Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Згодом, уточнивши позовні вимоги вказав наступне. Він відповідно до свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 19 липня 1991 року виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради народних депутатів Куп`янського району Харківської області та зареєстрованого Куп`янським БТІ в реєстровій книзі № 25 за реєстровим № 3677 19 липня 1991 року, є головою колгоспного двору, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . При зверненні в 2019 році до приватного нотаріуса щодо посвідчення від його імені договору купівлі-продажу вищевказаного будинку він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з рекомендацією звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нього, так як діючий ЦК України не передбачає такого виду власності як власність колгоспного двору, правовстановлюючий документ на цей будинок на сьогоднішній час не відповідає вимогам чинного законодавства України. Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, уточнений позов підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача - Виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують та просять винести рішення на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] відповідно до свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 19 липня 1991 року виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради народних депутатів Куп`янського району Харківської області та зареєстрованого Куп`янським БТІ в реєстровій книзі № 25 за реєстровим № 3677 19 липня 1991 року, є головою колгоспного двору, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). В технічному паспорті на вищевказаний житловий будинок власником вказаний [PERSON] (а.с. 17-20). З довідки № 2288, виданої 20 грудня 2019 року виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , 1992 р.н. (а.с.24). Постановою від 03 жовтня 2019 року приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області відмовив Загоруйко В.В. у вчиненні нотаріальної дії - посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , так як він для посвідчення вказаного договору надав свідоцтво про право власності на жилий будинок, видане 19.07.1991 року виконкомом Петропавлівської сільської ради народних депутатів Куп`янського району Харківської області, відповідно до якого вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого він був. Згідно з ЗУ «Про власність» колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після його припинення , мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. [PERSON] не оформив належним чином своє право власності, тобто, не отримав свідоцтво про право власності на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). У відповідності до приписів ст.ст.120, 123 ЦК України ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить всім його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ч.2ст.9 Закону СРСР « Про власність в СРСР», який набрав чинності з 01.07.1990 року майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки. Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991 року №885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність», визначено, що правила, які містяться в Законі Української РСР «Про власність» і були передбачені Законом РСР «Про власність в СРСР» застосовуються з дня ведення в дію Закону СРСР, тобто з 01.07.1990 року. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, передбачено та роз`яснено судам, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частки в його майні. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи те, що позивач, як голова колишнього колгоспного двору має право на визнання за ним права особистої приватної власності на спірний житловий будинок, та визнання відповідачами [PERSON] та [PERSON] позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved