Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Виконуючий обов`язки Головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» Чучва А.В. звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , із позовом до відповідачки [PERSON] , треті особи Орган опіки та піклування Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпрі ради, Орган опіки та піклування Перещепинської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що у Комунальному закладі «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» з 17 березня 2015 року перебуває на повному державному забезпеченні малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Громадянка [PERSON] , [INFO] , мати-одиначка, написала 17.02.2015 року заяву про тимчасове влаштування її малолітньої доньки до будинку дитини у зв`язку з важкими сімейними обставинами та відсутністю житла. [PERSON] має інвалідність ІІІ групи з дитинства, може працювати з неповним робочим днем. Відповідачка проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . 17.03.2015 року без матері у супроводі старшої медичної сестри Комунального закладу «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» Завади Л.П. та головного спеціаліста служби у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації [PERSON] малолітня [PERSON] поступила до Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» на підставі розпорядження голови Новомосковської районної держадміністрації Дніпропетровської області 03.03.2015 року за №Р-98/0/328-15 та путівки Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації №24. Мати дитини періодично відвідувала дитину, декілька разів цікавилася станом її здоров`я, останній раз відвідувала 20.07.2018 року. з 26.10.2017 року по 19.07.2018 року та з 21.07.2018 року по цей час, жодного разу не відвідала свою дитину, не цікавилася станом її здоров`я, ні письмово, ні по телефону, не надавала будь-якої допомоги, не виявляла до дитини батьківської турботи та піклування. Власного житла [PERSON] не має, місце її знаходження на даний час невідоме. Адміністрація Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради порушувала клопотання до Управління-служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її малолітньої дитини. Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації повідомила, що Орган опіки та піклування Перещепинської міської ОТГ не володіє інформацією щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] .. Служба у справах дітей Магдалинівської райдержадміністрації повідомила, що [PERSON] на території Магдалинівського району не проживає. Термін перебування малолітньої [PERSON] у будинку дитини закінчився ще 18 липня 2018 року у зв`язку з виповненням 4-х років. На підставі ст.245 СК України, представляючи інтереси вихованки [PERSON] , [INFO] , виконуючий обов`язки Головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягувати щомісяця із [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь особи чи державного закладу, що буде виконувати обов`язки опікуна, у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення із 22.02.2019 року та стягнути з [PERSON] судовий збір відповідно до чинного законодавства. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та додатково зазначила, що мати дитиною не цікавиться та не піклується, місце її проживання не відоме, тому у зв`язку з необхідністю визначення правового статусу дитини вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавала, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Орган опіки та піклування Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпрі ради Онуфрак І.І. у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Перещепинської міської ради Дніпропетровської області Кучина О.Т. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просила розглянути справу за відсутності представника Органу опіки та піклування Перещепинської міської ради Дніпропетровської області. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження видане 19.02.2015 року виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №22, а.с.9). Громадянка [PERSON] , [INFO] , мати-одиначка, написала 17.02.2015 року заяву про тимчасове влаштування її малолітньої доньки до будинку дитини у зв`язку з важкими сімейними обставинами та відсутністю житла (а.с.11). [PERSON] має інвалідність ІІІ групи з дитинства, може працювати з неповним робочим днем (а.с.14). 17.03.2015 року без матері у супроводі старшої медичної сестри Комунального закладу «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» Завади Л.П. та головного спеціаліста Служби у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації [PERSON] малолітня [PERSON] поступила до Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» на підставі розпорядження голови Новомосковської районної держадміністрації Дніпропетровської області 03.03.2015 року за №Р-98/0/328-15 та путівки Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації №24. Мати дитини періодично відвідувала дитину, декілька разів цікавилася станом її здоров`я, останній раз відвідувала 20.07.2018 року. Із 26.10.2017 року по 19.07.2018 року та з 21.07.2018 року по цей час жодного разу не відвідала свою дитину, не цікавилася станом її здоров`я, ні письмово, ні по телефону, не надавала будь-якої допомоги, не виявляла до дитини батьківської турботи та піклування (а.с.7). Згідно з листом Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 14.08.2018 року №398 [PERSON] на території Перещепинської міської ради проживала без реєстрації невеликий проміжок часу, у 2015 році вибула у невідомому напрямку.(а.с.21). Відповідно до листа Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 17.01.2019 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с.22). Згідно з листом Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 06.05.2019 року №02-13-1564/327-19 [PERSON] на території Новомосковського району не проживає (а.с.54-55). На даний час місцезнаходження відповідачки невідоме. До Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов Висновок органу опіки та піклування Новомосковської райдержадміністрації Дніпропетровської області про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , в якому про зазначено, що «зважаючи на те, що [PERSON] не зареєстрована та фактично не проживає на території Новомосковського району, питання доцільності або недоцільності позбавлення її батьківських прав у відношенні до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , перебуває поза межами повноважень райдержадміністрації (а.с.104-106). Із 05.03.2015 року дитина [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, в Службі у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації, однак 29.07.2019 року з невідомих підстав була знята з обліку (а.с.110-112). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] свідомо не виконує та ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, адже чітко обізнана з правовими наслідками їх невиконання та місцезнаходженням її дитини на теперішній час. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм та моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей знайшов своє підтвердження у суді, та підтверджується матеріалами справи. Надаючи оцінку встановленим обставинам, та враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку с.Канави Новосанжарського району Полтавської області, батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З урахуванням того, що Службою у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації малолітня [PERSON] , [INFO] , 29.07.2019 року з невідомих підстав була знята з обліку (а.с.110-112), тому суд вважає передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на опікування Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпрі ради, за місцем перебування дитини на теперішній час. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частина п`ята ст.183 Сімейного кодексу України визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, зокрема: на одну дитину - 1/4 частини. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абз.3 ч.2 ст. 182 СК України). Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів з матері неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , задовольнити та стягувати щомісяця із [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Канави Новосанжарського району Полтавської області, паспорт [NUMBER] , виданий 24.02.2000 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь особи чи державного закладу, що буде виконувати обов`язки опікуна, у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення із 22.02.2019 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд також вважає стягнути із [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Канави Новосанжарського району Полтавської області, 1 536 гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: approved