Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

в грудні 2017 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 5208,98 грн. заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, з урахуванням трьох процентів річних, та 1600 грн. судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будинок [ADDRESS] був віднесений до комунальної власності територіальної громади м. Києва та переданий до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Позивач посилається на те, що в період з 01.05.2015 року по 01.08.2017 року житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території у будинку [ADDRESS] , надавались Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Відповідач є власником житла, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , отримує від позивача послуги, є споживачем таких послуг, перебуває у фактичних договірних відносинах, оскільки договір між сторонами спору не укладено. Зазначає, що за період з 01.05.2015 року по 01.08.2017 року у відповідача виникла заборгованість з оплати послуг за утримання будинку і прибудинкової території у загальному розмірі з урахуванням трьох процентів річних у сумі 5 208,98 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко О.Л. від 18.12.2017 року відкрито провадження у справі. 25.10.2018 року в порядку повторного автоматизованого розподілу справ, цивільну справу передано провадження судді Колдіної О.О. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О. від 25.10.2018 року справу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у судове засідання. Відповідач належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи. З?ясовано відсутність відзиву на позов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Суд, на підставі статті 280 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , зареєстрований та фактично проживає у вказаній квартирі, а також є власником особового рахунку № [NUMBER] . Будинок [ADDRESS] віднесено до комунальної власності територіальної громади м. Києва та переданий до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. На підставі рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в м. Києві» та рішення Київської міської ради від 02.12.2010 р. № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» було затверджено перелік об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1-10 до цього рішення, та визнано такими, що втратили чинність, додатки 1-12 до рішення Київради від 27.12.2001 р. № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва». Згідно з переліком наведеним в додатку 1 до об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва передано до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в тому числі будинок [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». З 01.05.2015 позивач здійснював функції з утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS] та надавав такі послуги відповідно до норм та стандартів, структури, періодичності та строків виконання, встановлених законодавством. Факт надання житлово-комунальних послуг та їх вартість підтверджується наступними наявними в матеріалах цивільної справи доказами: рішенням Голосіївської районної в м. Києві ради від 19.10.2010 № 41/10, актом прийому-передачі будинків від 29.10.2010, рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270, договором № 03/08Д від 03.08.2015 року щодо проведення дезінфекційних робіт, договором про надання послуг з повного технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 31.07.2015 року та додатковою угодою до нього, договором про надання послуг з вивезення побутових відходів від 25.01.2016 року з подальшими змінами до нього, договором № 07/10-16Д/311 від 15.10.2016 року щодо проведення робіт з дезобробки, очищення, дезінфікування та витравлювання, договором № 427 від 11.01.2016 року про надання послуг з очищування, дератизації та дезінсекції та додатковою угодою до нього, договором про надання послуг з дератизації та дезінсекції № 2 від 05.01.2017 року, договором про надання послуг з вивезення побутових відходів від 20.01.2017 року, договором про надання послуг № 85 від 05.04.2017 року, укладеним з КК «Центр комунального сервісу». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найм житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст.ст. 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону, визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Як встановлено судом, відповідач належним чином не виконав свій обов`язок з оплати за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого відповідно до розрахунку, наданого позивачем у останнього виникла заборгованість в період з 01.05.2015 року по 01.08.2017 року з оплати послуг за утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 5042,22 грн., три проценти річних за час прострочення виконання зобов?язання за вказаний період - 166,76 грн., що разом становить 5208,98 грн. В силу положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом, не зважаючи на наявність або відсутність договірних відносин між сторонами. Зазначений обов`язок є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі.

Outcome: approved