Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В грудні 2016 року до суду надійшла зазначена заява. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 3/8 частки квартири [ADDRESS]. Заявник з братом, [PERSON], звернулись до приватного нотаріуса Білоцерківського нотаріального округу Київської області Кривенко І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. 14.05.2016 року їм нотаріусом надано відповідь з роз'ясненням щодо підстав відмови в оформленні спадщини, враховуючи наступне. Відповідно до пп. 4.15 п. 4 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно та перевірки відсутності заборон або арешту цього майна. Згідно наданої відповіді вбачається, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - [PERSON] № 59056509 від 13.05.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявні відомості про арешт (реєстраційний номер обтяження 8332192 від 25.12.2008 року), накладений Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Балаклавського районного суду м. Севастополь № 2-2385/2008 від 09.12.2008 року, на невизначене майно, усе майно [PERSON], при цьому інформація, яка ідентифікує вказану фізичну особу відсутня. З метою ідентифікації вказаної фізичної особи до Першої Севастопольської державної нотаріальної контори нотаріусом надісланий запит № 18/02-14 від 25.01.2016 року, який повернутий УДППЗ «Укрпошта» з відміткою на конверті про відсутність обміну з м. Севастополь. Листом № 356 від 14.04.2016 року Центр потового зв'язку № 1 Київської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта» повідомило, що з 27.03.2014 року пошта з материкової частини України кримською стороною не приймається та не повертається у зворотному напрямку. Таким чином, встановити за запитом нотаріуса той факт, що померлий [INFO], [PERSON], [INFO], уродженець м. Біла Церква Київської області та [PERSON], на все майно якого накладений арешт є різними особами неможливо, тому підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику немає. Заявник стверджує, що [PERSON], [INFO], не має ніякого відношення до справи, що розглядалась Балаклавським районним судом у м. Севастополь, оскільки постійно жив та працював в м. Біла Церква Київської області. Вважає, що у суду є всі підстави для встановлення факту, що на все майно батька, [PERSON] арешт не накладався. На підставі викладеного заявник просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт, що на все майно [PERSON], [INFO], уродженця м. Біла Церква Київської області, померлого [INFO], який проживав по [ADDRESS], ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків [NUMBER], Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Балаклавського районного суду м. Севастополь № 2-2385/2008 від 09.12.2008 року (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 8332192 від 25.12.2008 року) арешт не накладався. Справа неодноразово розглядалась судами. 07.02.2017 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заява залишена без розгляду. 15.06.2017 року ухвалою Апеляційного суду Київської області зазначена ухвала скасована, а справа передана для продовження розгляду. 13.11.2017 року в призначене судове засідання заявник та заінтересовані особи не з'явились, заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, заяву підтримав. Заінтересовані особи також не з'явились в судове засідання, про що подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення вимог заявника не заперечували. Враховуючи подані заяви, суд вирішив розглядати справу за їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Заявник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 частки кварти під [ADDRESS]. 14.05.2016 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області за результатами розгляду вищезазначеної заяви надано роз'яснення № 110/02-14, з якого вбачається, що для видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] необхідно або зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 8332192 від 25.12.2008 року), накладений Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Балаклавського районного суду м. Севастополь № 2-2385/2008 від 09.12.2008 року, на невизначене майно, усе майно [PERSON], або встановити той факт, що померлий [INFO] [PERSON], [INFO], уродженець м. Біла Церква Київської області, та [PERSON], на все майно якого накладено арешт Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Балаклавського районного суду м. Севастополь № 2-2385/2008 від 09.12.2008 року (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 8332192 від 25.12.2008 року) є різними особами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно наданого роз'яснення приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області № 110/02-14, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - [PERSON] № 59056509 від 13.05.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявні відомості про арешт (реєстраційний номер обтяження 8332192 від 25.12.2008 року), накладений Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Балаклавського районного суду м. Севастополь № 2-2385/2008 від 09.12.2008 року, на невизначене майно, усе майно [PERSON], при цьому інформація, яка ідентифікує вказану фізичну особу відсутня. В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься рішення від 24.12.2009 року у справі № 2-2385/2008 прийняте за результатами розгляду позовної заяви ДП «Кримські генеруючи системи» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання. Згідно довідки Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 30.01.2017 року № 227 встановлено, що з 01.08.2007 року по теперішній час встановлено, що виконавчі документи про стягнення з [PERSON], [INFO], який народився в м. Біла Церква Київської області та проживав за адресою: [ADDRESS] до Білоцекрівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області за вищевказаний період не надходили. Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради № 5544 від 14.11.2016 року батько заявника - [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.03.1993 року по день смерті. Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] в період з 01.06.2005 року до 20.08.2010 року він працював у відділенні «Промінвестбанку» в. м. Біла Церква. Згідно ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час вирішення справи та накладення арешту, виконавчі дії провадились державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Сукупність наведених даних свідчить про те, що на майно батька заявника, мешканця м. Біла Церква, який помер [INFO] арешт Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Балаклавського районного суду м. Севастополь № 2-2385/2008 від 09.12.2008 року (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 8332192 від 25.12.2008 року) не накладався. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON]. Судові витрати по справі суд залишає за заявником відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України.

Outcome: approved