Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської РДА про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в липні 2002 року помер її батько [PERSON], який за життя набув право на земельну частку (пай) та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем по закону та має намір успадкувати вказану земельну частку (пай) , однак відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) , перешкоджає їй отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Прохала визнати право на земельну частку (пай). У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечував . Суд, вислухавши пояснення сторін ,дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідка, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 11.07.2002 року серії 1-КЕ № 212173 , батько позивача [PERSON] помер 08.07.2002 року в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області. Довідкою відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі від 12.11.2015 року підтверджується, що [PERSON] 08.08.1996 року отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0048831, про що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по СП « Любівська» на території Любівської сільської ради за №249 зроблено запис. Розмір земельної частки (паю) по СП « Любівська» становить 4,48 умовних кадастрових гектар. Крім того, інформація про наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку , згідно вказаного сертифікату на ім»я [PERSON] , у відділі відсутня. Враховуючи , що спадщина відкрилася в 2002 році , до 01.01.2004 року , то слід застосувати чинне на той час законодавство ЦК України в редакції 1963 року. Згідно ст. 524 ЦК України ( в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом . Відповідно до ст. 529 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців по закону. Як свідчить ст.549 ЦК України , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач є спадкоємцем першої черги та своєчасно звернулася до державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини . 14.09.2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом , посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори . [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Молодіжна,9 в с. Любівка . Окрім позивача , спадкоємцями майна [PERSON] є його дружина [PERSON], яка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом має право на 1/3 частку у спадщині та його дочка [PERSON], яка відмовилася від своєї частки у спадщині на користь [PERSON], про що свідчить відповідний запис нотаріуса у свідоцтві про право на спадщину. Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила в суді, що дійсно є дружиною [PERSON] та вона не має наміру приймати у спадщину земельну частку (пай) ,яка належала чоловіку та відмовляється від неї на користь позивача [PERSON] Згідно відповіді Котелевської ДНК від 16.09.2015 року , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) , оскільки спадкоємцем не надано документ , що підтверджує право власності на спадкове майно - сертифікат на право на земельну частку (пай). За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), яка входить до складу спадкового майна, порушується право позивача, належним чином реалізувати своє право на оформлення спадкового майна. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved