Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Виконуючий обовязки головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] [INFO]. яка мешкає за адресою м. Запоріжжя, б. Гвардійський [ADDRESS], поступає в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» вперше. Стан змінився протягом півроку: стала замкненою, нетовариської, безініціативної, перестала займатися домашнім господарством і стежити за зовнішнім виглядом. Періодично розмовляла сама із собою, застигала в одноманітних позах. Проявляла аутоагресію: кусала себе за кисті рук, дряпала їх. Також була агресивна по відношенню до чоловіка та доньки, особливо на їхні прохання: поїсти, помитися, била їх. Більш гостре погіршення стану протягом 6 днів: час проводить у ліжку, розмовляє сама із собою. Не реагує на звернену мову рідних, не виконує елементарні сан. гігієнічні процедури, відмовляється від їжі. Чоловік пацієнтки [PERSON] звернувся 12.04.2018 до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, написав заяву із проханням оглянути дружину на дому. Оглянута дільничним лікарем-психіатром вдома, який кваліфікував стан, як тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії з відмовою від їжі. Бригадою швидкої медичної допомоги доставлена в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Госпіталізована в примусовому порядку як особо, яка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. 12.04.18 о 14.30 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії з відмовою від їжі (не приймає їжу 6 днів). Згідно зі ст.14, ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні пояснень не надала. Законний представник [PERSON] наполягав на задоволенні клопотання. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 12.04.2018 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії з відмовою від їжі (не приймає їжу 6 днів). Згідно зі ст.14, ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. За психічним станом представляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved