Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на його користь страхове відшкодування по Полісу в розмірі 12926,04 грн., пеню в розмірі 998,67 грн. та витрати на проведення експертизи (дослідження) в розмірі 650,00 грн., стягнути з [PERSON] на його користь франшизу по Полісу в розмірі 1000,00 грн., різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою по Полісу в розмірі 8789,54 грн., витрати на послуги поштового звязку в розмірі 68,56 грн., а також стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» та [PERSON] на його користь витрати на судовий збір в розмірі 487,20 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 22 квітня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій приймали участь транспортний засіб «Subaru Forester», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21013», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті вищезазначеної ДТП транспортний засіб позивача отримав значну кількість механічних пошкоджень. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед». Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця № 107/15 по визначенню матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, складеного 13 травня 2015 року експертом [PERSON]: вартість відновлювального ремонту, без врахування значення коефіцієнту фізичного зносу запчастин КТЗ становить 22715,58 грн.; вартість відновлювального ремонту, з врахування значення коефіцієнта фізичного зносу запчастин КТЗ становить 13926,04 грн. Враховуючи, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка становить по Полісу 1000,00 грн., розмір страхового відшкодування по Полісу становить 12926, 04 грн., який належить стягнути з страхової компанії, а різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою по Полісу в розмірі 8789,54 грн. та франшизу у розмірі 1000,00 грн. належить стягнути з [PERSON]. 30 квітня 2015 року позивач надав страховику заяву про страхове відшкодування та всі необхідні документи. Страховик повинен був не пізніше 29 липня 2015 року узгодити з позивачем та сплати страхове відшкодування по Полісу в розмірі 12926,04 грн. Враховуючи, що страховик на дату подання цієї позовної заяви не сплатив страхове відшкодування, він повинен сплатити позивачу пеню, яка на дату подання цієї позовної заяви становить 998,67 грн. Крім того, [PERSON] зобовязаний додатково відшкодувати витрати позивача на послуги поштового звязку в розмірі 68,56 грн. Пізніше позивач змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] на його користь франшизу по Полісу в розмірі 1000,00 грн., різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою по Полісу в розмірі 8789,54 грн., витрати на послуги поштового звязку в розмірі 68,56 грн. та витрати на судовий збір в розмірі 487,20 грн. Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» були залишені без розгляду та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед» було виключено з кола відповідачів по даній справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги позивача до [PERSON] та просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним обставинам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні було встановлено, 22 квітня 2015 року о 19 годині 20 хвилин, в м. Дніпропетровську на вул. Робочій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував автомобілем «Subaru Forester», державний номерний знак [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 21013», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року [PERSON] був визнаний винним в скоєному ДТП та на нього накладено адміністративне стягнення: штраф на користь держави у розмірі 425 грн. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 05.06.2015 року (а.с.9). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Subaru Forester», державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу, були спричинені механічні пошкодження. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 107/15 по визначенню матеріального збитку, заподіяного власнику «Subaru Forester», державний номерний знак [NUMBER], складеного 13 травня 2015 року експертом [PERSON], автомобілю позивача спричинено шкоду на суму 13926,04 грн. При цьому, в висновку зазначено, що вартість відновлювального ремонту, без врахування значення коефіцієнту фізичного зносу запчастин КТЗ становить 22715,58 грн (а.с.48-69). За послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Висновку № 107/15 від 13.05.2015 року, позивачем було сплачено 650,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.05.2015 року (а.с.25). Крім того, при проведенні вищевказаного експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу відповідачу були направлені повідомлення (на адресу його проживання та роботи), якими його було запрошено до участі проведенні експертного дослідження (а.с.11), але повідомлення доставлені не були, оскільки за однією адресою він не проживає, а за другою конверт повернувся за закінченням строку зберігання (а.с.12-13). Вартість витрат на виклик відповідача для участі у проведенні експертного дослідження склала 68 грн. 56 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед», що підтвердження чого йому був виданий Поліс № АІ/0200997 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.05.2014 року, ліміт відповідальності по якому на одного водія складає 50000,00 грн. з безумовною франшизою в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. На підставі вищевказаного, позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та вимогою про відшкодування матеріального збитку. Страховик погодив та виплатив страхову виплату в сумі 12926,04 грн. з урахуванням ПДВ та зносу пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням № 3784 від 18.09.2015 року (а.с.83), та вартість проведення експертизи у розмірі 650,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3879 від 22.09.2015 року (а.с.84). Крім того, у звязку з невчасною виплатою страхового відшкодування, страховик сплатив позивачу пеню у розмірі 865,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3918 від 24.09.2015 року (а.с.86). Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу та згідно з п. 12.1 ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Інших обмежень щодо зменшення суми страхового відшкодування чи відмови у страховому відшкодуванні Законом не передбачено. Тому, безумовна франшиза у розмірі 1000,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача з [PERSON] При цьому, позивач вказав, що реальною шкодою, спричиненою йому є 22715,58 грн., а тому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою по Полісу в розмірі 8789,54 грн. належить стягнути з відповідача. Суд не погоджується з такими твердженнями позивача та вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з розясненнями п. 9 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем не надані суду докази того, що він відремонтував свій автомобіль та його реальні збитки склали 22715,58 грн. При цьому, згідно Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 107/15 по визначенню матеріального збитку автомобілю позивача, складеного 13 травня 2015 року експертом [PERSON]: вартість відновлювального ремонту, з врахування значення коефіцієнта фізичного зносу запчастин КТЗ, становить 13926,04 грн. Тому, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою по Полісу в розмірі 8789,54 грн., оскільки вони (ці позовні вимоги) не доведені суду. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безумовну франшизу у розмірі 1000 грн. 00 коп. та витрати на послуги поштового звязку в розмірі 68 грн. 56 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial