Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Відповідно до укладеного договору №HMV0RХ11160206 від 10.12.2006 року відповідач отримала від позивача споживчий кредит у розмірі 2563,67 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом, строком на 24 місяця по 10.12.2008 року. Згідно заяви, умов надання споживчого кредиту, відповідач повина була погашати заборгованність по кредиту з 10 по 15 число кожного місяця у сумі 177,28 грн. [PERSON] не виконувала зобов'язання за вказаним договором, внаслідок чого станом на 21.09.2015 року має заборгованність в сумі 30114,50 грн., яка складається з наступного: 1697,91 грн. - заборгованність за кредитом, 5505,19 грн. - заборгованність по процентам за користування кредитом, 846 грн. - по комісії за користування кредитом та 22065,40 грн. - по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Враховуючи, що судовим наказом Волочиського районного суду від 21.08.2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто 3205,98 грн. за кредитним договором, тому цю суму слід відняти від загальної суми заборгованності, а з врахуванням 500 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 1345,43 грн. - штрафу (процентної складової), позивач просить стягнути з відповідача 28753,95 грн. та понесені судові витрати в сумі 1218 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, вказавши в позовній заяві про підтримання позову, слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач позов в частині стягнення з неї тіла кредиту і процентів по ньому визнала повністю, а в частині інших вимог просить відмовити, оскільки вона не працює, сама хворіє, потребує лікування, крім того має на утриманні трьох малолітніх дітей, які також хворіють, потребують лікування. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так [PERSON] згідно анкети позичальника №HMV0RХ11160206 від 10.12.2006 року, умов надання споживчого кредиту (а.с.7-11), отримала від позивача споживчий кредит у розмірі 2563,67 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом, строком на 24 місяця по 10.12.2008 року, однак не виконала свої зобов'язання за договором, внаслідок цього, станом на 21.09.2015 року виник борг по кредиту на суму 1697,91 грн., по процентам за користування кредитом на суму 5505,19 грн., заборгованність по комісії за користування кредитом на суму 846 грн., в зв'язку з чим відповідно до п.п.5.1, 5.3 умов надання кредиту їй нараховано пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором на суму 22065,40 грн., штраф (фіксовану частину) на суму 500 грн. та штраф (процентну складову) на суму 1345,43 грн., а всього борг становить 30114,50 грн., що підтверджується доданим розрахунком заборгованності (а.с.5-6), який відповідач не оспорює. В зв'язку з цим, на підставі умов договору та чинного законодавства України, позивач має право вимагати незалежно від настання строку погашення кредиту, сплати у повному обсязі заборгованності за кредитом, процентів, комісії та штрафних санкцій, враховуючи, що відповідно до п.5.5 умов надання споживчого кредиту, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років, а відповідач згідно заяви позичальника була ознайомлена з цим і погодилася на це. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором; боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання; договір є обов'язковим для виконання сторонами; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Верховний Суд України висловив Правову позицію у справі №6-1206цс15 від 23.09.2015 року, вказавши, що виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Враховуючи, що судовим наказом Волочиського районного суду від 21.08.2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто 3205,98 грн. за кредитним договором, тому цю суму слід відняти від загальної суми заборгованності, а з врахуванням 500 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 1345,43 грн. - штрафу (процентної складової), борг відповідача становить 28753,95 грн. Що стосується стягнення штрафних санкцій, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Верховний Суд України висловив Правову позицію у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року, вказавши, що згідно статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи, що відповідач не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, однак враховуючи також положення ст.549 ЦК України і Правову позицію Верховного Суду України, слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 22065,40 грн. Враховуючи викладене, до стягнення підлягає сума 6968,69 грн. ( 1697,91 грн. - заборгованність за кредитом, 5505,19 грн. - заборгованність по процентам за користування кредитом, 846 грн. - по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штрафу (фіксованої частини) і 1345,43 грн. - штрафу (процентної складової) за мінусом 3205,98 грн. стягнутих за судовим наказом). Оскільки позов задоволено частково, тому судові витрати слід стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог, що буде становити 280,14 грн.

Outcome: partial