Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

В жовтні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору № 5112955 від 22. 11. 2006 року, внаслідок чого станом на 09. 09. 2012 року утворилась заборгованість в сумі 169 381,48 дол. США та 272 281,75 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22. 01. 2013 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18. 09. 2013 року, скасовано заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22. 01. 2013 року, справу призначено до нового розгляду. В процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 5112955 від 22.11.2006 у сумі 215 194,67 дол. США та 272 281,75 грн. Представник ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримує та просить суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка вмотивована тим, що представник відповідача дізнався про дату судового засідання лише за один день до засідання, в зв'язку з чим він не має змоги вчасно підготуватись до засідання, а також тим, що представник відповідача в день судового засідання має бути присутнім в м. Фастові в органах прокуратури. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого неможливістю явки в судове засідання. Представником відповідача [PERSON] не було надано до суду будь-яких доказів на підтвердження обставин викладених в клопотанні про відкладення розгляду справи, в зв'язку з чим суд вважає неявку представника відповідача [PERSON] в судове засідання неповажною та вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 22. 11. 2006 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 5112955 (а.с. 18-22). Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 128 700,00 дол. США для придбання нерухомості, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільова призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит позивачу в порядку та у строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 22. 11. 2026 року. Відповідач зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, які встановлено графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який встановлено в додатку № 1 до кредитного договору. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 11,90% річних, а п. 3.1.2. кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються, виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом, протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно. Вбачається, що позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання, передбачені кредитним договором - своєчасно та в повному обсязі надав грошові кошти відповідачу, шляхом переказу суми кредиту з позичкового рахунку на картковий рахунок відповідача, відповідно до п. 2.3.2. кредитного договору, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 256170703 від 22. 11. 2006 року (а.с. 23). Згідно з додатковою угодою №7579428 від 21. 04. 2009 року відповідачу видано 42 887,56 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором (першим траншем) та надано відстрочку погашення заборгованості за кредитом, про що внесено до графіку відповідні зміни (а.с. 24-26). Процентна ставка за користування другим траншем кредиту складає 19,00% річних. Вбачається, що відповідач починаючи з 21. 04. 2009 року не \-виконує зобов'язань за кредитним договором, в зв'язку з чим, зазначена подія була кваліфікована позивачем як подія, яка передбачена пп.1 п. 3.5.7. кредитного договору, яка виявилась в затриманні сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом на строк понад 1 (один) календарний місяць. Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов'язаний сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Вбачається, що в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № 5113030, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку позивачу квартиру [ADDRESS] (а.с. 31-38). Відповідач не поновив дію договору страхування майна громадян, чергові страхові платежі, встановлені п. 5 вищезазначеного договору, не сплатив. Згідно з п. 5.4. кредитного договору за кожний випадок порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договору страхування, відповідач зобов'язаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. Встановлено, що позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом, проте відповідачем вона була залишена без реагування (а.с. 40-42). Вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 5112955 від 22. 11. 2006 року станом на 30. 06. 2015 року становить 215 194,67 дол. США та 272 281,75 грн., які складаються із: заборгованість за сумою кредиту - 124 468,31 дол. США; 90 726,36 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 22. 11. 2009 року по 09. 09. 2012 року; пеня - 180 728,76 грн.; штраф за порушення обов'язків, передбачених п. 4.3.5. кредитного договору - 10 286,99 грн.; штраф за невиконання умов страхування предмета іпотеки - 81 266,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором в наслідок чого станом на 30. 06. 2015 року відповідач має непогашену заборгованість в сумі 215 194,67 дол. США та 272 281,75 грн. Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3219 грн.

Outcome: approved