Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідач заборгував йому 1500 гривень, про що видав 27 березня 2013 року власноруч написану розписку, пообіцявши повернути борг 30 квітня 2013 року. Однак в указаний строк відповідач боргу не повернув, мотивуючи скрутним матеріальним становищем та відсутністю коштів. В зв»язку з викладеним позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача 1500 гривень 00 копійок боргу з урахуванням індексу інфляції 291 гривень 65 копійок, 3 % річних від простроченої суми - 77,55 гривень, а також судові витрати. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, причин неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Тому суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ч.1 ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів ( суму позики)… Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей… Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України. ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 27 березня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу у власність 1500 гривень. Цей факт підтверджується наданою розпискою, власноруч написаною відповідачем, в якій зазначено, що відповідач поверне борг 30 квітня 2013 року. Однак в указаний строк борг повернуто не було. Станом на момент розгляду справи в суді грошове зобов»язання відповідачем не виконано, тому суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги. Підлягає стягненню з відповідача сума боргу за договором позики 1500 гривень, сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить 1500 гривень + 291 гривень 65 копійок = 1791 гривень 65 копійок. Підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення 3% річних, виходячи з наступного: за 2013 рік - за 264 дня прострочення 3 % річних = 1500 грн.:100% х 3%/365 днів х 264 = 32 гривень 55 копійок; за 2014 рік - за 365 днів прострочення 3 % річних складає 1500 грн.:100 % х 3 %/365 днів х 365 днів = 45 гривень, всього 77 гривень 55 копійок. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню , згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі ст.ст. 526, 625, 1046, 1050 ЦК України,

Outcome: approved