Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом поміщення оголошення у газеті «Вісті Рівненщини» № 5 від 10 листопада 2017 року, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просить суд, визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою №2 по вул. Дубенська, 81А в м. Рівне. Суд заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] по1/3 частки права власності у кожного, що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло виданого 28 листопада 2001 року виконавчим комітетом Рівненської міської ради. Відповідач по справі [PERSON] не має частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з адресної картки від 06.09.2017 року виданої адміністратором управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Актом про не проживання в [INFO], затвердженим начальником ЖКП «Західне» [PERSON] від 28 серпня 2017 року, встановлено, що [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з січня 2014 року. На момент перевірки також був відсутній. Як зазначено в позовній заяві, відповідач зареєстрований у [INFO], однак з січня 2014 року там не проживає і не зявляється. В квартирі відсутні його особисті речі. Позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, реєстрація відповідача покладає на позивача додаткові витрати, повязані з оплатою вартості житлово-комунальних послуг і неможливістю оформлення субсидії. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно п.1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до розяснень у пункті 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, факт відсутності відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS], з січня 2014 року, а також факт перешкоджання позивачу у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по справі по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved