Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

В вересні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 20.02.2000 року, який було зареєстровано у Ковельському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області про що зроблено запис № 29. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач не виконує свої батьківські обовязки по матеріальному утриманні дітей, хоча має нерегулярний, мінливий заробіток. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Враховуючи викладене та ту обставину, що відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Одночасно зменшила позовні вимоги в частині розміру аліментів. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, зменшені позивачем позовні вимоги визнає повністю. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та зясувавши обставини справи, вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, виданого 20.02.2000 року Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, сторони зареєстрували шлюб 20.02.2000 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 29. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до с. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що фактично визнав відповідач, подавши заяву про визнання позову. Як ствердила [PERSON] в позовній заяві, відповідач не має постійного доходу та постійного місця роботи. Ця обставина визнається сторонами, а тому доказуванню не підлягає в силу вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України. Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі. Відповідач має вік 38 роки, не має інвалідності, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування у нього зобовязань по утриманню інших осіб, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно. Такий розмір аліментів, зважаючи на необхідності участі обох батьків в утриманні дітей, буде повністю забезпечувати нормальні матеріальні та побутові потреби дітей. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви з 17.09.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім цього, з [PERSON] слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved