Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

В вересні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з травня 2010 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання у них [INFO] року народилася донька [PERSON], [INFO] року народилася донька [PERSON] та [INFO] року син [PERSON]. На теперішній час спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть. Малолітні діти залишилися разом з нею, повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дітей не приймає, матеріально їх не забезпечує. Відповідач є працездатним, на утриманні інших дітей не має, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку щомісяця. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Отже, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, за актовим записом № 172 (а.с. 8). [INFO] року від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO] року - донька [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про народження, батьком дітей є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 5-7). Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі спільно не проживають, шлюб між ними не розірвано, відповідач по справі участі в вихованні дітей не приймає, матеріально не забезпечує (а.с. 2). Згідно довідки про склад сім'ї № 1416-02 від 23.06.2016 року (а.с. 10) малолітні діти проживають разом з матір'ю, позивачем по справі за адресою: [ADDRESS]. Проте, що малолітні діти проживають разом з матір'ю, позивачем по справі, повністю знаходяться на її утриманні, також свідчить акт вуличного комітету від 16.07.2016 року (а.с. 9). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Судом з'ясовано, що [PERSON] якими-небудь захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає, є працездатним, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини, як вимагає позивач. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може складати 1/2 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved