Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно повідомлення Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Краматорської міської ради від 27.01.2020 року та за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на об`єкт нерухомого майна ( нежитлове приміщення), загальною площею 92,2 кв.м, що складає 2/100 частки від всього будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в КП БТІ за реєст.№ 579 н/ф: за [PERSON] , [PERSON] на нежитлове приміщення, загальною площею 92,2 кв.м, що складає 2/100 частки від всього будинку - на підставі договору купівлі -продажу, зареєстрованому 15.02.2001 року (реєстр № 22), на Краматорській універсальній біржі «Примус»; та за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дивиком» на нежитлове приміщення, площею 78,40 кв.м, що складає 1/100 частку від всього будинку - на підставі договору купівлі -продажу, посвідченому 05.10.2004 року (реєстр № 2-8184) нотаріусом Першої Краматорської ДНК. Відповідно до технічного паспорту, на групу нежитлових приміщень, виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації» Краматорської міської ради, станом на 24.01.2020 року, виготовленого на замовлення [PERSON] , нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 92,2 кв.м складається з: кімната № 1 (тамбур), площею 1,5 кв.м, кімната № 2 (коридор), площею 1,8 кв.м, кімната № 3 (сходи), площею 4,4 кв.м, кімната № 4 (торговий зал), площею 20,9 кв.м, кімната № 5 (кабінет), площею 11,0 кв.м, кімната № 6 (склад), площею 6,2 кв.м, № 7 (вбудована шафа), площею 0,1 кв.м, кімната № 8 (торговий зал), площею 30,0 кв.м, кімната № 9 (тамбур), площею 3,3 кв.м, кімната № 10 (склад), площею 6,3 кв.м, кімната № 11 (коридор), площею 2,3 кв.м, кімната № 12 (санвузол), площею 4.4. кв.м Як вбачається з копії висновку КП «Бюро технічної інвентаризації» Краматорської міської ради, щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 27.01.2020 року, за технічними показниками 2/100 частина об`єкта нерухомого майна, загальною площею 92,2 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] , є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Згідно звіту про оцінку майна, складеного ФОП [PERSON] ( свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної вартості № 11855 від 16.12.2013року), станом на 22.09.2020 року, ринкова вартість нежитлового приміщення, загальною площею 92,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] становить 217 027,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідачі є суб`єктами спільної часткової власності. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України). Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ст. 364 ЦК України). Згідно ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Встановлено, що належні [PERSON] та [PERSON] 2/100 часток нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності позивачів на окремо виділену частку позбавляє їх можливості відповідно до вимог чинного законодавства вчиняти правочини (без згоди інших співвласників). Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007р. № 55 (1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст. 367 ЦК України, за домовленістю між ними. Згідно п.6.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За умовами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Зважаючи на гарантоване законом право позивачів як співвласників у спільній частковій власності на виділення в натурі своєї частки, беручи до уваги, що інший співвласник не заперечують проти такого виділення, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved