Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧІВ Звільнити нерухоме майно квартиру [ADDRESS] з-під арештів: ?Зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №9221729; ?Зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №9738138; ?Зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №10414286 ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони є спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] .. Однак вони позбавлені можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, через наявність зареєстрованих арештів квартиру [ADDRESS] . Їм було відмовлено у скасуванні арештів нерухомого майна у зв`язку із тим, що всі виконавчі провадження завершені, відомості про сплату боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні. Від позивачів надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Від представника Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТІХ ОСІБ Треті особи надіслали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , повторно виданого Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області. [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Постановами державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. від 19.03.2020 та 23.07.2020 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру(частку), що знаходиться в [ADDRESS] , що належить [PERSON] , померлому [INFO] , до зняття арешту(заборони). 22.04.2020 №74601 Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надано відповідь про те, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відносно громадянина [PERSON] відділом накладено три арешти нерухомого майна, а саме: - арешт №9221729. Обтяження накладене у зв`язку з виконанням ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука №2-4800 від 20.10.2009, про накладення арешту на майно. Стягувач: [PERSON] , виконавче провадження 15661354. Виконавче провадження закінчено 20.05.2010 у зв`язку із накладенням арешту на майно; - арешт №9738138, виконавче провадження 18709059. Завершене 18.11.2011 без виконання згідно п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»; - арешт №10414286ю Виконавче провадження 22180583(повторне пред`явлення виконавчого листа) . Завершено 18.11.2011 без виконання згідно п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Обтяження накладене у зв`язку із виконанням рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука №2-523 від 23.03.2010 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 75149,32 грн. НОРМИ ПРАВА У ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За змістом ч. 1 ст. 316, ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. В своєму рішенні від 23 січня 2014 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України»(остаточне 02/06/2014) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.\~Суд наголошує\~на тому,\~що перша\~та найбільш\~важлива вимога\~статті 1\~Першого протоколу\~до Конвенції\~полягає у\~тому,\~що будь-яке\~втручання державного\~органу у\~право на\~мирне володіння\~майном повинно\~бути законним.\~Вимога щодо\~законності у\~розумінні Конвенції\~вимагає дотримання\~відповідних положень\~національного законодавства\~та відповідності\~принципові верховенства\~права,\~що включає\~свободу від\~свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. ОЦІНКА СУДУ На переконання суду, в даному випадку арешт майна [PERSON] є неспівмірним із обмеженням прав його спадкоємців, які на даний час позбавлені можливості оформити свої спадкові права. Приймаючи до уваги те, що на даний час позивачі позбавлені можливості належним чином оформити свої спадкові права на нерухоме майно та з огляду на те, що виконавчі провадження в межах яких було накладено арешти завершені, суд приходить до висновку про те, що вимога позивачів про скасування арешту майна є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: approved