоціальний спосіб життя. В 2019 році [PERSON] було засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі і окремою ухвалою суду було вирішено передати дітей останньої органу опіки та піклування, однак ухвалою Кропивницького апеляційного суду вирок було змінено, [PERSON] було призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, та скасовано ухвалу суду щодо передачі малолітніх дітей органові опіки та піклування. За рекомендацією служби у справах дітей [PERSON] разом з обома дітьми перебувала на обстеженні в дитячій лікарні. Під час обстеження у старшої дочки відповідача було виявлено розлади, пов`язані з психологічним розвитком, після чого дитину було направлено до Пантаївського спеціального дитячого будинку, де остання перебувала з липня 2019 року по лютий 2020 року. Стан дитини за час перебування в дитячому будинку покращився на краще, що навіть підтверджувала відповідач, однак остання у лютому 2020 року забрала дитину з закладу і її розвиток припинився. Крім того, у грудня 2019 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення з дитячої лікарні про те, що [PERSON] не з`являється з меншою дитиною на медичні огляди, не співпрацює з дільничним лікарем, не відповідає на телефонні дзвінки, що на думку дільничного лікаря, свідчить про невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо охорони здоров`я малолітньої дочки [PERSON] . І знову тільки після втручання служби у справах дітей дитина була оглянута в дитячій лікарні. У квітня 2020 року відносно [PERSON] знову було порушено кримінальне провадження за ч.2 ст.309 КК України .23.06.2020 року до служби у справах дітей Олександрійської міської ради надійшло подання начальника Олександрійського відділу поліції щодо вилучення малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з родини.25.06.2020 року вказане подання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. [PERSON] була запрошена на засідання комісії та надала свої пояснення щодо вживання наркотичних препаратів. За наслідками розгляду подання комісія прийняла рішення про доцільність відібрання малолітніх дітей у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав відносно останніх. Крім того, [PERSON] було рекомендовано пройти відповідний курс лікування. Актом медичного обстеження від 13.05.2020 року підтверджено, що [PERSON] страждає на наркоманію та потребує протинаркоманійного лікування. Враховуючи викладене, вважає, що [PERSON] як особа, яка схильна до вживання наркотичних препаратів, не може виконувати батьківські обов`язки в повній мірі, не може забезпечити своїм малолітнім дітям належних умов для їх розвитку та негативно впливає на їх формування. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Батьком дітей є [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Як свідчить лист головного лікаря МК ЛПЗ «Міська лікарня №1 м.Олександрія» від 29.06.2016 року, адресований начальнику відділу у справах дітей та молоді Олександрійської міської ради, [PERSON] [INFO] о 17год. 05хв. народила живу, доношену дівчинку. Після пологів через вікно в палаті вилізла та пішла додому, побила свого чоловіка, внаслідок чого був викликаний наряд поліції та складено акт. На підставі викладеного просить взяти під соціальний супровід сім`ю [PERSON] та вирішити подальшу долю дитини. Відповідно до листа завідуючої амбулаторії №7 КЗ «Центр первинно медико-санітарної допомоги м.Олександрії» від 03.04.2017 року №508, [PERSON] неодноразово запрошувалась разом з дитиною на прийом до лікаря та для проведення профілактичних щеплень, але кожного разу остання відмовлялась посилаючись то на погодні умови , то на свою хворобу. Крім того, [PERSON] написала заяву про те, що вона не має змоги приходити з дитиною до дитячої лікарні до березня 2017 року. Причина неявки на щомісячний профілактичний огляд в дитячу поліклініку невідома, таким чином мати не виконує свої обов`язки по охороні здоров`я дитини. Згідно листа головного лікаря МК ЛПЗ «Міська лікарня №1 м.Олександрія від 11.01.2019 року(вих.№111), адресованого начальнику відділу у справах дітей та молоді Олександрійської міської ради, в акушерському відділенні знаходилась породілля [PERSON] , яка народила вдома живу дівчинку. [PERSON] поступила до відділення без документів, дата народження та адреса місця проживання записані з її слів. На обліку в жіночій консультації не перебувала. При цьому, [PERSON] перебуває на обліку в соцслужбі, страждає на наркоманію, нікотинозалежна. Головний лікар закладу просив продовжити соціальний супровід родини [PERSON] та вирішити подальшу долю дитини. Після консультації в нарколога 11.01.2019 року [PERSON] було рекомендовано після виписки з роддому звернутись у програму ЗПТ, оскільки остання постійно вживає наркотичні засоби, має синдром залежності. Згідно доповідної завідуючої амбулаторії №7 КЗ «Центр первинно медико-санітарної допомоги м.Олександрії» від 24.04.2019 року №54, [PERSON] зі старшою дочкою не з`являється в лікарню. З`являтись на профілактичні огляди, здачу аналізів та профілактичні щеплення відмовляється, мотивуючи неявку то поганими погодними умовами то своїми хворобами. Вказані причини неявки є неповажними. Таким чином, [PERSON] не виконує свої обов`язки по охороні здоров`я дитини. З меншою дочкою [PERSON] лише один раз, 14.02.2019 року, прийшла на огляд дитини . Після чого, коли дитині було 2 та 3 місяці, на огляд до лікарні з дитиною приходила подруга [PERSON] - [PERSON] , яка тимчасово проживає в двокімнатній квартирі відповідача разом з трьома своїми дітьми. Відповідно до довідки Олександрійського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 04.06.2019 року №178/01-13 сім`я [PERSON] знаходилась під соціальним супроводом в центрі з 09.09.2016 року по 26.10.2017 року. Соціальний супровід було припинено через невиконання умов договору [PERSON] , однак сім`я до цього часу перебуває на обліку, як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. З вказаною сім`єю систематично проводились соціально-профілактичні бесіди щодо ведення здорового способу життя, відповідальності батьків за життя та здоров`я дітей, належного виконання батьківських обов`язків та дотримання житлових-побутових умов проживання. Діти залучались до культурологічних святкових заходів, але батьки не знаходили можливості їх відвідати. Влітку 2018 року внаслідок недбалого ставлення до старшого сина від попередніх стосунків [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до «Джерела життя». Матір дітей було направлено на проходження реабілітації від наркозалежності в БФ «Шлях до життя», але вона відмовилась. В письмовому вигляді зобов`язувалася дотримуватися рекомендацій лікарів та співпрацювати з фахівцями із соціальної служби. На контакт йшла, але вимоги фахівців не виконувала. Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 26.06.2019 року [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: розлад експресивної мови. Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: гіпохромна анемія. Відповідно до довідки КДНЗ «Спеціальний дитячий будинок» від 17.07.2019 року №50, з 17.07.2019 року в закладі на повному державному утриманні за заявою матері [PERSON] буде перебувати [PERSON] , [INFO] . 23.12.2019 року(вих.№169) лікар-педіатр КЗ «Центр первинно медико-санітарної допомоги м.Олександрії» [PERSON] звернулась до начальника управління у справах дітей з доповідною, відповідно до зазначила , що [PERSON] , яка є матір`ю двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не з`являється в лікарню. З`являтись на профілактичні огляди, здачу аналізів та профілактичні щеплення відмовляється, мотивуючи то погодними умовами, то своїми хворобами. Вказані причини неявки є неповажними. На телефоні дзвінки не відповідає. Діти не привиті за віком. Таким чином, [PERSON] не виконує свої обов`язки по охороні здоров`я дітей. Крім того, 23.12.2019 року лікарем-педіатром КЗ «Центр первинно медико-санітарної допомоги м.Олександрії» [PERSON] до Центру соціальних служб у справах дітей, сім`ї та молоді подано повідомлення аналогічного змісту(вих.№170). Згідно довідки КДНЗ «Спеціальний дитячий будинок» від 15.01.2020 року №4, у закладі за заявою [PERSON] з 19.07.2019 року перебуває [PERSON] , [INFO] . На вихідні та канікули дитина перебуває дома з мамою. Профілактичні огляди в закладі за планом проводяться двічі на рік (листопад, квітень). Профілактичний огляд [PERSON] пройшла 20.11.2019 року. Щеплення проводяться відповідно календаря щеплень. За інформацією, наданою Олександрійським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 16.07.2020 року, родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з жовтня 2016 року по жовтень 2017 року у зв`язку із перебуванням у складних життєвих обставинах та неналежним виконанням батьківських обов`язків, та по теперішній час знаходиться на обліку. За час супроводу родини були неодноразово виявлені критичні ситуації в результаті чого були викликані працівники поліції, завдяки чому мати з дітьми були влаштовані в дитячу лікарю. До [PERSON] постійно приходять сторонні особи, разом з якими вона вживає наркотичні засоби. Сусіди неодноразово скаржились на гарячу лінію з приводу того, що [PERSON] не слідкує за своїми дітьми, не годує їх, не водить на прогулянки, діти брудні, в помешканні антисанітарні умови проживання. Під час відвідування вказаної родини, цивільний чоловік [PERSON] щоразу перешкоджав доступу до приміщення. Родині надавалась психологічна та матеріальна допомога, проводились консультації та бесіди, однак [PERSON] відмовляється виконувати всі рекомендації соціальних працівників. Крім того, [PERSON] неодноразово відмовлялась від проходження лікування від наркотичної залежності. Зазначене свідчить про те, що в даній сім`ї не створені повноцінні умови для життя, виховання та розвитку дітей. В поданні начальника Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 23.08.2020 року зазначено, що вироком Олександрійського міськрайонного суду від 02.04.2019 року [PERSON] визнано винною за ч.2 ст.307 КК України та призначено їй покарання у виді 6 років позбавлення волі, ухвалою Кропивницького апеляційного суду вирок було змінено, [PERSON] було призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. 24.04.2020 року на підставі ухвали суду від 23.04.2020 року за адресою місця проживання [PERSON] було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено наркотичні речовини. За даним фактом [PERSON] було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а справу направлено до суду. При цьому, на утриманні [PERSON] , має двох малолітніх дітей, батько останніх помер. Враховуючи викладене, просить вирішити питання про вилучення малолітніх дітей з родини, оскільки [PERSON] не виправляється, а тому в разі вчинення нею подальших правопорушень може виникнути загроза життю та здоров`ю дітей. Крім того, просить вирішити питання про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав і вжити належних заходів щодо влаштування дітей, та, в разі необхідності, встановити над ними опіку. Згідно довідки Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 22.07.2020 року №14224/113-20, відносно [PERSON] порушувались чотири кримінальні справи: ЄРДР № 12015120070000690 від 06.03.2015 року за ч.2 ст.309 КК України; ЄРДР №120181200700002579 від 13.09.2018 року за ч.2 ст.307 КК України; ЄРДР № 12019120070000234 від 31.01.2019 року за ч.2 ст.307 КК України; ЄРДР №12020120070000877 від 29.04.2020 року за ч.2 ст.309 КК України. До адміністративної відповідальності [PERSON] не притягувалась. До Олександрійського ВП відносно неодноразово надходили скарги щодо вживання [PERSON] наркотичних засобів та їх розповсюдження. Разом з тим, як свідчить інформація, яка була надана Олександрійським ВП 27.11.2016 року, відносно [PERSON] було складено два протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.184 КУпАП, тобто за неналежне виконання батьківських обов`язків, а саме: протокол №2282 від 14.07.2017 року та протокол №2516 від 07.08.2017 року. Згідно акту медичного огляду від 13.05.2020 року [PERSON] страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Потребує протинаркоманійного лікування, протипоказань до такого лікування не виявлено. Вироком Олександрійського міськрайонного суду від 02.04.2019 року [PERSON] було засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі. Окремою ухвалою суду від 02.04.2020 року порушено питання перед Службою у справах дітей Олександрійської міської ради про необхідність влаштування дітей обвинуваченої [PERSON] та встановлення опіки над ними. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.10.2019 року вирок Олександрійського міськрайонного суду від 02.04.2019 року було змінено в частині призначеного покарання, [PERSON] було призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, та скасовано ухвалу суду про встановлення опіки над малолітніми дітьми [PERSON] . Олександрійська міська рада як орган опіки та піклування своїм висновком від 04.08.2020 року №175/9/10/3 вважає за доцільне відібрати у [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав відносно останніх, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей на користь тих осіб чи закладу де будуть перебувати діти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює соціальним працівником. Відповідачка перебуває на обліку у службі по справам дітей. Неодноразово перевірялися умови проживання дітей відповідачки. Встановлено, що до [PERSON] часто приходили невідомі особи, які вживали наркотичні засоби. Часто на відповідачку скаржилися її сусіди через неналежне відношення останньої до своїх дітей. З відповідачкою проводилася роз`яснювальна робота. Неодноразово їх не пускали в квартиру відповідачки, щоб перевірити умови проживання дітей. Коли ж вони потрапляли в квартиру, то було видно, що відповідачка перебувала в стані наркотичного сп`яніння, діти були недоглянуті. При перевірці встановлено було, що діти не мають ліжок, сплять на підлозі на матрацах. Відповідно до статті 51 Конституції України,статті 5 СК України,держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків , встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Відповідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду встановлено, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Відповідно до п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так, судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, оскільки не створила належні побутові умови проживання, не піклується про них, про їх здоров`я, не приймає участі в їх житті та вихованні. Крім того, відповідачка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язанні з незаконним обігом наркотичних засобів. На даний час в Олександрійському міськрайонному суді на розгляді перебуває кримінальна справа відносно [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.309 КК України. Тому суд вважає, що позовні вимоги про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Враховуючи викладене, суд переконаний, що така міра виховного характеру як відібрання дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав буде сприяти більш відповідальному батьківському ставленню відповідачки до виховання та утримання дітей.

Outcome: approved