Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В грудні 2017 року Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Камянської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати дії відповідача протиправними та стягнути з нього кошти, надміру виплачені по компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги в сумі 1925,24 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення адміністрації Південного району Камянської міської ради як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги. Відповідно до заяви [PERSON] № 115 від 02.02.2015 року та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558 «Про затвердження порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», рішенням управління від 12.02.2015 року йому призначена компенсація за надання соціальних послуг [PERSON], [INFO] з 01.02.2015 року довічно у сумі 121,80 грн. щомісячно. При наданні документів до управління, на підставі яких [PERSON] було призначено компенсаційну виплату, останній під особистий підпис, був ознайомлений про те, що всі його відомості про доходи та наявність роботи, які можуть вплинути на призначення компенсаційної виплати, можуть бути перевірені згідно з чинним законодавством України. Про відмову у призначенні компенсаційної виплати у разі подання недостовірних даних попереджений, крім того заявник під особистий підпис зобовязувався вчасно повідомляти управління про припинення надання соціальних послуг або інших причин, що впливають на призначення компенсаційної виплати, в тому числі про працевлаштування, про що зазначив власноруч в заяві. При перевірці головним державним соціальним інспектором управління достовірності інформації про доходи, шляхом подання запиту до Дніпродзержинської обєднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів було зясовано, що [PERSON] нараховані доходи під ознакою «заробітна плата в II та III кварталі 2016 року в розмірах 4145,94 грн. та 4500,00 грн. відповідно. На запит управління отримано лист № 44 від 21.04.2017 року від ТОВ «Центр високих технологій 2010» відповідно до якого [PERSON] працював на підприємстві з 06.04.2016 року (наказ № 01/5) по 03.10.2016 року (наказ № 05). За даним фактом головним державним соціальним інспектором управління було складено Акт № 796 від 13.05.2017 року. Крім того, в ході перевірки особової справи та проведенням звіряння зі списками РАЦСу, зареєстрованого в управлінні за № 2/51 від 06.01.2017 року було встановлено, що [PERSON], [INFO], померла 25.12.2016 року (а/з про смерть № 110). Про смерть отримувача соціальних послуг, що позбавило права на отримання компенсаційних виплат за надання соціальних послуг [PERSON] управління не повідомив. Розпорядженням управління від 03.05.2017 року з 25.12.2016 року була припинена виплата компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги за о/р № 652201 на імя [PERSON] у звязку зі смертю отримувача послуг. Виставлено борг за період з 25.12.2016 року по 31.05.2017 року в сумі 844,53 грн. Таким чином, відповідачем було приховано дані щодо його працевлаштування та смерті отримувача соціальних послуг, внаслідок чого йому були надміру виплачені кошти. На підставі акту перевірки (№ 796 від 13.05.2017р.) розпорядженням управління від 16.05.2017 року за о/р 652201 на імя [PERSON] виставлено борг по компенсації за надання соціальних послуг за період з 07.04.2016р. по 31.05.2017р. в сумі 2093,64 грн. Відповідно виписки Держказначейства від 12.05.2017 року на рахунок управління було повернуто виплату допомоги за травень 2017 року [PERSON] в сумі 168,40 грн. Згідно відомості про відрахування за о/р 652201, залишок суми боргу надміру виплачених [PERSON] коштів по соціальній допомозі станом на 13.12.2017 року становить 1925,24 грн. та залишається несплаченою. Тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення адміністрації Південного району Камянської міської ради як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги. Відповідно до заяви [PERSON] № 115 від 02.02.2015 року та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558 «Про затвердження порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», рішенням управління від 12.02.2015 року йому призначена компенсація за надання соціальних послуг [PERSON], [INFO] з 01.02.2015 року довічно у сумі 121,80 грн. щомісячно. Згідно п.1 Порядку компенсація призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, хворим. Відповідно до п.15 Порядку, фізичні особи, які одержують компенсацію, зобовязані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин компенсація припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у звязку з цим зайвих сум компенсацій одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення надміру виплачені суми за весь період, коли особа не мала права на одержання компенсації. При перевірці головним державним соціальним інспектором управління достовірності інформації про доходи, шляхом подання запиту до Дніпродзержинської обєднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів було зясовано, що [PERSON] нараховані доходи під ознакою «заробітна плата в II та III кварталі 2016 року в розмірах 4145,94 грн. та 4500,00 грн. відповідно. Згідно листа № 44 від 21.04.2017 року від ТОВ «Центр високих технологій 2010» було зясовано, що [PERSON] працював на підприємстві з 06.04.2016 року (наказ № 01/5) по 03.10.2016 року (наказ № 05). За даним фактом головним державним соціальним інспектором управління було складено Акт № 796 від 13.05.2017 року. В ході перевірки особової справи та проведенням звіряння зі списками РАЦСу, зареєстрованого в управлінні за № 2/51 від 06.01.2017 року було встановлено, що [PERSON], [INFO], померла 25.12.2016 року (а/з про смерть № 110). Про смерть отримувача соціальних послуг, відповідач [PERSON] управління не повідомив. Розпорядженням управління від 03.05.2017 року з 25.12.2016 року була припинена виплата компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги за о/р № 652201 на імя [PERSON] у звязку зі смертю отримувача послуг. На підставі акту перевірки (№ 796 від 13.05.2017р.) розпорядженням управління від 16.05.2017 року за о/р 652201 на імя [PERSON] виставлено борг по компенсації за надання соціальних послуг за період з 07.04.2016р. по 31.05.2017р. в сумі 2093,64 грн. Відповідно виписки Держказначейства від 12.05.2017 року на рахунок управління було повернуто виплату допомоги за травень 2017 року [PERSON] в сумі 168,40 грн. Згідно відомості про відрахування за о/р 652201, залишок суми боргу надміру виплачених [PERSON] коштів по соціальній допомозі станом на 13.12.2017 року становить 1925,24 грн. Як вбачається з п.п.5 п.15 Порядку, якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що призначив компенсацію. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ні відзиву, ні заперечень проти позову відповідачем не надано, тому доводи позивача слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved