Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач банк звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення ним його прав, а також зобовязань за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 73 /, користуючись своїми процесуальними правами, подала суду заяву про зменшення позовних вимог / а.с. 62 65 /, просила стягнути з відповідача 18450,22 доларів США з урахуванням рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року. Відповідач [PERSON] заявлений позов фактично визнав, пояснивши, що свого часу дійсно отримав грошовий кредит у позивача на придбання автомобіля. Стверджував, що в подальшому автомобіль за участю представника банку позивача було продано. На даний час в межах виконавчого провадження з нього стягуються грошові кошти за цим договором з урахуванням попереднього судового рішення, про перегляд якого він не клопотав. Заслухавши пояснення представника позивача і відповідача, дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року між банком позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошовий кредит у сумі 11577,45 доларів США, взявши на себе певні зобов*язання за цим договором / а.с. 9 - 16 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно зі змісту позову, банк виконав свої зобовязання перед відповідачем, а останній належним чином своїх зобовязань за договором не виконує. Згідно розрахунків позивача банку, з у рахуванням рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року, станом на 20 серпня 2015 року та на час розгляду справи відповідач заборгував йому 825,89 доларів США по процентам; 252,13 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом; 18264,65 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов*язання за договором. За розрахунком позивача від отриманої суми слід відняти розмір штрафів, стягнутих рішенням суду від 11.12.2012 року, що в кінцевому результаті і буде становити зменшену суму за заявою про зменшення позовних вимог, а саме 18450,22 доларів США, або 407011,85 гривень за курсом Національного банку України станом на 20.08.2015 року / а.с. 71 72 /. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, уточнені позовні підлягають до задоволення на засадах диспозитивності. Судові витрати по розгляду даної справи, які документально підтверджені / а.с. 1 / підлягають відшкодуванню позивачу з відповідача на підставі положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved