Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія паспорту [PERSON]; копія паспорту [PERSON]; Копія свідоцтва про народження [PERSON]; Копія довідки відділу Держземагенства у Ренійському районі від 14.07.2014 року.; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; Копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №370522; копія технічного паспорта на житловий будинок №4 у пров. Вільний, у м. Рені; копія рішення виконкому Ренійської міської ради №60 від 19.02.1970 року; копія договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування, реєстр № 1037; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 16.12.2013 року помер [PERSON], який був чоловіком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: - Житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями №4 у провулку Вільний у м. Рені, який складається в цілому із: житлового будинку літ. А, сараю літ. Б, В, вбиральні літ. Г, підвалу літ. б, огорожі 2, споруди 1, розташований на земельній ділянці площею 628 кв. м. Право власності підтверджує договір про забудову від 29.03.1976 року, реєстр №1037. - Земельна ділянка площею 0,0628 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Рені, пров. Вільний, 4, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 370522. Заповідальне розпорядження [PERSON] під час життя не залишив, тому спадкування повинне здійснюватися за законом. Крім [PERSON] спадкоємцем є її син, [PERSON], відповідач по справі, який проти позову не заперечує, відмовився від спадщини. Позивачка пояснила, що на час забудови жилого будинку, на земельній ділянці площею 628 кв. м., яку здійснив спадкодавець, не було передбачено обовязкової реєстрації права власності. Право власності спадкодавця на це житловий будинок було оформлено відповідно до законодавства, що діяло на той час. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячній термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на земельну ділянку відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, [PERSON]. Вона на час відкриття спадщини мешкала разом із чоловіком, та була там зареєстрована, отже вважається такою, що прийняла спадщину фактично. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] на випадок своєї смерті не склав заповіт, тому визнання права власності здійснюється за законом. Позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. 08.08.2014 року, Державним нотаріусом [PERSON], було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Таким чином, позивачка прийняла спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0628 га, та житловий будинок №4 у провулку Вільний, у м. Рені, яке залишились після смерті чоловіка позивачки.

Outcome: approved