Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

В грудні 2019 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4 500 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 921 грн. Позов обґрунтований тим, що 12.04.2019 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/114779066 відносно транспортного засобу «Форд», держаний номерний знак [NUMBER] . 28 травня 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Деу» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після чого відповідач самовільно залишила місце ДТП. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2019 року у справі № 357/7086/19 відповідача визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 122-4, 124 КУпАП. Потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, після чого позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 4 500 грн. Після цього позивач звертався до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, оскільки страховик після ДТП самовільно залишила місце пригоди, проте виплати відшкодування в порядку регресу з боку відповідача здійснено не було. 24.12.2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 20.01.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомлення сторін. Представник позивача в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 12.04.2019 року між [PERSON] та ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів (поліс № ЕР.114779066). Строк дії вказаного договору з 13.04.2019 року по 12.04.2020 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн., розмір франшизи становить 2 000 грн. забезпечений транспортний засіб: тип - легковий (В2), номерний знак: [NUMBER] , рік випуску: 2013, марка та модель: FORD FOKUS. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2019 року визнано винною [PERSON] у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП. Вказаною постановою суду встановлено, що 28.05.2019 року о 20 год. 00 хв. в м.Біла Церква по вул. Некрасова, 99 водій [PERSON] керуючи автомобілем FORD FOKUS д.н.з. [NUMBER] , не врахувала дорожню обстановку, не вірно вибрала безпечний інтервал та допустила наїзд на автомобіль DAEWOO д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушила п.2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України. Крім того, будучи причетна до ДТП залишила місце пригоди, чим порушила п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України. 16.07.2019 року [PERSON] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є являється власником пошкодженого транспортного засобу DAEWOO д.н.з. [NUMBER] , звернувся з письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та надав пояснення до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ремонтної калькуляції від 22.07.2019 року № 216558, попередня вартість ремонту автомобіля DAEWOO, д.н.з. [NUMBER] , складає 6 943,78 грн. Згідно заяви [PERSON] 29.07.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» складено страховий акт № UA2019062500029/L01/01, подію кваліфіковано як страховий випадок та вирішено провести виплату відшкодування в розмірі 4 500 грн. 29.07.2020 року на користь [PERSON] перераховано страхове відшкодування в сумі 4 500 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 33280 від 29.07.2019 року. 22.08.2019 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до [PERSON] з письмовою претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». Таким чином, судом встановлено, що винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] , позивачем у встановленому порядку визначений розмір страхового відшкодування та здійснена виплата на користь потерпілої у справі про адміністративне правопорушення особи. На момент даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Форд Фокус державний номерний знак [NUMBER] була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, укладеного з ПАТ «СК «ПЗУ Україна». Відповідно до ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспорту пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин відповідач суду не надала. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вимог позивача та необхідність задоволення позову. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved