Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Виклад позиції позивача. 30 квітня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у Брацлавській селищній раді народних депутатів Немирівського району, актовий запис № 17 Позовні вимоги [PERSON] вмотивовані тим, що від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON] , 1997 року народження , який на даний час є повнолітнім та проживає окремо. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, шлюб виявився невдалим, через що постійно виникали сварки та непорозуміння і це негативно впливало на подружні стосунки. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки носить формальний характер так як протягом останніх двох років подружжя не підтримують стосунки та проживають окремо один від одного. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.04.2019 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про згоду на розірвання шлюбу, позовні вимоги визнає та просить справу розглянути у її відсутність. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 11.04.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.05.2019 року. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, позивач відповідач належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, подали заяви про розгляд даного спору у їх відсутність, а тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.04.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.04.1995 року (а.с.5). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.3-4,12).Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права. Відповідач на розірвання шлюбу згоден про що подала відповідну заяву (а.с.13). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з позовом, а тому оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved