Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

В грудні 2015 року ПАТ «Експрес-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 11 грудня 2012 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір №101817/31/к4, відповідно до якого банк надав останньому кредитні кошти на споживчі потреби в розмірі 25 000 грн. на строк до 11 грудня 2015 року, а відповідач зобовязався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 24 % річних від суми залишку заборгованості (в разі припинення зарахування заробітної плати та інших доходів позичальника на поточний рахунок, відкритий в позивача 38 % річних). Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання позичальником зобовязання щодо вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів є обов'язок останнього сплачувати банку проценти за підвищеною ставкою (базова ставка + 5 % річних), неустойку (пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого зобовязання за кожен день прострочення) та на вимогу банку достроково повернути кредитні кошти з нарахованими процентами, а в разі невиконання цього зобовязання сплатити пеню у вищевказаному розмірі та штраф в розмірі 10 % від суми кредиту. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним виконував не належним чином в звязку з чим станом на 09 листопада 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме: - заборгованість по простроченому кредиту 9 324,40 грн.; - заборгованість по простроченим процентам 3 873,61 грн. Крім цього в звязку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань йому нараховано: - пеню в загальному розмірі 951,92 грн.; - штраф в розмірі 2 500 грн.; - інфляційні втрати банку в загальному розмірі 898,03 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не зявилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині заборгованості по кредиту, процентам, нарахованих інфляційних втрат визнав повністю, розмір неустойки просив зменшити, вказуючи на складне матеріальне становище в сім'ї, обумовлене тяжкою хворобою дружини. З цих же підстав просив про відстрочення виконання судового рішення терміном на чотири місяці. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 11 грудня 2012 року ПАТ «Експрес-Банк» уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір №101817/31/к4 в якому сторони узгодили всі його умови. Договір діє з моменту його укладення та до узгодженої між сторонами дати повернення кредитних коштів, проте припиняє свою дію не раніше повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Відповідно до договору банк надав [PERSON], як позичальнику, на споживчі потреби кредитні кошти в розмірі 25 000 грн. на строк до 11 грудня 2015 року, а відповідач зобовязався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 24 % річних від суми залишку заборгованості (в разі припинення зарахування заробітної плати та інших доходів позичальника на поточний рахунок, відкритий в позивача 38 % річних). Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання позичальником зобовязання щодо вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів є обов'язок останнього сплачувати банку проценти за підвищеною ставкою (базова ставка + 5 % річних), неустойку (пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого зобовязання за кожен день прострочення) та на вимогу банку достроково повернути кредитні кошти з нарахованими процентами, а в разі невиконання цього зобовязання сплатити пеню у вищевказаному розмірі та штраф в розмірі 10 % від суми кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В звязку з цим станом на 09 листопада 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема: - заборгованість по простроченому кредиту 9 324,40 грн.; - заборгованість по простроченим процентам 3 873,61 грн., що повністю підтверджується наданим розрахунком боргу, а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] в повному обсязі. Також, оскільки зобовязання є грошовим, його неналежне виконання з боку відповідача призвело до інфляційних втрат ПАТ «Експрес-Банк», а тому вказані втрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають компенсації [PERSON] в повному обсязі. Загальний розмір таких втрат становить 898,03 грн. Що стосується решти вимог, то судом з позовної заяви та інших матеріалів справи (а.с. 5-7, 9-10, 14-15) встановлено, що банк нарахував відповідачу неустойку у формі пені та штрафу одночасно за одне й те ж порушення (невиконання умови договору щодо дострокового повернення кредиту з нарахованими процентами). В той же час пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, одночасне стягнення за одне й те ж порушення позичальником умов договору одночасно штрафу та пені вказує на застосування кредитодавцем подвійної відповідальності, що не допускається законом, зокрема вимогами ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Аналогічні роз'яснення надав Верховний Суд України в своїй постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Таким чином з [PERSON] слід стягнути лише штраф в розмірі 2 500 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме 1 151,98 грн. судового збору. В той же час відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд, враховуючи наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а саме наявність тяжкої хвороби у дружини відповідача (а.с. 7, 38-39), вважає необхідним задовольнити клопотання [PERSON] та відстрочити виконання судового рішення терміном на чотири місяці.

Outcome: partial