Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Представник АТ «А-Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № SAMABFC00000635385 від 30.09.2016 року в розмірі 32050, 12 грн, яка виникла станом на 27.09.2020 року. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА [PERSON] 30.09.2016 року приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладення кредитного договору № SAMABFC00000635385 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачеві надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом у анкеті-заяві від 30.09.2016 року підтвердив, що підписана заява разом з Умовами та Правилами та тарифами, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит (встановив відповідачеві кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Проте, відповідач належним чином зобов`язання за договором щодо повернення кредиту не виконує, в результаті чого станом на 27.09.2020 року виникла заборгованість в розмірі 32050,12 грн., яка складається з: 14933,50 грн. заборгованості за тілом кредиту; 15866,62 грн. заборгованість за відсотками за користування, 1250,00 грн. пеня, які представник позивача просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника Банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2021 року відкрито спрощене провадження у справі. 16.03.2021 року Олександрійським міськрайонним судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 30.09.2016 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Вказана заява містить анкетні дані відповідача, та підписи сторін. Крім того, суду надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщеного на відповідному сайті, а також роздруківку тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», які містять розмір базової процентної ставки на місяць, розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, та розмір штрафів за порушення строків платежів для відповідної кредитної картки. Вказані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та роздруківка тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» не містять підпису відповідача. Згідно з розрахунком заборгованості, що наданий суду, зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконував, в зв`язку з чим станом на 27.09.2020 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором № SAMABFC00000635385 в розмірі 32050,12 грн., яка складається з: 14933,50 грн. заборгованості за тілом кредиту; 15866,62 грн. заборгованість за відсотками за користування, 1250,00 грн. пеня. ОЦІНКА СУДУ Аналізуючи надані позивачем на підтвердження позовних вимог документи, суд дійшов висновку, що 30.09.2016 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Вказана заява містить анкетні дані відповідача, та не містить жодної інформації про те, які саме банківські послуги бажає отримати відповідач: отримання кредиту, відкриття карткового рахунку для отримання виплат, чи для встановлення кредитного ліміту, тощо. Тобто у вказаній заяві відсутнє волевиявлення відповідача щодо укладення з позивачем кредитного договору. У позовній заяві позивач зазначає, що [PERSON] 30.09.2016 року приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладення кредитного договору № SAMABFC00000635385 та отримання кредитної картки, і при цьому у розрахунку заборгованості зазначає, що вказаний розрахунок складено саме за договором № SAMABFC00000635385, проте копія вказаного договору суду не надано, таким чином незрозумілим є той факт, чи було укладено вказаний кредитний договір між сторонами. Крім того, позивач у позовній заяві зазначає, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачеві надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Проте ні у позовній заяві, ні у розрахунку заборгованості, ні у будь-якому іншому документі не вказує, який саме кредитний ліміт було встановлено відповідачеві, що позбавляє суд можливості встановити розмір тіла кредиту, що був використаний відповідачем. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № SAMABFC00000635385, посилався також на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщеного на відповідному сайті, а також роздруківку тарифів користування кредитною карткою «Універсальна». Вказаними документами, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. Вказані умови є загальними для усіх споживачів, та не містять інформації щодо розміру наданого кредиту. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про істотні умови укладеного між сторонами договору, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Тобто, позивач не надав суду докази на підтвердження своїх вимог щодо надання кредитних коштів відповідачу у відповідному розмірі. Враховуючи викладене, не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення відсотків за користування кредитом та пені, так як вони нараховуються саме при користуванні відповідачем кредитними коштами, а позивачем вказаний факт не доведено. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен був подати суду докази на підтвердження своїх вимог щодо надання кредиту відповідачу, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, тощо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача, у зв`язку із чим і судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed