Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, оскільки він продовжує навчання. Просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти щомісячно в розмірі 1000 грн. від усіх видів доходів відповідача щомісячно, на період навчання його у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є сином відповідача [PERSON] Позивач 29.10.2014 року змінив своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». На даний час позивач є студентом І курсу факультету іноземних мов Вінницького державного педагогічного університету ім. Михайла Коцюбинського (термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року), денної форми навчання. Будь-якого джерела доходів не має, знаходиться на утриманні лише своєї матері та потребує допомоги зі сторони батька, а тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно від усіх видів його доходів, на період навчання позивача у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пославшись на обставини викладені у наданому суду відзиві (а.с. 26-27). Суду пояснив, що на даний час знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки на його утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей, повнолітня донька дружини та хворий батько похилого віку. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.12.1998 року відділом РАГС Вінницької міської ради [PERSON], [INFO], є повнолітнім сином відповідача [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], виданого 29.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] змінив своє прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» (а.с. 6). Позивач [PERSON] проживає і зареєстрований разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» №8527 від 18.09.2018 року та відповіддю Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 19.09.2018 року (а.с. 8-9). Позивач [PERSON] є студентом І курсу факультету іноземних мов Вінницького державного педагогічного університету ім. Михайла Коцюбинського денної форми навчання на комерційних засадах, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що стверджується довідкою №225 від 10.09.2018 року (а.с. 7). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №5607/13/02-28-08-01 від 18.09.2018 року, позивач [PERSON] за період І-ІІ квартал 2018 року доходи не отримував (а.с. 10). Мати позивача - [PERSON] є пенсіонеркою за віком, за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року отримала пенсію в розмірі 9652, 86 грн. (а.с. 56). Також судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] проживає і зареєстрований в [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON], неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO] і [PERSON] [INFO], повнолітньою дочкою дружини [PERSON], [INFO] (а.с. 24, 29-32). Відповідач [PERSON] працює соціальним працівником Територіального центру соціального обслуговування Могилів-Подільського району Вінницької області, за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року його дохід склав 45369,50 грн., що підтверджується довідкою №214 від 07.11.2018 року (а.с. 28). Дружина відповідача - [PERSON] також працює соціальним працівником Територіального центру соціального обслуговування Могилів-Подільського району Вінницької області, за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року її дохід склав 37769,43 грн., що підтверджується довідкою №222 від 13.11.2018 року (а.с. 41). Матеріалами справи підтверджується, зокрема, довідкою виданою 07.11.2018 року виконкомом Грушанської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, пенсійним посвідченням №125162, довідкою центру поштового зв'язку №4 Вінницької дирекції ПАТ «Укрпошта» №37 від 13.11.2018 року, свідоцтвом про народження відповідача [PERSON], медичною випискою від 05.12.2017 року, що відповідач [PERSON] здійснює догляд за своїм батьком [PERSON], який є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 1575,29 грн. на місяць, однак останній хворіє і 23.11.2017 року переніс операцію (а.с. 33-39). Згідно довідки Могилів-Подільського районного медичного центру первинної медико-санітарної допомоги від 01.11.2018 року відповідачу [PERSON] встановлено діагноз: «Варикозна хвороба лівої нижньої кінцівки. ХВН ІІ ст.» (а.с. 40). На запитання суду відповідач [PERSON] пояснив, що у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON], оскільки крім двох неповнолітніх дітей на його утриманні перебуває ще також непрацездатний хворий батько та повнолітня донька дружини [PERSON], яка також навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського на комерційних засадах (а.с. 43) і відповідач не може відмовити у матеріальній допомозі [PERSON], оскільки вона навчається на другому курсі у вищому навчальному закладі, називає відповідача батьком, в той час коли позивач відмовляється називати відповідача батьком. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що син відповідача [PERSON] - [PERSON] досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається стаціонарно на комерційних засадах, не працює, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов'язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина [PERSON], тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. На думку суду повнолітній син відповідача [PERSON] має рівні права з іншими дітьми свого батька, які гарантовані йому відповідно до закону. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання і не має змоги працювати, однак потребує від батька матеріальної допомоги на своє утримання, суд враховує всі фактичні обставини справи встановлені в судовому засіданні. Зокрема, суд враховує, що відповідачу [PERSON] хоча і встановлено діагноз: «Варикозна хвороба лівої нижньої кінцівки. ХВН ІІ ст.», проте відповідач [PERSON] є працездатною особою, працює і щомісячно отримує регулярний дохід (за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року його дохід склав 45369,50 грн.), має на своєму утриманні ще двох неповнолітніх дітей, які проживають разом із ним та дружиною відповідача - [PERSON], яка також працює і отримує регулярні доходи (за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року її дохід склав 37769,43 грн.). Суд також враховує матеріальний стан матері позивача, з якою він проживає. Так, судом встановлено, що мати позивача [PERSON] є пенсіонеркою за віком, за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року отримала пенсію в розмірі 9652, 86 грн. З встановлених обставин вбачається, що доходи матері позивача є незначними у порівнянні із доходами відповідача, а тому є необхідність у матеріальній допомозі батька позивача, який із ним не проживає на період навчання повнолітнього сина. Суд вважає, що наявність у відповідача [PERSON] на утриманні інших двох неповнолітніх дітей та повнолітньої доньки дружини [PERSON], які проживають разом із відповідачем однією сім'єю, не позбавляє його обов'язку піклуватися і матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина [PERSON], який не може себе забезпечувати самостійно, оскільки навчається стаціонарно. Крім того, суд вважає, що утримання відповідачем [PERSON] свого непрацездатного батька, який щомісячно отримує пенсію (а.с. 35) не позбавляє обов'язку відповідача утримувати свого повнолітнього сина, який не працює, оскільки навчається стаціонарно. При цьому суд враховує пояснення відповідача [PERSON] в судовому засіданні про те, що у його непрацездатного батька є ще двоє повнолітніх дітей, які на думку суду також повинні матеріально утримувати свого непрацездатного батька і доказів того, що вони не утримують та не мають фінансової можливості утримувати свого батька відповідач [PERSON] суду не надав. При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання, необхідність купувати підручники, зошити, канцелярське приладдя, вартість проїзду до навчального закладу, тощо. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць з 1 січня 2019 року становить 1921 грн. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] є непрацездатною, а батько - відповідач по справі [PERSON] є працездатною особою, працює та отримує відповідний щомісячний дохід, повнолітній син [PERSON] навчається стаціонарно на комерційних засадах у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського, не працює, потребує матеріального забезпечення зі сторони батька. Враховуючи те, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу на січень 2019 року становить 1921,00 грн., повнолітню дитину яка навчається зобов'язані утримувати і мати, і батько, беручи до уваги стан здоров'я повнолітнього сина, який продовжує навчання і платника аліментів, а також те, що відповідач працює та отримує доходи, тобто має можливість надавати утримання, тому суд виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів повнолітнього сина прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягувати на користь позивача щомісячно 800,00 грн. аліментів на його утримання, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 09.10.2018 року, на період навчання сина у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського, а саме до 30.06.2022 року включно, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial