Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, у якій просив суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючих документів: трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 10.05.1977 року відділом кадрів Шляхової Машинної станції Казахської залізниці на ім`я « [PERSON] , 1959 г.р.»; диплому серії [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виданого 27.02.1978 року Актюбинським технікумом залізничного транспорту Міністерства шляхів сполучення на ім`я « [PERSON] » про те, що він в 1974 році вступив в Актюбинський технікум залізничного транспорту Міністерства шляхів сполучення і в 1978 році закінчив повний курс названого технікуму. Заява мотивована тим, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Мончинці, Комсомольського району Вінницької області та у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , оформленого українською мовою, його прізвище та прізвище його батьків зазначено як « [PERSON] » (укр.). Під час навчання в Актюбинському технікумі залізничного транспорту МШС заявник [PERSON] був направлений для проходження виробничої практики на [PERSON] №157 Казахської залізниці і там наказом №50 від 04.05.1977 року був прийнятий монтером шляху по 2 розряду для проходження виробничої практики з 03.05.1977 року. Відділом кадрів даного підприємства 10.05.1977 року [PERSON] була оформлена трудова книжка серії [NUMBER] . Оскільки паспорт заявника на той час був оформлений російською мовою на прізвище « [PERSON] », трудова книжка також була оформлена на таке прізвище « [PERSON] » (рос.), а решта анкетних даних була зазначена вірно. Згодом в цю трудову книжку був внесений період навчання [PERSON] в технікумі, проходження строкової служби в лавах радянської армії, а також весь період подальшої трудової діяльності. Після закінчення навчання в технікумі, 27.02.1978 року заявнику був виданий диплом серії [NUMBER] , в якому вказано, що заявник [PERSON] в 1974 році поступив на навчання в Актюбинський технікум залізничного транспорту Міністерства шляхів сполучення і в 1978 році закінчив повний курс зазначеного технікуму за спеціальністю «Будівництво та експлуатація шляхового господарства залізничного транспорту», однак в цьому дипломі у прізвищі заявника допущено помилки, а саме прізвище заявника помилково записано російською мовою « [PERSON] » замість дійсного прізвища « [PERSON] ». У зазначених трудовій книжці і дипломі відображений трудовий стаж заявника, проте заявник ніколи не звертав увагу на невірний запис прізвища заявника в цих документах. Всі решта особистих документів заявника та документів членів його сім`ї після повернення в Україну містять вірний запис прізвища заявника російською мовою як « [PERSON] ». Однак, при перевірці наданих заявником документів працівниками пенсійного фонду була виявлена розбіжність у написанні прізвища заявника в трудовій книжці та дипломі технікуму з його написанням у решті поданих ним документів, що поставило під сумнів належність заявнику трудової книжки та диплому і зробило неможливим зарахування трудового стажу, зазначеного в цих документах. Наявність розбіжностей в написанні прізвища заявника у свідоцтві про народження, паспорті та дипломі, трудовій книжці стало підставою для звернення заявника до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявника - [PERSON] заяву підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини викладені вище, просив заяву задовольнити. Суду пояснив, що встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки та диплому необхідно для оформлення пенсії. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до судового засідання не з`явився, однак надали суду заяву, відповідно до якої просять розглянути справу без участі представника та при вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду (а.с. 33-34). Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, прізвище заявника [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-7). Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера видана також на ім`я [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Нападівською сільською радою Комсомольського району Вінницької області прізвище заявника вказано [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Крім того, у копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Калинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, прізвище заявника вказано [PERSON] , [INFO] (а.с. 35). Також у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , який є сином заявника, заявника зазначено [PERSON] (а.с. 21). У військовому квитку [NUMBER] , виданого Калинівським районним військовим комісаріатом Вінницької області 04.05.1979 року, у посвідченні до нагрудного знака « [INFO] », у свідоцтві № [NUMBER] про закінчення курсів підготовки робочих від 21.11.1981 року прізвище заявника зазначено російською мовою « [PERSON] » (а.с. 16-18). З копії витягу КУ «Калинівський районний трудовий архів» вбачається, що відповідно до наказу Калинівського машинобудівельного заводу» №464 від 14.07.1981 року, « [PERSON] » (прізвище заявника зазначено російською мовою) з 16.07.1981 року зараховано учнем електрозварювальника на полуавтоматичних машинах» та відповідно до наказу №506 від 19.08.1983 року звільнено електрозварювальника « [PERSON] » (прізвище заявника зазначено російською мовою) з 22.08.1983 року за ст. 38 КЗпП (за власним бажанням) (а.с. 19). В архівній довідці архівного відділу Вінницької міської ради від 06.12.2019 року зазначено, що наказом генерального директора Вінницького виробничого об`єднання «Термінал» від 06.10.1983 року №391-к, [PERSON] зараховано на посаду свердлувальника 1-ого розряду з 05.10.1983 року (а.с. 19 зворотня сторона). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.07.2007 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 36). Відповідно до сертифікату акцій UА0203051000, їх власником зазначено [PERSON] (а.с. 37). Проте у дипломі серії [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виданого 27.02.1978 року Актюбинським технікумом залізничного транспорту Міністерства шляхів сполучення зазначено заявника як « [PERSON] », відповідно до якого останній в 1974 році вступив в Актюбинський технікум залізничного транспорту Міністерства шляхів сполучення і в 1978 році закінчив повний курс названого технікуму за спеціальністю «Будівництво та експлуатація шляхового господарства залізничного транспорту» (а.с. 10). Крім того, в трудовій книжці серії [NUMBER] , заведеної 10.05.1977 року відділом кадрів Шляхової Машинної станції Казахської залізниці заявника записано російською « [PERSON] , 1959 г.р.» (а.с. 11-12). Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали. Суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На підставі наданих суду і досліджених доказів, суд прийшов до висновку про належність [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючих документів: трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 10.05.1977 року відділом кадрів Шляхової Машинної станції Казахської залізниці на ім`я « [PERSON] , 1959 г.р.» та диплому серії [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виданого 27.02.1978 року Актюбинським технікумом залізничного транспорту Міністерства шляхів сполучення на ім`я « [PERSON] » про те, що він в 1974 році вступив в Актюбинський технікум залізничного транспорту Міністерства шляхів сполучення і в 1978 році закінчив повний курс названого технікуму. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved