Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

в грудні 2018 року позивач Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2019 року постановлено проведення заочного розгляду справи. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що [PERSON] проходила публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 2013 по 2017 рік. Згідно із наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 03.08.2013 № 224 о/с Відповідачка була зарахована курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС. 01.12.2016р. на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між Відповідачем, ДДУВС та ГУ НП в Дніпропетровській області був укладений Договір про навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ № 2869. Згідно із наказом ДДУВС від 24.02.2017 № 42 ос Відповідачка успішно закінчила ДДУВС, отримала диплом бакалавра та була направлена до ГУ НП у Дніпропетровській області. Наказом ГУ НП у Дніпропетровській області від 01.03.2017 року № 83 о/с Відповідачка, як випускник ДДУВС, призначена на посаду слідчого слідчого відділення Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції. Наказом ГУ НП у Дніпропетровській області від 27.08.2018 №230 о/с Відповідач була звільнена зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 /за власним\~бажанням/ Закону України «Про Національну поліцію». Відповідач звільнившись з Національної поліції, за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», тим самим відмовившись від подальшого проходження служби, порушила вимоги Договору, а тому зобов`язана відшкодувати витрати пов`язанні з її утриманням в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. Згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, Відповідач повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у ДДУВС за період навчання з 2014 по 2018 рік, у розмірі 30335 гри. 50 коп. Відповідно до п. 4 Порядку відшкодування витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Листом ДДУВС про необхідність погашення заборгованості від №1/3971 від 13.09.2018 року Відповідача було проінформовано про суму витрат, які необхідно сплатити та надані реквізити для перерахування коштів. Однак, жодних дій спрямованих на погашення заборгованості Відповідачем вжито не було. У зв`язку із чим вони вимушені звернутися до суду із вищевказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Представник третьої особи до суду не з`явився, подавши до суду письмові пояснення на позовну заяву, в якій просили розглянути справу в їх відсутність, постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. 03 серпня 2013 року [PERSON] зараховано до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на 1 курс факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства по ГУМВС України в Дніпропетровській області, що підтверджується витягом з наказу № 224 ос від 03.08.2013 року виданого Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (а.с.18). 01.12.2016р. на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між Відповідачем, ДДУВС та ГУ НП в Дніпропетровській області був укладений Договір про навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ № 2869 (а.с.24) . Згідно із витягу з наказу ДДУВС від 24.02.2017 № 42 ос Відповідач успішно закінчила ДДУВС, отримала диплом бакалавра та була направлена до ГУ НП у Дніпропетровській області (а.с.19). Наказом ГУ НП у Дніпропетровській області від 01.03.2017 року № 83 о/с Відповідачка, як випускник ДДУВС, призначена на посаду слідчого слідчого відділення Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції (а.с.20). Наказом ГУ НП у Дніпропетровській області від 27.08.2018 №230 о/с Відповідач була звільнена зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 / за власним\~бажанням/ Закону України «Про Національну поліцію (а.с.25). Відповідно до п. 2.3.6 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.12.2016 у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування службі за підставами, передбаченим п. 3 договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно із п. 3.3. договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Згідно пункту 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим постановою КМУ № 992 від 22 серпня 1996 року, який був чинним на час закінчення навчання, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, випускник зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 р. № 313, (чинний на момент укладення договору та закінчення відповідачем навчання) цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС (далі - особи), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі -- витрати), у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Пунктом 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, передбачено, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Стаття 204 ЦК України регламентує принцип презумпції правомірності правочину, за змістом якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правомірний правочин є підставою виникнення та підтвердженням наявності цивільних прав та обов`язків (ч. 2 ст. 11 ЦК України). Укладений між сторонами договір від 01.12.2016 року, відповідачем не оспорювався, в судовому порядку не був розірваний і не визнавався недійсним. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного судочинства. Суд приходить до висновку, що відповідач порушила зобов`язання, встановлені п. 2.3.5 Договору від 01.12.2016, а тому остання відповідно до п. 2.3.6 Договору №2869 від 01.12.2016 зобов`язана відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Згідно із наданими довідками-розрахунками вартість витрат, пов`язаними з утриманням відповідача [PERSON] складає 30335,50 грн. (а.с.10,11,12,13,14,15,16,17). З метою врегулювання спору в позасудовому порядку позивачем 13.09.2018 року надсилався лист відповідачу з вимогами сплатити відшкодування за утримання, що становить 30335 грн. 50 коп.(а.с.23). Однак, вимоги щодо погашення заборгованості [PERSON] не виконані. В зв`язку з вищевикладеними обставинами, відповідач зобов`язана відшкодувати позивачу вартість навчання у розмірі 30335,50 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved