Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просили ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] та [PERSON] , [INFO] право власності в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , за кожним окремо на 1/8 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., та за кожним окремо на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1360 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована на території Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] 37, та належала спадкодавиці [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного Акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №099832 від 07.08.2000 року, реєстровий №889, виданого Олександрівською сільською радою народних депутатів 07.08.2000 року на підставі Рішення Олександрівської сільської ради народних депутатів від 15.12.1999 року №388; стягнути з відповідачки на їх, [PERSON] та [PERSON] судові витрати. Адвокат позивачів [PERSON] діючої в свої інтересах та в інтересах малолітнього брата [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі (а.с.127). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.124), відзив на позовну заяву не подала, а тому зі згоди адвоката позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи Дніпровської районної державної нотаріальної контори надав суду лист про розгляд справи без присутності представника нотаріальної контри (а.с.35). Представник третьої особи Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без присутності представника сільради (а.с.36). Представник третьої особи Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Дніпрі Ради в особі Служби у справах дітей надав суду лист про розгляд справи без присутності представника органу опіки та піклування і при ухваленні рішення просили врахувати інтереси дитини (а.с.116). Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, ознайомившись з спадковою справою №9/2017, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачів [PERSON] , що підтверджується актовим записом №599 складеним 03 грудня 2016 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.12). За часи свого життя, [PERSON] заповітів не складала, спадкоємці, які б мали обов`язкову частку в спадковому майні відсутні. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається з квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1360 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована на території Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] 37, та належала спадкодавиці [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного Акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №099832 від 07 серпня 2000 року, реєстровий №889, виданого Олександрівською сільською радою народних депутатів 07 серпня 2000 року на підставі Рішення Олександрівської сільської ради народних депутатів від 15 грудня 1999 року №388 (а.с.25). Єдиними спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помела матір позивачів (спадкоємиця після смерті [PERSON] ) [PERSON] , що підтверджується актовим записом №2154 складеним 26 грудня 2016 року Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (зворотній бік а.с.12). За часи свого життя, [PERSON] заповітів не складала, спадкоємці, які б мали обов`язкову частку в спадковому майні відсутні. Єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Дніпрі ради №238 від 15 вересня 2017 року [PERSON] , [INFO] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.19), а рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Дніпрі ради №239 15 вересня 2017 року [PERSON] було призначено опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] (а.с.20). У встановлений законом строк, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа №9/2017 (а.с.63-115). Оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. від 17 січня 2018 року (а.с.24). Так судом встановлено, що факт родинних відносин між позивачами та їх бабусею [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00017544581 від 17 січня 2017 року, з якого вбачається, що актовий запис №1591 про народження матері позивачів [PERSON] складений 23 жовтня 1970 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, де в відомостях про матір вказано « [PERSON] » (а.с.14); витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00017576537 від 24 січня 2017 року з якого вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що 24 листопада 1972 року складено актовий запис Виконавчим комітетом Серединецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, де в відомостях про дружину вказано прізвище до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », а в прізвищі після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.13); свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] виданим повторно 22 березня 2018 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, з якого вбачається, що 23 липня 1988 року складений актовий запис №351 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та присвоєно прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] » чоловіку та дружині (а.с.15); свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , виданим 01 березня 2006 року Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №08 в відомостях про матір якого вказано « [PERSON] » (а.с.16); свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , виданим повторно 13 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №09 в відомостях про матір якого вказано « [PERSON] » (зворотній бік а.с.16). Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№131501969, 131502141 від 19.07.2018 року право власності на вищевказані спадкові квартиру та земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно не внесено (а.с.17,18). Згідно листа КП «БТІ» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» №362 від 05.09.2018 року власниками двокімнатної квартири в [ADDRESS] є [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка), на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 28.09.1998 року, зареєстровано в БТІ за реєстровим №555-3 (а.с.23). Згідно листа Олександрівської сільської ради №337/02.19 від 19.09.2018 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1360 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №099832 від 07 серпня 2000 року реєстровий №889 (а.с.24). Факт відсутності реєстрації прав власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, свідчить про те, що права власності [PERSON] на частку квартири та земельну ділянку виникли ще до початку створення зазначених реєстрів. Відповідно до положень ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] є її дві доньки [PERSON] (матір позивачів) та [PERSON] (тітка позивачів). [INFO] [PERSON] померла. Тобто, якби [PERSON] була б живою, то [PERSON] та [PERSON] успадкували б майно бібці у рівних частках по 1/2 частці усього спадкового майна померлої [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] померла після смерті [PERSON] через 20 днів і не встигла прийняти спадщину, і онуки спадкодавиці [PERSON] (діти спадкоємиці), за чинним законодавством мають право успадкувати майно бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , в частці спадщини, яка належала б за законом матері позивачів [PERSON] відповідно до ст. 1276 ЦК України . У позивачів відсутні на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно, оскільки оригінали документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкові квартиру та землю знаходяться у [PERSON] , яка в свою чергу відмовляється надати документи та в позасудовому порядку оформити права на спадщину, чим порушує право позивачів на спадщину. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України, право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , померла і не оформила своїх спадкових прав. Позивачі є спадкоємцями за спадковою трансмісією та вважаються такими, що спадщину прийняли. Спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, право власності спадкодавиці не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] діючої в свої інтересах та в інтересах малолітнього брата [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому суд вважає за необхідне визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] за кожним окремо на 1/8 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., та за кожним окремо на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1360 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована на території Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , 37. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] діючої в свої інтересах та в інтересах малолітнього брата [PERSON] повинно бути стягнено сплачений позивачами судовий збір в сумі 2819 грн. 20 коп.

Outcome: approved