Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

В жовтні 2019 року, позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Ляпіна В.Ю. звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя № 336/2366/17 від 05.07.2017 р. з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON] стягнуто аліменти у сумі 900 грн. та на утримання [PERSON] стягнуто аліменти у сумі 750 грн. Посилаючись на те, що зазначених коштів на теперішній час не достатньо для забезпечення належного та необхідного рівня утримання спільних дітей, їх потреби з віком зростають, відповідач має матеріальну можливість приймати участь в утриманні дітей в більшому розмірі оскільки працевлаштувався, однак добровільно цього не робить, позивачка просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей з твердої грошової суми до 1/3 частини від усіх видів заробітку(доходу)відповідача,щомісячно,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги з підстав вказаних у позовній заяві, також пояснила, що відповідач додаткової допомоги не надає обмежується мінливими та не дорогими придбаннями для дітей, а суми аліментів, що вже стягуються з відповідача недостатньо для утримання двох малолітніх дітей. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволенні позову, вказав, що колишня дружина і так проживає в його квартирі за комунальні послуги не сплачує. Водночас він, як батько дітей постійно надає додаткові кошти на оплату школи та спортивних секцій синів, купує речі та продукти харчування. Підтвердити доказами свої пояснення, зокрема факт надання додаткових коштів на утримання дітей не може. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як встановлено з матеріалів справи, сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідача [PERSON] за рішенням суду з 05 липня 2017 року стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти в сумі 900 гривень, на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти в сумі 750 гривень. Конституцією України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою де визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51\~основного Закону\~України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зп.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Висновки суду узгоджуються з роз`ясненнями Верховного Суду України про порядок застосування зазначених норми матеріального права у постанові від 05.02.2014 року по справі № 6-1143цс13. При визначені розміру аліментів,які підлягають зміні, суд враховує наявність для цього об`єктивних підстав, таких як негативні явища у економіці, що мають наслідком зменшення розміру доходів населення та їх знецінення, в тому числі зменшення купівельної спроможності позивача на суму 1650 р. придбати для дітей необхідне, недоведеності з боку відповідача участі в матеріальному забезпеченні спільних дітей не тільки шляхом сплати аліментів, а в інший спосіб. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України до вимог, за якими може бути виданий судовий наказ законодавцем також віднесено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, розмір аліментів, що є безспірним та може стягуватись з платника аліментів на утримання двох дітей навіть у наказному порядку, складає одну третину заробітку (доходу) платника аліментів і може бути зменшений лише у разі заявлення відповідних позовних вимог. За таких обставин, доцільним в інтересах дітей для забезпечення їх матеріальної підтримки від батька є визначення аліментів у частці від доходу відповідача, що з урахуванням коштів від матері дасть можливість утримувати дітей на належному і гідному рівні. Доказів про наявність у відповідача інших утриманців, стягнень по виконавчим листам, обмеженість у можливості отримувати доходи за станом здоров`я, суду не надано. З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку про задоволення позову як ґрунтованого на законі та доведеного доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказі,які подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач при зверненні до суду від попередньої сплати судового збору звільнена, при задоволенні позову у повному обсязі суд стягує судовий збір у розмірі 768.40 грн. з відповідача на користь держави. На підставі ст. 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 279, 353, 355 ЦПК України, суд-

Outcome: approved