Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

В вересні 2016 року позивач - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу та просив стягнути з відповідача 78092 грн 11 коп на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 16 лютого 2015 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та Міжнародною організацією з міграції / Представництво в Україні/ було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № А3-177/000/151/8, предметом якого були майнові інтереси МОМ , пов»язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки « LAND ROVER», державний номер [NUMBER].У відповідності до умов даного договору ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь МОМ страхове відшкодування. 02 жовтня 2015 року на автодорозі Кіровоград-Платонове сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «LAND ROVER», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ 2106, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті вказаної дорожньо - транспортної пригоди, автомобіль «LAND ROVER», державний номер [NUMBER] отримав пошкодження. Згідно звіту №2992/2211 від 15 листопада 2015 року про визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту автомобілю марки « LAND ROVER», державний номер [NUMBER] , склала 125790 грн 83 коп. На виконання взятих на себе зобов»язань по договору страхування,відповідно до страхового акту від 01 грудня 2015 року , позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 127092 грн 11 коп, де 125092 грн 11 коп є власне відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля та 2000 грн як оплата вартості евакуатора. Цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована ВАТ «НАСК «Оранта» і тому останнє відшкодувало позивачу завдані відповідачем збитки з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи в розмірі 49000 грн і різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 78092 грн 11 коп, які позивач і просив стягнути з відповідача. У судовому засіданні представники позивача надали аналогічні пояснення та на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач позов не визнав і пояснив, що він не заперечує своєї винуватості у скоєнні ДТП ,яка мала місце 02 жовтня 2015 року ,однак ,на його думку, пошкодження, які були отримані автомобілем « LAND ROVER», державний номер [NUMBER],в результаті ДТП, не відповідають тим, які вказані у звіті; звіт, на його думку, складений безпідставно : особа, яка проводила огляд автомобіля, а потім склала звіт, не повідомила його про місце та дату проведення огляду пошкодженого автомобіля, розмір відшкодування визначений неправильно. Крім цього, автомобіль, на його думку, був відремонтований до проведення звіту, про що свідчить те, що рахунок-фактуру на ремонт автомобіля ФОП [PERSON] був складений 19 жовтня 2015 року, а відповідно до звіту оцінювача , огляд автомобіля проводився лише 03 листопада 2015 року. До того ж, на його думку, не надано докази ,що автомобіль було відремонтовано/ не надано акту передачі - приймання автомобіля у ремонт/. Крім того, сума збитків у рахунку - фактурі не відповідає розміру збитків, встановлених звітом при визначенні розміру збитків оцінювачем. Також відповідач наголошував на те, що розширена довідка ДАІ не відповідає дійсності та не підписана інспектором ДАІ . Що стосується стягнення коштів за евакуатор, то автомобіль« LAND ROVER» з місця ДТП поїхав своїм ходом і він особисто сумнівається в тому , що автомобіль не міг доїхати до м. Одеси своїм ходом. Але навіть якщо автомобіль і доставляли евакуатором ,то ці витрати має нести страхова компанія і вони не підлягають стягненню з нього. Тому відповідач вважає, що у позивача не було підстав виплачувати МОМ збитки у сумі 127092 грн 11 коп, а тому і немає підстав стягувати з нього у порядку регресу 78092 грн. 11 коп. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідив матеріали справи, суд прийшов до наступного . Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 16 лютого 2015 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та Міжнародною організацією з міграції (МОМ) /Представництво в Україні/ було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № А3-177/000/150000151/8 , предметом якого були майнові інтереси МОМ , пов»язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки « LAND ROVER», державний номер [NUMBER].У відповідності до умов даного договору ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь МОМ страхове відшкодування. Строк дії зазначеного договору - з 17 лютого 2015 року до 30 листопада 2015 року / т.1, а.с. 31-36/ Страхові платежі страхувальником були сплачені / т.1,а.с. 37/ 02 жовтня 2015 року о 09.25 г на 245 км автодороги Кіровоград-Платонове сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобілю марки « LAND ROVER», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - автомобілю марки ВАЗ 2106, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Останній , в порушення п.2.3 «а» ПДР України , не забезпечив та не перевірив заздалегідь належний технічний стан автомобіля, яким керував , внаслідок чого під час руху у керованого [PERSON] автомобіля зірвало переднє ліве колесо та відбулося зіткнення з автомобілем « LAND ROVER», державний номер [NUMBER], в результаті чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження . Постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року,яка набрала законної сили 13 листопада 2015 року,[PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. / т.1, а.с.38-39/ Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вказана постанова є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина [PERSON] у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Автомобіль марки « LAND ROVER», державний номер [NUMBER] евакуатором було доставлено з м.Котовськ до м.Одеса і за перевозку автомобіля МОМ було сплачено 4100 грн. /т.1, а.с.43,44/ 05 жовтня 2015 року представником ПрАТ «УПСК» в м.Одеса був оглянутий автомобіль марки « LAND ROVER», державний номер [NUMBER] та у акті огляду зазначені пошкодження ,в тому числі розрив переднього бамперу, передньої лівої протитуманної фари, розрив решітки радіатора, декоративної накладки переднього бамперу та інші. При цьому зазначено, що можливі приховані дефекти та можливий доогляд. / т.1, а.с.134/ 06 жовтня 2015 року голова Адміністрації EUBAM /Представництва МОМ в Україні / подала до Київської дирекції ПрАТ «УПСК» заяву- повідомлення про ДТП із застрахованим автомобілем « LAND ROVER», державний номер [NUMBER] ( т.1, а.с.45-46) Відповідно до рахунку -фактури №ЗН-5000045 від 19 жовтня 2015 року , складеного ФОП [PERSON], вартість ремонтно-відновлювальних робіт із врахуванням запчастин , автомобіля д/н [NUMBER], складає 125092 грн 11 коп / а.с.94-95/ 19 жовтня 2015 року голова Адміністрації EUBAM /Представництва МОМ в Україні / подала до Київської дирекції ПрАТ «УПСК» заяву на виплату страхового відшкодування після настання страхового випадку із застрахованим автомобілем « LAND ROVER», державний номер [NUMBER] , на рахунок ФОП [PERSON] ( т.1, а.с.47) 17 листопада 2015 року голова Адміністрації EUBAM /Представництва МОМ в Україні / подала до Київської дирекції ПрАТ «УПСК» заяву на виплату страхового відшкодування після настання страхового випадку із застрахованим автомобілем « LAND ROVER», державний номер [NUMBER] ,на рахунок Представництва МОМ в України ,у сумі 4100 грн у рахунок відшкодування збитків на оплату вартості транспортування автомобіля до місця ремонту ( т.1, а.с.48) . Відповідно до звіту №2992/2211 , складеного оцінювачем ФОП [PERSON] / дата оцінки 05 листопада 2015 року, складений 15 листопада 2015 року/ ,вартість матеріальних збитків ,заподіяних власнику КТЗ « LAND ROVER», державний номер [NUMBER],на момент огляду склала 125790,83 грн /т.1, а.с.49-55 /. При цьому 31 жовтня 2015 року оцінювачем ФОП [PERSON] було складено протокол огляду транспортного засобу автомобіля « LAND ROVER», державний номер [NUMBER],/ т. 1, ак.с.56-57,58-59/, на який також запрошувався представник НАСК «Оранта» / т.1,а.с.77,78/ Зазначений звіт не оскаржувався сторонами , хоча відповідачу на стадії судового розгляду судом неодноразово роз»яснювалося право на оскарження шляхом заявлення клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи/. Відповідно до страхового акту №КАСКО /177/000/15/0652 від 01 грудня 2015 року було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за договором № А3-177/000/151/8 на загальну суму 127092 грн 11 коп , із яких 125092,11 грн слід перерахувати ФОП [PERSON] та 2000 грн представництву МОМ в Україні для відшкодування витрат за транспортування . / т.1 ,а.с.96/ 15 липня 2016 року позивачем було направлено відповідачу претензію про погашення заборгованості в порядку регресу у сумі 78092 грн 11 коп / т.1, а.с.101-103/ Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта» за договором №АЕ/ 3392428 , що випливає із тексту претензій / т.1 ,а.с.101-103/, а також із оглянутих у судовому засіданні матеріалів справи 506/818/15-п, провадження №3/506/456/15/, де зазначено , що договір відповідача з ВАТ «НАСК «Оранта» №АЕ/ 3392428 , діє до 06.06.2016 року . На підставі власного розрахунку ВАТ «НАСК «Оранта» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі ліміту відповідальності - 49000 грн /т.1 , а.с.101-103/ . У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом . Згідно ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічна положення містить і ст.993 ЦК України . Згідно із платіжним дорученням №76 від 01 грудня 2015 року Київська дирекція ПрАТ «УПСК» перерахувала [PERSON] 125092,11 грн . Призначення платежу : страхове відшкодування згідно страхового акту №КАСКО /177/000/15/0652 / т.1, а.с.97/ Згідно із платіжним дорученням №77 від 01 грудня 2015 року Київська дирекція ПрАТ «УПСК» перерахувала МОМ /Представництво в Україні/ 2000 грн . Призначення платежу : страхове відшкодування згідно страхового акту №КАСКО /177/000/15/0652 ,компенсація за евакуатор / т.1, а.с.98/ Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Так як позивач виконав свої обов»язки страховика відповідно до умов договору та відшкодував страхувальнику заподіяні відповідачем збитки, а розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика відповідача і у позивача є право регресу ,то суд вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача щодо невідповідності зазначених механічних пошкоджень автомобіля « LAND ROVER», державний номер [NUMBER], пошкодженням,зазаченим у звіті оцінювача та неправильності встановленого розміру заподіяних збитків ,так як відповідачем не оспорено звіт про встановлення збитків; не надано, в порушення ст..60 ЦПК України , будь-яких належних доказів щодо встановлення іншого розміру збитків. Крім того, жодний із допитаних у судовому засідання свідків / [PERSON],[PERSON], [PERSON].,[PERSON]/ не повідомляв суду, що ним детально оглядався автомобіль після ДТП. Свідки повідомили суду, що бачили лише ті пошкодження,що видні були зовні /пошкоджений бампер, ліва фара, відірваний номерний знак/ і жоден зі свідків не заперечував, що більш детальні пошкодження могли бути виявлені лише в умовах СТО. Крім того, свідок [PERSON] (водій автомобіля «LAND ROVER») повідомив, що при поверненні його з місця ДТП до м.Котовськ, де базувався автомобіль, в процесі руху виявилося, що пошкоджений інтеркулер, радіатор та патрубок і тому він на першій передачі доїхав до Котовська, а далі вже керівництво викликало евакуатор. Що стосується обов»язкової участі відповідача при огляді пошкодженого транспортного засобу, то жодним нормативним документом така обов»язкова участь не передбачена. Так, відповідно до положень п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року N 142/5/2092 (у редакції наказу МЮ України,ФДМУкраїни від 24.07.2009N1335/5/1159),зареєстрованого в МЮ України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 ,у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Як видно із матеріалів справи,на огляд телеграмою викликався представник страхувальника відповідача -ВАТ «НАСК»Оранта». Не заслуговують на увагу міркування відповідача про те,що на момент огляду оцінювачем автомобілю « LAND ROVER»/ 03 листопада 2015 року / , той вже було відремонтовано, бо про це,на думку відповідача, свідчить рахунок-фактура від 19 жовтня 2015 року. Так, як повідомив представник позивача,страхувальник на свій розсуд обрав СТО, де попередньо підрахували вартість запчастин та ремонту і лише після складення звіту , відповідно до положень договору, були перераховані кошти на ремонт застрахованого автомобіля і визначена звітом сума була трохи більшою,ніж було зазначено у рахунку-фактурі обраного страхувальником СТО.Тому і сума була перерахована у тому розмірі,що зазначено у рахунку -фактурі ,що ніяким чином не вплинуло на права страхувальника і не порушує прав відповідача. Щодо безпідставності,на думку відповідача, вимог про стягнення з нього коштів за транспортування евакуатором пошкодженого автомобіля, то факт такого транспортування підтверджується показаннями свідка [PERSON],а також платіжними документами СПД [PERSON].Обов»язок відшкодування позивачеи цих витрат страхувальнику передбачена п.25.1.3 договору страхування № А3-177/000/151/8. Що стосується невідповідності сплачної МОМ суми за евакуатор /4100 грн/ та відшкодованої позивачем суми/ 2000 грн/, то відповідно до п.25.1.3 договору страхування № А3-177/000/151/8., позивач взяв не себе обов»язок по відшкодуванню витрат на транспортування у сумі лише 2000 грн і тому саме таку суму просить стягнути з відповідача. Посилання відповідача на фальшивість розширеної довідки ДАІ ,так як вона не підписана інспектором ДАІ, також не можуть бути прийнятими до уваги, так як зазначена довідка носить інформативний характер і лише свідчить про те, що ДТП зареєстрована, складено протокол про адміністративне правопорушення і протокол направлений до суду. Підпис же особи не проставлено, а лише зазначено, хто саме із інспекторів ДАІ складав та видавав довідку про отримані автомобілем механічні пошкодження. Інші посилання відповідача щодо, на його думку, порушення ФОП [PERSON] норм податкового законодавства, відсутність одного нуля у рахунку для перерахування коштів МОМ, відсутності договору між позивачем і оцінювачем , невідповідності даних про місцеперебування Київської дирекції ПрАТ «УПСК»,тощо не мають будь-якого відношення до предмету спору . Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства і тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України ,з відповідача також слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved