Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

В жовтні 2014 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 1996 р.по 2013 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON],[INFO] Після розірвання шлюбу між сторонами,дитина постійно проживає з позивачкою на знаходиться на її утриманні. На теперішній час [PERSON],якому [INFO].виповнилося 18 років,навчається у Запорізькому Національному Університеті на 1 курсі денного відділення факультету соціальної педагогіки та психології,термін навчання з 01.09.2014 р.по 30.06.2018 р. Посилаючись на те,що син сторін в зв*язку з навчанням потребує матеріальної допомоги,позивач не працює та не може самостійно утримувати сина,відповідач має можливість приймати участь в утриманні сина на час його навчання,однак від цього ухиляється, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно,починаючи з 01.09.2014 р.на весь період навчання, до 30.06.2018 р. Ухвалою суду від 21.11.2014 р.до розгляду у даній справи був прийнятий позов [PERSON] як третьої особи,яка заявила самостійні вимоги. Ухвалою суду від 21.11.2014 р.позов [PERSON] був залишений без розгляду. В позові [PERSON]вказує,що відповідач [PERSON].є його батьком, працює та має доходи,проте не надає сину матеріальної допомоги на період навчання. Весь тягар утримання несе його мати [PERSON],яка в останній час не має матеріальної можливості одноособово утримувати сина. Оскільки відповідач має неофіційний дохід,просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на весь час навчання до 30.06.2018 р.у твердій грошовій суми 500 гр.щомісячно. В судовому засіданні [PERSON]заявлені вимоги підтримав та пояснив,що після розірвання шлюбу між його батьками [PERSON]та [PERSON],він залишився проживати з матір*ю та знаходиться на її утриманні. Як до досягнення повноліття,так і після вступу до навчання,відповідач не приймав участі у його матеріальному забезпеченні,хоча має таку можливість.Навчаючись на денному відділенні,[PERSON]не може працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно,через що потребує допомоги з боку батьків. Мати [PERSON]оплачує його проживання,харчування,забезпечення одягом,ліками,фінансує поточні щоденні витрати. Разом з тим,відповідач як батько,ніякої матеріальної допомоги не надає. Просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON].в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив,що після припинення шлюбних відносин із [PERSON]він пішов із сім*ї і тривалий час не спілкувався із сином,участі у його утриманні через особистий конфлікт між ними не брав. Всі витрати,пов*язані із матеріальним забезпеченням сина,несе його мати [PERSON],яка,на думку відповідача,має можливість це робити і надалі. Він як батько не проти надавати допомогу сину у розмірі 250 гр. щомісячно,що,на його погляд,є достатнім. В більшому розмірі відповідач невзмозі утримувати сина на період його навчання,так як не працевлаштований,має мінливі випадкові доходи,хворіє на гіпертонічну хворобу. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] вимоги [PERSON]підтримала з підстав, зазначених в позові. Пояснила, що [PERSON]та [PERSON].є батьками [PERSON],якому [INFO].виповнилося 18 років,після розірвання шлюбу між батьками,їх син проживає з матір*ю та знаходиться на її утриманні.01.09.2014 р.[PERSON]приступив до навчання на денній формі,яке триватиме до 30.06.2018 р.,через що потребує матеріальної допомоги з боку батьків.Відповідач проживає окремо від сина та матеріально не допомагає, поклавши на матір весь тягар матеріального забезпечення сина на період його навчання.Відповідач має можливість матеріально допомогти сину до закінчення навчання,оскільки він є працездатним,інших дітей або утриманців не має,сума 500 гр.є співмірною з витратами на утримання повнолітнього сина. Просить суд позов [PERSON]задовольнити. Заслухавши учасників процесу, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню , виходячи з наступного. З матеріалів справи суд встановив,що [PERSON] народився [INFO]., його батьками є [PERSON] та [PERSON],шлюб між якими розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16.09.2013 р. Згідно довідки про склад сім*ї № 235 від 07.10.2014 р.,[PERSON]проживає з матір*ю [PERSON] З 01.09.2014 р.[PERSON].є студентом Запорізького Національного Університету 1 курсу денного відділення факультету соціальної педагогіки та психології,термін навчання з 01.09.2014 р.по 30.06.2018 р.,держбюджетна основа,про що надана довідка № 608/14-15 від 01.09.2014 р. За таких обставин ,[PERSON],який не має самостійних доходів,навіть після досягнення [INFO].повноліття,знаходиться на утриманні матері [PERSON]та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання ( ч. 3 ст. 199 СК України ). За роз'ясненнями, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, являються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Повнолітній [PERSON]як студент денної форми навчання не має змоги працевлаштуватись та частково себе забезпечувати. Всі витрати пов*язані з його утриманням,несе одноособово [PERSON],що відповідачем не оспорювалось. В судовому засіданні суд з пояснень відповідача встановив,що на теперішній час [PERSON].є працездатним як за віком,так і за станом здоров*я,отримує доходи у виді неофіційного заробітку ,інших дітей або утриманців не має,тому має можливість надавати матеріальну допомогу сину. Посилання відповідача на відсутність офіційних доходів за 2013 р.не підтверджує його матеріальну неспроможність,оскільки,за його ж поясненнями,він на обліку у центрі зайнятості як безробітний,не перебуває,неофіційно підробляє,а наявність захворювання гіпертонічною хворобою не перешкоджає його працевлаштуванню. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» з 01.01.2014 р.прожитковий мінімум для працездатних осіб від 18 років встановлено в сумі 1218 гр., батьки мають рівні обов*язки в утриманні дітей . Розмір аліментів 500 гр. в місяць, за участю матері в його утриманні,може забезпечити нормальний рівень харчування,лікування,розвитку повнолітньої дитини сторін та щоденні побутові потреби на період навчання. Таким чином,вимоги [PERSON]про стягнення з відповідача по 500 гр.щомісячно на його утримання ,з урахуванням витрат,які несе мати на утримання сина,узгоджуються з встановленим Державою прожитковим мінімумом для особи відповідного віку,підстав для звільнення відповідача від участі у належному утриманні повнолітнього сина суд не встановив. З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі положень пункту 3 частини 1 статті 80 ЦПК України,Закону України «Про судовий збір»,з відповідача у дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 243 гр.60 коп. На підставі ст.182,199,200 СК України,ст.3,10,11,57,60,88,212-215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved