Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою, в обґрунтування якого вказав, що 31.08.2017 року [PERSON] позичила у нього кошти в сумі 50000 грн., які зобов`язувалась повернути до 01.11.2017 року, про що нею було власноручно написано розписку. Проте, до цього часу відповідач не виконала взятих на себе грошових зобов`язань та ухиляється від їх виконання, хоча він неодноразово спілкувався з нею з приводу повернення коштів, а також надсилав поштовим зв`язком вимогу про сплату заборгованості, яка також була проігнорована. Враховуючи те, що у строк визначних розпискою відповідач коштів не повернула, позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача проценти за позикою станом на 03.10.2019 року в розмірі 17143,10 грн., інфляційні збитки в сумі 7900 грн., 3 відсотки річних в сумі 2880,82 грн., а всього 77923,92 грн.. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, суду пояснив, що відповідач йому грошей не повернула. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого остання отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 50000грн., які зобов`язалась повернути в строк до 01.11.2017 року. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується письмовою розпискою від 31.08.2017 року. 18.05.2019 року [PERSON] направив на адресу місця реєстрації [PERSON] вимогу про сплату боргу, що підтверджується вимогою про сплату боргу та квитанцією «Укрпошти» від 18.05.2019 року. На теперішній час, незважаючи на закінчення строку повернення боргу за договором позики від 31.08.2017 року та після звернення до суду з позовом про стягнення коштів, [PERSON] не повернула позивачу кошти. Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з порушенням виконання відповідачем зобов`язань, позивачем проведено нарахування процентів за користування позикою, 3% річних та інфляційних втрат за період з 31.08.2017 року по 03.10.2019 року, з яким суд погоджується. Так, згідно вказаного розрахунку: - розмір процентів за користування позикою становить 17143,10 грн.(50000х12,5%):365днів х13дні=222,60грн.; (50000х12,5%):365 днів х43дні=736,30грн.; (50000х13,5%):365 днів х49днів=906,16грн.; (50000х14,5%):365 днів х42дні=834,24грн.; (50000х16,0%):365 днів х35дні=767,12грн.; (50000х17,0%):365 днів х133дні=3097,26грн.; (50000х17,5%):365 днів х56дні=1342,46грн.; (50000х18,0%):365 днів х221день=5449,31грн.; (50000х17,5%):365 днів х 84дні = 2013,69грн.; (50000х17,0%):365 днів х49дні=1141,09грн.; (50000х16,5%):365 днів х 28 днів =632,87грн.; - інфляційні втрати становлять 7900 грн., а саме: листопад 2017 року - 50000 х 100,9% - 50000 =450грн.; грудень 2017 року - 50000 х 101,0% - 50000 = 500 грн.; за 2018 рік - 50000 х 109,8% - 50000 = 4900 грн.; січень 2019 року - 50000 х 101,0% - 50000 = 500 грн.; лютий 2019 року - 50000 х 100,5 % - 50000=250 грн.; березень 2019 року - 50000 х 100,9% - 50000=450 грн.; квітень 2019 року - 50000 х 101,0% - 50000 = 500 грн.; травень 2019 року - 50000 х 100,7% - 50000 = 350 грн.; -3% річних становить (за період з 02.11.2017 року по 3.10.2019 року) 2880,82 грн.: 50000 (сума боргу) х 3% х 701 день / 365 (кількість днів у році). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 31.08.2017 року в сумі 50000грн., 3% річних - 2880,82 грн., інфляційні втрати - 7900 грн., проценти за користування позикою - 17143,10грн.. . Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 779,23грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved