Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] в м. Ізюмі Харківської області, який вона заповідала своєму чоловіку, [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за заповітом батько так і не отримав, так як помер [INFO] року. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається із 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] та житлового будинку [ADDRESS] В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги і просить суд визнати за ним як спадкоємцем за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку А -1 ж,а,а-1- прибудова, Б,Е,Д,- сараї, Г,Ж- погреба, З-вбиральня,№ 1, №2 ворота,№ 3 -колодязь трубчатий, по [ADDRESS] в м. Ізюмі Харківської області та 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] в м. Ізюмі Харківської області, а саме: а-1 - житловий будинок, П/д цокольний поверх, а- тамбур,а-1 ганок, Б- літню кухню, В,Д- сараї, Г- вбиральня, № 1, № 2 паркан та ворота, К- колодязь. Оскільки Ізюмська державна нотаріальна контора відмовила в видачі свідоцтв про право власності на житлові будинки, в зв'язку з відсутністю правових документів, просить суд визнати право власності на частку у спадщині в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] в м. Ізюмі Харківської області та 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] в м. Ізюмі Харківської області. Відповідач, [PERSON], позов визнав частково, оскільки позивачем не вказані в позовній заяві відомості про господарські будівлі в спірному спадковому майні. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 січня 2015 року до справи залучено у якості співвідповідача Ізюмську міську раду Харківської області (а.с.67). Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами і підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] померла [INFO] року, [PERSON], помер [INFO] року ( а.с.9,10). Позивач по справі є рідним сином померлих [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8). Ізюмська державна нотаріальна контора листом від 16.12.2014 року надала відповідь, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, оскільки відсутній правовий документ на житловий будинок на ім'я [PERSON], померлого [INFO] року ( а.с.26). 22 листопада 2012 року [PERSON] заповітом все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом буде мати право, заповіла своєму чоловікові [PERSON], який був зареєстрований приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу за реєстром № 6416 ( а.с.80). Згідно ксерокопії спадкової справи № 143/2013 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року звернулись [PERSON] та [PERSON] До складу спадкового майна входить житловий будинок [ADDRESS] Харківської області, жилий будинок, розташований в селі Червона Поляна Ізюмського району Харківської області. Сторони подали в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. З заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року звернулися [PERSON] та [PERSON], які є сторонами по справі. Спадкове майно складається з жилого будинку [ADDRESS] Харківської області, частина житлового будинку [ADDRESS] в м. Ізюмі Харківської області, житловий будинок розташований в селі Червона Поляна, Ізюмського району Харківської області, спадкова справа № 352/2013 ( а.с.48,52). Спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст.ст. 1216,1218). Частини у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними ( ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають ( п. 23 постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року № 7). Таким чином позивач має право (не позбавлений можливості) одержати свідоцтво на право власності на частину у спадщині в порядку спадкування за законом, відносно домоволодіння [ADDRESS] в м. Ізюмі Харківської області, в Ізюмській державній нотаріальній конторі, що відповідає вимогам глави 86 ЦК і Закону України « Про нотаріат», встановленої законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Судом була витребувана інвентаризаційна справа № 12385 на житловий будинок [ADDRESS] Харківської області, з якої вбачається: · рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради народних депутатів № 33 від 12 січня 1982 року було надано дозвіл [PERSON] на продаж недобудованого житлового будинку, готовністю 20% по [ADDRESS] громадянину [PERSON] (інвентаризаційна справа ( а.с. 38). Договором купівлі - продажу від 06 березня 1982 року посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори [PERSON] продав, а [PERSON] купив недобудований будинок готовністю виконаних робіт 20%, що знаходиться по [ADDRESS] У відповідності до ст. 227 ЦК УРСР цей договір підлягає реєстрації за місцем знаходження будинку у виконавчому комітеті міської ради народних депутатів після закінчення його будівництва ( а.с.39-40 інвентаризаційної справи). 04 квітня 1986 року був складений акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння. Господарські будівлі складаються з літньої кухні, сараю, вбиральні ( без зазначення літерів) ( а.с.41 інвентаризаційної справи), який був зареєстрований виконавчим комітетом Ізюмської міської ради № 748 від 17.07.1986 року. Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 748 від 15.07.1986 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] Харківської області, забудовником якого був [PERSON] прийнятий в експлуатацію і зобов'язано одержати в Ізюмському МБТІ правову та технічну документацію. Право власності на забудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] Харківської області збудований в 1986 році. У 1986 році питання набуття права власності регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР , яка була затверджена Міністерством комунального господарства УПСП 31 січня 1966 року. Згідно з п. 6,7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності ( правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема за п. 10 цього переліку такими правовстановлюючими документами про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 червня 1948 року є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Таким чином, з моменту затвердження виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акта державної комісії про прийняття збудованого громадянином у 1986 році житлового будинку, цей громадянин набув статусу власника житлового будинку і набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном, а тому будинок з надвірними будівлями є об'єктом права спадщини. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. При таких даних суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial