Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області звернувся до суду в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які народилися 9 жовтня 2002 року до [PERSON], [PERSON] та прохає суд накласти заборону на відчуження квартири [ADDRESS], яка знаходиться у приватній власності у [PERSON], та [PERSON] до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав у відношенні своїх дітей - [PERSON] та [PERSON], які народилися 9 жовтня 2002 року. Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської олбласті від 21 червня 2016 року № 193 опікуном над неповнолітніми дітьми призначений директор комунального закладу Сумської обласної ради «Конотопська загальноосвітня санаторна школа-інтернат I-IІ» [PERSON] Діти зареєстровані за адресою: [INFO] та мають право користуватися вказаною квартирою. В той же час, у квартирі зареєстровані також відповідачі та вказана квартира належить їм на праві приватної спільної часткової власності. Відповідного до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України, ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», п. 3 ч. 1 ст. 247 СК України неповнолітні [PERSON] та [PERSON], які народилися 9 жовтня 2002 року, до досягнення ними повноліття, мають право на збереження права користування житлом, в якому вони проживали до встановлення опіки над ними. При вирішенні питання про позбавлення відповідачів батьківських прав суд не наклав заборону на відчуження житла, в якому проживали та зареєстровані діти. За таких обставин, з метою захисту інтересів дітей, виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області і звернувся з вказаним позовом до суду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] (а.с. 26) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохає їх задовольнити, оскільки їх задоволення відповідає інтересам дітей. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилися, в той час як вони належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с. 30-35), про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Третя особа - комунальний заклад Сумської обласної ради «Конотопська загальноосвітня санаторна школа-інтернат I-II ступенів» не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без участі його представника, зазначивши. що позов підтримує в повному обсязі (а.с. 22). Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 224 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] народилися 9 жовтня 2002 року. Їх батьками в свідоцтвах про народження зазначені: батько - [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 4-5). Заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав у відношенні синів [PERSON] та [PERSON], які народилися 9 жовтня 2002 року (а.с. 8-9). Відповідно до рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області від 21 червня 2016 року № 193, опікуном над малолітніми дітьми призначений директор комунального закладу Сумської обласної ради «Конотопська загальноосвітня санаторна школа-інтернат I-II» [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області від 22 лютого 2016 року № 55, за малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON], які народилися 9 жовтня 2002 року, що позбавлені батьківського піклування, було закріплено право користування квартирою № 50 в житловому будинку № 142 по вул. Успенсько-Троїцькій в м. Конотопі Сумської області (а.с. 11). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що станом на 22 листопада 2016 року квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності за [PERSON] та [PERSON], кожному належить по ? частці квартири ( а.с. 16). Відповідно до ч. 4 ст. 17, ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. У разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх у опікунів чи піклувальників незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім»ї. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247 Сімейного кодексу України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Неповнолітні діти на даний час значаться зареєстрованими за адресою: [INFO] (а.с. 7). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно накласти заборону на відчуження квартири [ADDRESS], власниками якої є [PERSON] та [PERSON], до досягнення [PERSON] та [PERSON], які народилися 9 жовтня 2002 року, повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів у прибуток держави слід стягнути судовий збір в розмірі по 275 грн 60 коп з кожного.

Outcome: approved