overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 2010 року вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, від яких у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Вона з донькою проживає окремо від відповідача, дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на утримання дитини. Просила позов задовольнити. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення від 28.12.2016 року (а.с.12), а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, в зареєстрованому шлюбі не перебували. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, виплат по виконавчим листам не здійснює, матеріальної допомоги дитині у добровільному порядку не надає, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 08 грудня 2016 року, та до повноліття доньки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Щиборівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на наступне. 28.05.2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого, крім іншого, входить, житловий будинок №1, що розташований по вул.Польова в с.Радісне Красилівського району Хмельницької області. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. Оформити спадковий житловий будинок нотаріально не має можливості, оскільки її батько за життя не встиг отримати свідоцтво про право власності на нього, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.11.2016 року. Підтвердженням набуття у власність [PERSON] житлового будинку №1 в с.Радісне, вул.Польова Красилівського району Хмельницької області є архівний витяг №04-05/187 від 07.12.2016 року із рішення виконкому Красилівської районної ради №141 від 16.07.1987 року. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник Щиборівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що тим, що, вона є власником квартири [ADDRESS] За зазначеною вище адресою зареєстрована [PERSON], яка з березня 2010 року і по теперішній час не проживає в [ADDRESS] Посилаючись на ст. 405 ЦК України позивачка просила задовольнити позов. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] Відповідно до копії акту від 19.10.2016 р. [PERSON] з березня 2010 р. не проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідачка з березня 2010 року не проживає в спірній квартирі, тобто понад рік, підстав для продовження терміну зберігання за нею права користування спірною квартирою, передбачених ст. 71 ЖК України немає, її особистих речей в житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг за квартиру відповідачка не приймає, що свідчить про втрату нею інтересу до спірної квартири як до свого постійного місця проживання, тому відповідачка підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 04.11.2000 року вона уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований виконкомом Марянівської селищної ради Баранівського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №4. Позов мотивувала тим, що мають різні погляди на життя, шлюб носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 04 листопада 2000 року виконкомом Марянівської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис №4, зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.6). Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально. За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає її волі, а існування сімї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 28.08.2010 року зареєструвала з відповідачем шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1306. За час перебування у шлюбі мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1306. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. З пояснень відповідача та представника позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у судовому засіданні не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її зовиці [PERSON], [INFO], яка страждає на психічне захворювання, перебуває на обліку\~ в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» з діагнозом: хвороба Дауна. Внаслідок вродженої хвороби вона є непрацездатною, не адаптованою в соціально-побутовому плані і не може самостійно здійснювати потреби своєї життєдіяльності у звязку з чим потребує постійного стороннього догляду. Просить визнати\~ [PERSON] недієздатною особою і призначити її опікуном. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, Заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Заяву [PERSON] щодо визнання її зовиці недієздатною особою підтримує, просить її задовольнити. Надала суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Дослідивши матеріали справи та надані суду докази у їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Над недієздатною особою судом встановлюється опіка і призначається опікун за поданням органу опіки та піклування ( ч.1 ст.60 ЦК України). [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства. Проживає разом з матірю [PERSON], дружиною померлого брата [PERSON] в [ADDRESS]. За висновком МСЕК від 07.03.1990р. їй встановлено першу групу інвалідності з дитинства, вона є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду. Як видно з висновку судово-психіатричного експерта від 16.02.2017р. № 104 (а.с.43-46), наданого КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», експертна комісія прийшла до висновку, що [PERSON], [INFO], «виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості в ступені різко вираженої імбецильності, внаслідок хвороби Дауна. Внаслідок чого, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними». З копій свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження, паспорта заявника, довідки про склад сімї, акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.05.2017 року вбачається, що заявник є невісткою [PERSON], проживає з нею за однією адресою, в квартирі є всі умови для надання допомоги та обслуговування [PERSON] Мати [PERSON] - [PERSON] в силу свого похилого віку ( 80 років) не має можливості здійснювати опіку над донькою. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради надав суду подання № 01-3266/47 від 30.05.2017р. про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] На час розгляду справи опіка над [PERSON] не встановлювалася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Рябіївською сільською радою Волочиського району Хмельницької області 14 липня 2006 року, актовий запис № 2. Спільне проживання між подружжям припинено. В шлюбі народилось дві дитини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з [PERSON] Через непорозуміння відповідач покинув сімю 19.11.2016. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити, строк на примирення не давати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань від нього суду не надходило. Позивач наполягала на розгляді справи за відсутності відповідача, який знає про судове засідання. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 020134. У позивача з відповідачем є неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (свідоцтва про народження серії І-БВ № 035823 та І-БВ № 066116). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 06 листопада 1993 року Жданівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області , актовий запис № 29. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, через різні погляди на життя, виховання дитини, несумісність характерів. Подружні відносини між ними припинено, сторони не проживають разом, тому подальше спільне проживання і збереження сімї є неможливим та суперечить їх інтересам. За період перебування у шлюбі, 22 лютого 2004 року, народилась дочка [PERSON]. Сторони по справі не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 06 листопада 1993 року, Жданівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 29 (а.с.5) Відповідно до статті 112 \~СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 07 березня 1997 року Качанівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області , актовий запис № 6. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, оскільки останній не цікавиться справами сімї, не бере участь у вирішені сімейних проблем і матеріально не забезпечує сімю. Подружні відносини між ними припинено, сторони не проживають разом більше пяти місяців, тому подальше спільне проживання і збереження сімї і шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. За період перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 07 березня 1997 року зареєстровано шлюб Качанівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 6. (а.с.3) Відповідно до статті 112 \~СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 17.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 33. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї. Подружні відносини між ними припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. Під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 17.03.2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.03.2006 року. (а.с.4) Під час спільного проживання, народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.08.2006 року та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.03.2011 року. Батьком дітей записано [PERSON](а.с.4-5) Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved