Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 04 квітня 2000 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбав в останньої житловий будинок №4 по вул. Фурманова (на час розгляду справи - Хлібозаводська) в м. Вознесенську Миколаївської області. В цей же день договір було зареєстровано у Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі за № 178, разом з тим покупець зареєстрував право власності щодо придбаного майна в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В 2016 році [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин, а тому позивач просив суд визнати такий договір дійсним. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, проте останній через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте останній через канцелярію суду надав письмову заявупро розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі вказаних осіб. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 04 квітня 2000 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок №4 по вул. Фурманова в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєструвавши договір купівлі-продажу на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржіпро що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис № 178. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Проте сторони не посвідчили договір в нотаріальному порядку. В 2016 році [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні придбаним майном. В той же час нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки право власності на будинок вже зареєстроване за позивачем, а продавець померла. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved