Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

В грудні місяці 2019 року позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі за текстом - МТСБУ), звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.06.2016 року о 23 год. 30 хв., в с. Магдалинівка по вул. Шевченка трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ява», без реєстраційного номеру, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, допустив наїзд на пішоходів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП. На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, внаслідок чого шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Потерпілий [PERSON] , з метою отримання відшкодування збитків звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Відповідно до розрахунку відшкодування шкоди, у зв`язку з лікуванням потерпілого встановлено, що розмір неотриманого доходу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності становить 2006,51 грн. Згідно розрахунку відшкодування шкоди, у зв`язку з лікуванням потерпілого встановлено, що вартість матеріального збитку становить 18277,11 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди становить 20283,62 грн. МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому, з огляду на вищевказане, просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 20283,62 грн., а також суму понесених судових витрат у розмірі 1 921, 00 грн. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.01.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13.02.2020 року, і відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В подальшому розгляд справи було відкладено на 16.03.2020 року. 16.03.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому, посилаючись на відсутність належних доказів сплати на користь потерпілої особи страхового відшкодування у сумі 20283,62 грн., просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник позивача - МТСБУ, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві, окрім іншого, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Васильєва О.В., в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували. Крім цього, представник відповідача зазначила, що вони не підтримують раніше поданий відповідачем відзив на позовну заяву, так як він ґрунтувався на відсутності належних доказів сплати на користь потерпілої особи страхового відшкодування у сумі 20283,62 грн., а саме наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжного доручення на підтвердження виплати страхового відшкодування, однак після ознайомлення з матеріалами справи було виявлено, що дані докази маються в матеріалах справи, що спростовує їх заперечення проти позовної заяви. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 19.06.2016 року о 23 год. 30 хв., в с. Магдалинівка по вул. Шевченка трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ява», без реєстраційного номеру, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, допустив наїзд на пішоходів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП та у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України була встановлена вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.01.2016 року (а.с. 5), який, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, набрав законної сили 12.02.2016 року. На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована, що підтверджується викладеними вироку Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.01.2016 року обставинами та не заперечується самим відповідачем та його представником. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] було завдано шкоду пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності та шкоди у зв`язку з його лікуванням. 20.07.2017 року представник потерпілого [PERSON] за довіреністю - [PERSON] з метою отримання відшкодування завданої шкоди звернувся до МТСБУ з відповідною заявою (а.с. 10, 35). Відповідно до розрахунку на виплату страхового відшкодування потерпілому (у зв`язку з травмуванням внаслідок ДТП) № 43683 від 20.07.2017 року, який був проведений МТСБУ на підставі наданих представником потерпілого документів (а.с. 13-33) витрати на лікування потерпілого [PERSON] становлять 18277,11 грн., шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим [PERSON] становить 2176,51 грн., шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим [PERSON] становить 25830,00 грн., відшкодування отримане потерпілим [PERSON] від винуватця [PERSON] становить 26000,00 грн., а всього до сплати підлягає 20283,62 грн. (а.с. 34). Крім цього суд зазначає, що з вищезазначеним розрахунком погоджується відповідач та його представник, що випливає із відсутності заперечень проти позовних вимог. Відповідно до довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України № 1 від 11.10.2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума, яку необхідно сплатити МТСБУ потерпілому [PERSON] , становить 20283,62 грн., де витрати на лікування - 18277,11 грн, шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності - 2006,51 грн. (а.с. 36). 24.10.2017 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування представнику потерпілого [PERSON] - [PERSON] в розмірі 20283,62 грн., що підтверджується наказом № 9756 від 24.10.2017 року та платіжним дорученням № 1260866 від 24.10.2017 року (а.с. 37-38). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом № 1961-IV, обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV). Окрім цього, п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону № 1961-IV, передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону № 1961-IV, після проведення виплати у розмірі 20283,62 грн. потерпілій особі, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги виплаченого відшкодування до [PERSON] , а тому суд вважає, що позовну заяву необхідно задовольнити у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов МТСБУ задоволено повністю, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивача витрати пов`язані з сплатою судового збору у розмірі 1921,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved