Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини по даній справі регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО 758757, батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, [PERSON] та [PERSON]. Згідно з рішенням Краматорського міського суду від 15.06.2009 року, з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, до повноліття дитини. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на лютий 2018 року за позивачем існує борг по сплаті аліментів перед [PERSON] в розмірі 85718,60 грн. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 13.03.2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], яка змінила прізвище на «Галицьку». Відповідно до свідоцтва про народження в родини [PERSON] народилося двоє спільних дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, родина виховує неповнолітню дитину дружини позивача від попереднього шлюбу, [PERSON], [INFO]. Згідно з медичною документацією, дружина позивача [PERSON] страждає на хронічний правосторонній епимезотимпаніт ускладнений холестеатомою, запальні зміни сосцевидного відростку лівої вісочної кістки, потребує лікування, дослідження та консультацій лікарів. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачка офіційно працює, інших дітей на утриманні немає, проживає у родині з батьками, які є пенсіонерами за віком. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі\~статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~ \~\~\~\~\~\~Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим при зменшеному, за рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною першою\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На думку суду, посилання позивача на факти зміни його сімейного та матеріального стану є підставами для часткового задоволення даного позову, та, з урахуванням наданих суду доказів, розмір аліментів на сина [PERSON] підлягає зменшенню та з позивача слід стягнути 1/6 частки його доходів щомісячно. Запропонований позивачем розмір аліментів до 1/10 частки його доходу, на думку суду, призведе до погіршення матеріального становища дитини [PERSON], та як наслідок, позбавить дитину права та гідний рівень утримання, духовного та фізичного розвитку, чим грубо порушить вимоги, щодо захисту прав дитини як національного законодавства так і міжнародних договорів, що є недопустимим. Тобто подані позивачем докази, у своїй сукупності, дають суду достатні підстави вважати, що з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у нього як у платника аліментів, суттєво змінилося сімейне становище, яке є підставою для часткового задоволення позовних вимог.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial