Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-19 00:00:00

В вересні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача-1 «ТОВ «TVD» вартості відновлювального ремонту у розмірі 63921,49 грн, з відповідача-2 ТДВ «СК «Юнівес» на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 26022,41 грн, та відшкодувати сплачений за подання позову судовий збір. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 10.04.2019 року близько 16 год. у м. Києві по вул. Харківське шосе, 13 сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення транспортних засобів за участі водія [PERSON] , який керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «ГАЗ А21R33», державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечної швидкості та дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Jaguar X-Type», державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу. Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди являється [PERSON] , який керував транспортним засобом - автомобілем марки ГАЗ А21R33, державний номерний знак [NUMBER] . 22.05.2019 року було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 23000,00 грн. Однак позивач вважає, що сплачена сума страхового відшкодування є неповним відшкодуванням завданої шкоди, а також є неузгодженим розміром відшкодування в розумінні вимог ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся з письмовою претензією щодо відшкодування шкоди до власника транспортного засобу - автомобіля марки «ГАЗ А21R33», державний номерний знак [NUMBER] , проте як зазначено у листі, лізингодавець не є володільцем транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди у розумінні закону, а відповідно до укладеного договору фінансового лізингу відповідальність за користування транспортним засобом та по`вязані з цим ризики несе безпосередньо відповідач ТОВ «TVD». Враховуючи те, що ТДВ «СК «Юнівес» не виконали належним чином свій обов`язок щодо відшкодування шкоди, так як жодним чином не узгоджували розмір суми відшкодування, позивач просить стягнути з ТДВ «СК «Юнівес» суму в розмірі 26022,41 грн. Також зважаючи на вартість відновлювального ремонту, позивач просить відшкодувати різницю вартості між сумою страхового відшкодування та вартості відновлювального ремонту, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача ТОВ «TVD» суму різниці в розмірі 63921,49 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2019, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідачі скористалися своїм правом та направили суду відзиви на позовну заяву та додаткові пояснення у справі, із викладенням заперечень проти неї. Представник відповідача ТОВ «TVD» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем невірно зазначена організаційно-правова форма співвідповідача «СК «Юнівес», так зазначив, що згідно даних ЄДРПОУ за кодом [NUMBER] значиться Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес». Також у відзиві зазначено, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в зв`язку з їх необґрунтованістю. Позивач, зокрема, до суду надав відповідь на відзиви відповідачів. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.2019 року близько 16 год 00 хв сталась дорожньо-транспортна пригода у м. Києві по вул. Харківське шосе, 13, за участі забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «ГАЗ А21R33», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортним засобом - автомобілем марки «Jaguar X-Type», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням іншої особи. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого 02.03.2019 року [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля марки «Jaguar X-Type», державний номерний знак [NUMBER] . Транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ А21R33», державний номерний знак [NUMBER] перебуває у фінансовому лізингу ТОВ «TVD» № 181119-1ФЛ_Ю-А від 19.11.2018 року, укладеного з ТОВ «ВіЕйБі Лізинг». Транспортний засіб переданий товариству 22.11.2018 року згідно акту приймання-передачі до договору. Таким чином транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ А21R33», державний номерний знак [NUMBER] перебуває у господарському володінні ТОВ «TVD». 07.05.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва винесена постанова, згідно якої [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На дату настання дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ А21R33», державний номерний знак [NUMBER] , мав діючий договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АМ/6892125, серії [NUMBER] , укладений у ТДВ «Страхова Компанія «Юнівес». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Пунктом 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: partial