Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В жовтні 2015 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO], та встановити спосіб участі у вихованні та спілкуванні між онуком та позивачами, а саме: кожні вихідні дні з 09:00 годин суботи до 19:00 годин неділі, з можливістю відвідувати дитиною місце проживання позивачів, з правом ночівлі з суботи на неділю. В обґрунтування позову позивачі вказали, що їх син [PERSON] та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 2010 року по квітень 2015 року. Після розірвання шлюбу відповідач забрала свого сина [PERSON] і пішли жити до своєї матері [PERSON], з того часу позивачі не мають змоги бачити свого онука, окрім цього відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивачів з їх онуком. В судовому засіданні 18 березня 2016 року суд задовольнив клопотання позивача про заміну належного відповідача по справі на [PERSON], замість [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] як позивач та представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимогив повному обсязі. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували. Відповідач вказала, що категорично проти, щоб її син [PERSON] бачився з позивачами, оскільки при зустрічі її сина з бабусею та дідусем буде присутній батько дитини. [PERSON] був свідком насилля його батька над матір'ю, і з того часу він боїться свого батька. Також, відповідач зазначила, що одного разу позивач [PERSON] мала намір викрасти свого онука, чим злякала дитину. Представник третьої особи просила суд прийняти рішення, виходячи насамперед з інтересів дитини. Вислухавши пояснення сторін по справі та свідків, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], який є рідним сином позивачів, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.6/, та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі /а.с.7/, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Як слідує із пояснень сторін, відповідач з дитиною проживала у будинку позивачів, після того, як відбувся конфлікт із [PERSON], з грудня 2014р., відповідач з дитиною переїхала та на даний час проживає у своїх батьків. [PERSON] неодноразово зверталась із заявами до Служби у справах дітей Центрального району м.Миколаєва про захист її прав у спілкуванні та участі у вихованні онука /а.с. 8, 10/, однак, отримала відповідь із роз'ясненням права звернутись до суду із відповідним позовом /а.с. 11/. Згідно Соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру Соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 20.01.2016 року, було встановлено, що [PERSON] як свою сім'ю сприймає себе, маму, бабусю [PERSON] та дідуся Олега. На даний час стосунки з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] є напруженими, емоційно дискомфортними. Дитина відчуває на них образу за те, що вони не повернули йому улюблені іграшки. Проявляє стурбованість та нерозуміння того, чому вони не люблять його маму, до якої він має тісну емоційну прив'язаність та сприймає її як важливу особистість у своїй життєдіяльності. Відчуває тривогу за те, що бабуся з дідусем будуть ображати його маму та його /а.с.61-62/. Як пояснила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є спеціалістом відділу соціальної роботи Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Миколаївської міської ради, [PERSON] категорично не хоче бачитися з батьком через його агресивну поведінку відносно його матері. Зі слів психолога який працював з дитиною, будь-яка згадка про батька викликає у дитини почуття страху. Висновком комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради було рекомендовано батькам відвідувати разом з дитиною психолога у Миколаївському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з метою зняття у дитини симптомів страху перд батьком та налагодження їх стосунків. Проте, батько дитини на зустрічі з психологм не з'являвся. Згідно поясненнь допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON], яка є близькою подругою матері дитини, [PERSON] останнім часом сам не бажає спілкуватися з бабусею та дідусем, через образу на них, також він не має бажання навідуватися до бабусі та дідуся, оскільки з ними проживає його батько, який в свою чергу кривдив його матір, свідком чого був [PERSON]. Також свідок вказала, що між позивачами та відповідчем є неприязні відносини. Відповідно до ч.7 та 8 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.257 СК України, баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баб, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст.157-159, 257, 263 СК України, суд дійшов до висновку, що вимоги про усунення перешкод у спілкуванні позивачів з неповнолітнім онуком підлягають задоволенню, так як в ході розгляду справи встановлено, що дійсно існують особисті неприязні стосунки між позивачами та їх колишньою невісткою, відповідачкою по справі. При цьому суд, враховуючи вік дитини, його психологічний стан, зважаючи на те, що дитина тривалий час не спілкувалась з дідом та бабою зі сторони батька, вважає, що в інтересах дитини зустрічі позивачів з онуком мають бути без ночівлі за місцем проживання баби та діда, кожної першої та третьої неділі місяця з 11-00 год. до 15-00 год. за адресою проживання відповідача: м.Миколаїв, вул.Берегова, 10 або в іншому місці за їх спільною домовленістю з [PERSON], перші шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили у присутності матері дитини. В подальшому визначити участь позивачів у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім онуком, встановивши наступний порядок побачень з дитиною: кожної першої та третьої неділі місяця з 10-00 год. до 18-00 год. з можливістю відвідування дитиною місця проживання бабусі та діда без присутності матері дитини. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. В силу ст 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів в рівних частках.

Outcome: partial