Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у м. Краматорськ (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її матір`ю є [PERSON] . (а.с. 9). 12.09.2016 року позивачка зареєструвала шлюб зі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, та після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). Матеріалами справи доведено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Полянських В.В. 17.12.2015 року, [PERSON] призначила спадкоємцем квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 12). Згідно даних інформаційної довідки зі спадкового реєстру заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за №58381244 та станом на 27.11.2018 року не скасований (а.с. 8). Згідно даних інформаційної довідки зі спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Позивачка зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак Постановою про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії від\~11.06.2019\~року нотаріусом\~Першої краматорської\~державної нотаріальної\~контори Уваровою\~Г.І.\~відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини (а.с. 13). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що свідоцтв про право на спадщину до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] не видавалось. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, [PERSON] відповідно до ст. 1235 ЦК України є спадкоємцем після померлої [PERSON] . Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1269, ч. 1 ст.\~1270,\~1272 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до\~ч.\~1\~п.\~24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що спадкоємець своєчасно спадщину не прийняв через те, що їй було невідомо про те, що мати склала заповіт, яким заповідала їй своє майно. Фактично, як встановлено в судовому засіданні, з моменту смерті матері, до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися дві особи дочка та чоловік, але тільки після цього дізнались про наявність заповіту. Жодна особа, відповідно до наданих доказів, окрім позивача не претендує на прийняття спадщини за законом, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може. Суд також враховує той факт, що відповідно до\~Конституції України\~особа повинна неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов`язки, передбачені ст.ст.65-67 Конституції. При невиконанні особою конституційних обов`язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. При цьому\~ст. 64 Конституції\~передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною. Таким чином, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а позивач\~в інший спосіб захистити своє право не може ніж\~звернутися до суду, то позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Такого висновку суд дійшов і враховуючи правову позицію, яку висловив Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм частини 3\~ст. 1272 ЦК України, згідно якої право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила частини 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини 3\~ст. 1272 ЦК України\~не застосовуються. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що викладені у позові обставини доведені належними доказами, а тому приходить до висновку, що встановлений строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини. \~ \~ \~ \~За таких\~обставин,\~слід визначити\~позивачу додатковий\~строк для\~прийняття спадщини\~строком на\~два місяці, з дня набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved