Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 6 липня 2018 року вона уклала шлюб з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Сторони припинили проживати однією сім`єю, дитина залишилась проживати з матір`ю. Відповідач не приймає участь в утриманні сина [PERSON] та дружини [PERSON] , з якою залишилась проживати дитина. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття; а також аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов, наполягає на його задоволенні. [PERSON] не з`явився у судове засідання та надіслав заяву (а.с.15), в якій він просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Крім того, відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.16-18), в якому він визнає позов в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та просить суд відмовити у задоволенні позову в частині іншої вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 6 липня 2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Вінницьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, про що був складений відповідний актовий запис №1508. Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 6 липня 2018 року (а.с.6). [INFO] у них народився син [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 грудня 2018 року (а.с.7). Зі змісту відзиву на позовну заяву (а.с.16-18) вбачається, що [PERSON] не оспорює того, що сторони припинили проживати однією сім`єю, дитина залишилась проживати з матір`ю [PERSON] . На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1, ч.2 ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та (або) користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Це право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що відповідач не подав жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні сина [PERSON] . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має важкий стан здоров`я чи тяжке матеріальне становище, або на його утриманні перебувають інші особи. Крім того, 1/4 частка від заробітку (доходу) відповідача є мінімальним розміром аліментів на утримання дитини, що стягується навіть в порядку наказного провадження. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 1 жовтня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Водночас, [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження того, що після стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] матиме змогу надавати матеріальну допомогу ще на утримання позивача. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити.

Outcome: partial