overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові позивач вказує, що вона 10.11.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час у суді вирішується питання про розірвання шлюбу.В позові вказано, що після припинення спільного проживання відповідач в добровільному порядку не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачу одній фінансово важко утримувати сина, та забезпечити його всім необхідним для розвитку та навчання, а тому, вона звернулась до суду з відповідною позовною заявою та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася. В заяві, що надійшла на адресу суду, вона вказала, що позов підтримує в повному обсязі і просить справу слухати у її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не зявився. Причини його неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія І-СР № 176584 а.с.4). Дитина проживає разом з матірю (довідка, видана Виконавчим комітетом Уманської міської ради - а.с. 5). Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у звязку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обовязку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В позові вона вказує, що сторони проживали однією сім'єю з початку березня 2014 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Спільно сторони проживали до середини січня 2015 року, потім відповідач пішов із сім'ї до іншої жінки, де створив нову сім'ю. В даний час позивач проживає з сином, якому, станом на день подачі позову до суду, десять місяців, і за цей період відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому позивач вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею вісімнадцяти років та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 14.12.2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дружини залишено без розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з приводу позову пояснив, що він дійсно з [PERSON] спільно проживали приблизно 9-10 місяців без реєстрації шлюбу. В даний час він припинив спільне проживання з позивачем і вказував, що не проти сплачувати аліменти на утримання сина, однак в меншій сумі, ніж зазначено в позові, оскільки він хворіє та потребує постійного лікування. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.3). Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На вимогу позивача розмір аліментів, які будуть стягуватися на дитину, відповідно до статті 184 СК України визначається судом у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

\~В жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові позивач вказує, що з 04.06.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В позові позивач вказує, що з часу одруження сторони проживають однією сімєю. До серпня 2015 року відповідач разом з позивачем приймав участь у вихованні та утриманні їх дітей. Однак, починаючи з кінця серпня 2015 року, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Добровільно про сплату аліментів на утримання дітей з відповідачем домовитися не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Позивач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилася. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не зявився. Причини його неявки суду невідомі. \~ Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає\~ задоволенню, з огляду на наступне. Сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження\~ [PERSON] серія 1-СР № 056944 а.с.6); дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження\~ [PERSON] серія І-СР № 168730 а.с.7). Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України\~\~батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач коштів на утримання дітей не надає, то з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України\~\~суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей. Згідно з ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох синів, однак він ухиляється від їх належного утримання. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що на даний час з чоловіком проживають окремо. Дітей вона утримує сама, а відповідач утримання дітям не надає. Відповідач заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення в межах заявлених позовних вимог, пояснивши, що на даний час він має постійне місце роботи і заробіток, одержав дохід від оренди земельного паю, інших осіб не утримує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують сімейні правовідносини, які визначають права та обовязки матері, батька і дитини, оскільки від їх шлюбу вони мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача / а.с. 3, 4, 6 /. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя та заробіток, інших осіб не утримує, а тому спроможний утримувати своїх малолітніх дітей. Приймаючи до уваги викладені обставини, заявлений позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог, а рішення суду слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, посилаючись на те, що хоч і досягла повноліття, проте навчається у ветеринарній академії на денній формі навчання, одержує допомогу від матері, а тому потребує матеріальної допомоги і від батька. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, свого ставлення до заявленого позову не висловила. За змістом заявленого позову справу просила розглянути у її відсутність / а.с. 1 /. При розгляді справи по суті відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, проте в розмірі не 1/3, а ? частини його доходу. По суті позову відповідач пояснив, що на даний час він має іншу сім*ю, одержує пенсію, має задовільний стан здоров*я. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних обгрунтувань. Встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують правовідносини, які визначають обовязок батьків та порядок його виконання по утриманню повнолітніх дітей. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними 23 років, якщо вони продовжують навчатися і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою відповідача та продовжує навчатися в Полтавській державній аграрній академії на денній формі навчання, що підтверджується дослідженими письмовими доказами / а.с. 3, 4, 22 /. Навчаючись в академії, позивач одержує стипендію в сумі 725 гривень, як слідує з її позову, несе витрати, повязані з навчанням. Термін закінчення її навчання 31 липня 2018 року / а.с. 22 /. У звязку з цим та з урахуванням її майнового стану, позивач, за переконанням суду, потребує в період навчання матеріальної допомоги і від батька. Відповідач [PERSON] отримує пенсію / а.с. 17 /, має задовільний стан здоровя, а тому спроможний надавати утримання своїй донці на період її навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, судом приймається до уваги стан здоровя та матеріальне становище позивача і відповідача, а також можливість та обовязок надання утримання матрі*ю позивача. Суд зважає також і на сімейно майновий стан відповідача, який має іншу сімю. З цих підстав заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Приймаючи до уваги викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 17.09.2004 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Від спільного шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося. За час подружнього життя вони виявилися різними людьми, з різними характерами, поглядами на життя в тому числі і сімейного, що призвело з часом і до взаємного відчуження. Вказує, що припинили ведення домашнього господарства, не підтримують подружніх стосунків. З березня 2015 року проживають окремо. Сім'я існує формально. У зв'язку із вищевикладеним просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2004 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2090. Від спільного шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство з березня 2015 року , а тому шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння між сторонами. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дану квартиру вона придбала за договором купівлі-продажу від 28.08.2015 року, зареєстрованим в реєстрі № 1358 приватним нотаріусом Тарасюк Т. М. При укладанні даного договору попередні власники зобов'язувалися знятися з реєстраційного обліку з відчуженої квартири не пізніше 28.09.2015 року, але один із власників, а саме [PERSON] залишився прописаний і досі. При спілкуванні по телефону він відмовляється виписуватися з квартири. В зв'язку і вищевикладеним та уточнивши позовні вимоги позивач просила зняти з реєстраційного обліку [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою його місця проживання, в судове засідання не з'явився, будь-яких заяв, клопотань суду не надавав, у зв'язку з чим, суд визнає його неявку без поважних причин, та вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України. Представник Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх присутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне . Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу 28 серпня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасюком Т. М. Згідно довідки форми № 3, виданого КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» від 30.09.2015 року у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] - син колишнього власника. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється крім іншого і на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Наявність реєстрації відповідача у квартирі позивача позбавляє її можливості здійснювати свої права як власника у повному обсязі, крім того є підставою для нарахування додаткових витрат по комунальним послугам, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 12.07.1997 року у виконкомі Доброкриничанської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, актовий запис № 7. В обгрунтування позову вказувала, що щлюбні відносини з відповідачем припинені у 2006 році, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21 серпня 1999 року у Корабельному районному відділі реєстрації актів громадського стану м. Миколаєва, актовий запис № 322. В обгрунтування позову вказувала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені на початку квітня 2015 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньк [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спору щодо спільно нажитого майна між сторонами немає. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся, причину неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, неналежно виконує свій обов'язок по матеріальному утриманню доньки, котра знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дитина дійсно проживає з позивачем, він інших осіб на утриманні не має, не працевлаштований, позов визнає і згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в сумі 500 грн. щомісячно. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини та відповідачем визнаються. На підставі наведеного, враховуючи мінливий характер доходів відповідача (не працевлаштований), відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, пояснення відповідача про прийнятність для нього визначеної позивачем суми аліментів, визнання позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved