Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягав. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія паспорта [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія заповіту [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копія виписки з рішення Орлівської сільської ради народних депутатів від 06.08.1996 року; копія листа Ренійської державної нотаріальної контори від 20.02.2015 року; копія довідки виконавчого комітету Орлівської сільської ради від 02.02.2015 року; копія технічного паспорту на буд. №10 по вул. Комсомольська у с. Орлівка, Ренійського району. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 28 липня 2014 року померла [PERSON], яка була матірю позивача. Під час життя, 05.06.2001 року, [PERSON] залишила заповідальне розпорядження яке зареєстровано в реєстрі за №79, де усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати [PERSON] заповідає своєму сину, позивачу по справі [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме: житловий будинок із земельною ділянкою площею 0,25 га, який розташований у с. Орлівка, Ренійського району, Одеської області, вул. Комсомольська, буд. 10, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом із матірю, разом із нею був зареєстрований. Відмову від спадщини не заявляв. 20.02.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Ці обставини змусили позивача звернутися до суду. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] Він на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, після її смерті залишився проживати у будинку, несе всі витрати по утриманню житлового будинку, сплачує необхідні комунальні платежі, отже вважається таким, що прийняв спадщину фактично. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, та заповідала все своє майно позивачу по справі, [PERSON]. Позивач, прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та 20.02.2015 року, Державним нотаріусом [PERSON], було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Таким чином, позивач прийняв спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Комсомольська, буд. 10, у с. Орлівка, Ренійського району, Одеської області.

Outcome: approved