Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], якому належав житло-вий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] Бориспіль-ського району. За час свого життя спадкодавець склав заповіт, яким ці об'єкти нерухомого майна він заповів позивачу. [PERSON] прийняла спадщину. Однак приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] Бориспільського району. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Відповідачі не з'явились у судове засідання. Вони подали заяви про розгляд цивільної справи в їх відсутності (а.с.41-43). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не з'явились у судове засідання. Вони завчасно у встановленому порядку повідомлені про час та місце роз-гляду цивільної справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 19 травня 1973 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Ця обставина підтверджується штампом в копії паспорті громадянки України, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.52). З копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.21-24) вбачається, що в 1982 році [PERSON] звів житловий будинок, сарай-гараж-літню кухню «Б», сарай «Г», погріб «З», навіс «Д», убиральню «Е», ворота з хвірткою №1, огорожу №2, ганки «а1» та «а2» та вигріб-ну яму «Л» по [ADDRESS] Бориспільського району. Крім того, з запису в копії будинкової книги (а.с.65-71) вбачається, що будівництво цих об'єктів нерухомого май-на було повністю закінчено в 1982 році, вони були придатні для користування. Відповідно до ч.2 ст.22 КЗпШС України, який був чинний на той час, майно, нажите подружжям за час шлюбу, було їх спільною сумісною власністю. Встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди були набуті [PERSON] у власність під час його перебування в шлюбі з [PERSON] Тому це не-рухоме майно було об'єктом їх спільної сумісної власності. 11 липня 2013 року [PERSON] склав заповіт (а.с.5-6), яким житловий будинок, гос-подарські будівлі та споруди він заповів [PERSON] Однак згідно з ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди були спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Тому [PERSON] не мав права одноособово та самостійно заповідати ці об'єкти нерухомого майна. Тому складений ним заповіт є нікчемним. [INFO] року [PERSON] помер. Ця обставина підтверджується копією сві-доцтва про смерть, виданого на ім'я (а.с.9). Право спільної сумісної власності на житловий будинок, господарські будівлі та спору-ди припинилось. У [PERSON] виникло право власності на ? частку в цих об'єктах не-рухомого майна, інша ? частка ввійшла до складу спадщини. У зв'язку з нікчемністю заповіту спадкування після смерті [PERSON] здійснюва-лось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом була його дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], дочка [PERSON] Ця обставини підтверджується копіями свідоцтв про народження, виданих на ім'я синів (а.с.19, 20), та довідкою Гірського сільського голови №58 від 30 січня 2015 року (а.с.75). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи (а.с.45-64) вбачається, що [PERSON] відмовилась від прий-няття спадщини на користь дочки. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не подавали таких заяв. Ці обставини свідчать про те, що тільки [PERSON] прийняла спадщину та у вста-новленому порядку набула право власності на ? частку в житловому будинку, сараї-гаражі-літній кухні «Б», сараї «Г», погрибі «З», навісі «Д», убиральні «Е», воротах з хвірткою №1, огорожі №2, ганках «а1» та «а2» та вигрібній ямі «Л» по [ADDRESS] Бориспільського району. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнан-ня його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а та-кож у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] виніс постанову (а.с.64) про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. У такий спосіб не визнається право власності позивача на спадкове майно. З огляду на ці обставини суд вважає, що належить визнати за [PERSON] право власності на ? частку у вказаному вище жилому будинку, господарських будівлях та спору-дах. Однак відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає щонайменше з моменту завершен-ня будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. З копії характеристики будинку, господарських будівель та споруд (а.с.24) вбачається, що в 1991 році [PERSON] звів гараж «В», літній душ «Ж» та питну колонку «К» по [ADDRESS] В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що будівництво цих об'єктів нерухомого майна було завершено, та вони стали придатними для користувач-ня. Крім того, приміщення гаражу «В» та літнього душу «Ж» не були прийняті в експлуата-цію. Тому суд вважає, що підстави для визнання за позивачем права власності на ? частку в цих об'єктах нерухомого майна відсутні.

Outcome: partial