Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

в грудні 2015р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до Державного підприємства «Лакталіс Україна», третя особа: [PERSON] - про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів. Зазначала, що 07.03.2015 року о 18-10год. в м.Києві по вул.Саперно-Слобідська сталася дорожно-транспортна пригода з участю автомобілів «Рено» д.н.з. [NUMBER], власником якого є ДП «Лакталіс Україна», під керуванням [PERSON] та «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER], власником якого є позивачка. Внаслідок ДТП було пошкоджено вказані транспортні засоби. 17.03.2015 року постановою Голосіївського районного суду м.Києва, водія автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] від [INFO] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, до неї застосовано адміністративне стягнення. [PERSON] в момент дорожньо-транспортної пригоди перебувала в трудових правовідносинах з ДП «Лакталіс Україна», та керувала транспортним засобом «Рено» д.н.з. [NUMBER], в силу своїх трудових обов'язків. Тому ивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну позивачці з вини третьої особи, з підстав передбачених ст.ст. 1172, 1187 ЦК України, має нести відповідач. Цивільно-правова відповідальність ДП «Лакталіс Україна», як власника джерела підвищеної небезпеки автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], застрахована в ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ-4398698, виданого 24.12.2014 року, строком на 1 (один) рік, строк дії - з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року. ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» прийнято рішення про сплату завданого збитку власнику автомобіля «Фольксваген» д.р.н. [NUMBER] в розмірі 16 184,28 грн. На підставі заяви власника автомобіля «Фольксваген» д.р.н. [NUMBER] гр. [PERSON], вказана сума в розмірі 16184,28 грн. 26.08.2015 року була перерахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на рахунок СТО ФОП [PERSON], згідно договору з технічного обслуговування та ремонту автомобіля від 20.08.2015 року. Оскільки страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування, що є витратами, які пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в розмірі 16184,28 грн., вартість робіт, виконання яких було необхідно для повного відновлення транспортного засобу, становить різницю витрат з відновлення транспортного засобу з урахуванням зносу і без такого врахування, і складає 11 487,29 грн., що пов'язано з необхідністю використання нових деталей, вузлів та агрегатів під час виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу, згідно Акту здачі-прийняття робіт № ФОП-5/10-2015 від 05.10.2015 року. Крім того, зазначала, що внаслідок ДТП зазнала моральної шкоди, яка полягала в переживаннях, стражданнях з приводу порушеня її права власності внаслідок пошкодження її транспортного засобу, невідшкодування особами, відповідальними за заподіяні їй збитки в добровільному порядку завданої їй шкоди. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримали позивачку в постійній нервовій та психологічній напрузі, вплинули на відносини в сім'ї та на роботі. Фактично втративши можливість користуватись своїм транспортним засобом, позивачка змушена витрачати значний час для пересування громадським транспортом в робочих справах, змінила свій звичний робочий день, оскільки витрачала час на поїздки до станції технічного обслуговування, страхової компанії, ДАІ з приводу оформлення документів, пов»язаних із визначенням вартості відновлювальних робіт, підтвердженням розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, витрачання часу, що міг бути витрачений на сім'ю та двох малолітніх дітей. Просить: стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 11 487,29 грн; моральну шкоду в сумі 10 000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Посилалась на те, що ремонт автомобіля позивачки здійснено СТО ФОП [PERSON], який не є платником ПДВ. Позивач не звертався до Страховика з метою відшкодування суми ПДВ в межах визначеного розміру матеріального збитку. Вартість матеріального збитку, визначена у звіті №4000/4 від 11.08.2015р., та розмір страхового відшкодування, встановлений на його підставі у Страховому акті №2150000026871 від 25.08.2015р. позивачем не оскаржувались, позов до Страховика не пред»являвся, що свідчить про згоду позивача з оцінкою завданого їй матеріального збитку та сумою страхового відшкодування. Позивачем не доведено необхідності використання нових деталей, вузлів та агрегатів під час виконання робіт з ремонту транспортного засобу. Позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди та визначеного в позовній заяві розміру її відшкодування. Просила в позові відмовити. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. У зв»язку з цим суд, з урахуванням думки представників сторін, вважає можливим розглянути справу у відсутності третьої особи. Третя особа - ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп» надіслала до суду листа, в якому зазначила, що згідно звіту №4000/4 від 11.08.2015р., відновлювальний ремонт автомобіля позивачки, з урахуванням зносу становить 17 345,92 грн та з ПДВ. 25.08.2016р. було складено страховий акт щодо страхового випадку - ДТП, що сталася 07.03.2015р., а 26.08.2015 р. кошти в розмірі 16 184,28 грн були перераховані на рахунок ФОП, який здійснював ремонт пошкодженого автомобіля позивачки. Оскільки страхове відшкодування перераховувалось на ФОП, який не є платником ПДВ, то у відповідності до ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової ідповідальності власників наземних транспортних засобів», було угримано суму ПДВ (тільки із запчастин). Просила розглянути справу у відсутності її представника. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 07.03.2015 року о 18-10год. в м.Києві по вул.Саперно-Слобідська сталася дорожно-транспортна пригода з участю автомобілів «Рено» д.н.з. [NUMBER], власником якого є ДП «Лакталіс Україна», під керуванням [PERSON] та «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER], власником якого є позивачка. Внаслідок ДТП було пошкоджено вказані транспортні засоби. ДТП сталася з вини третьої особи [PERSON], внаслідок порушення нею п.п. 10.1, 10.3 ПДР України. Зазначені обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 17.03.2015р. №752/4267/15-п провадженя №3/752/1321/15, якою на [PERSON], накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП. Відповідно до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1166, ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2). Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Третя особа [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди перебувала в трудових правовідносинах з ДП «Лакталіс Україна», та керувала транспортним засобом «Рено» д.н.з. [NUMBER] належним ДП «Лакталіс Україна» зазначеним транспортним засобом, в силу своїх трудових обов'язків. Зазначені обставини визнаються сторонами, тому, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Цивільно-правова відповідальність ДП «Лакталіс Україна», як власника джерела підвищеної небезпеки автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], застрахована в ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ-4398698, виданого 24.12.2014 року, строком на 1 (один) рік, строк дії - з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року. Згідно звіту ТОВ «ЕАК «Фаворит» № 4000/4 від 11.08.2015 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], вартість ремонту згідно ремонтної калькуляції становить 33608,73 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 16184,28 грн. ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» прийнято рішення про сплату завданого збитку власнику автомобіля «Фольксваген» д.р.н. [NUMBER] в розмірі 16 184,28 грн та на підставі заяви [PERSON] перерахувало вказану суму на рахунок СТО ФОП [PERSON], згідно договору з технічного обслуговування та ремонту автомобіля позивача від 20.08.2015 року. Позивач, посилаючись на те, що для повного відновлення транспортного засобу позивачки, згідно Акту здачі-прийняття робіт № ФОП-5/10-2015 від 05.10.2015 року, необхідним було використання нових деталей, вузлів та агрегатів. Різниця витрат з відновлення транспортного засобу з урахуванням зносу і без такого врахування, і складає 11 487,29 грн., яку просить стягнути з відповідача. За правилами ст.60 ЦПК України, кожна особа зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4). Позивачем та її представником в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, не надано доказів необхідності використання нових деталей, вузлів та агрегатів для ремонту належного їй транспортного засобу. Позивач не зверталася до Страховика з метою відшкодування суми ПДВ в межах визначеного розміру матеріального збитку. Вартість матеріального збитку, визначена у звіті №4000/4 від 11.08.2015р., та розмір страхового відшкодування, встановлений на його підставі у Страховому акті №2150000026871 від 25.08.2015р. позивачем не оскаржувались, позов до Страховика не пред»являвся, що свідчить про згоду позивача з оцінкою завданого їй матеріального збитку та сумою страхового відшкодування. Ремонт автомобіля позивачки здійснено СТО ФОП [PERSON], який не є платником ПДВ, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача різниці витрат з відновлення транспортного засобу з урахуванням зносу і без такого врахування в сумі 11 487,29 грн. Є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Позивачем та її представником також відповідно до ст.60 ЦПК України не надано суду доказів заподіяння їй моральної шкоди, що полягала у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі, змінило звичний склад її життя, про що йдеться в позовній заяві, а також доказів на підтвердження обґрунтованості визначеного в позовній заяві розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн. Разом з тим, суд вважає, що позивачка зазнала моральної шкоди, яка полягала у негативних емоціях, пов»язаних із пошкодженням належного їй автомобіля. Та приходить до висновку, що завдана їй відповідна моральна шкода має бути відшкодована відповідачем на підставі ст.ст. 1167 ч.2 п.1, 1172 ЦК України. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивачки залежно від характеру правопорушення, при цьому при визначенні розміру відшкодування враховує вимоги розумності і справедливості, та вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці, в розмірі 2000,00 грн. Щодо заявленої позивачкою до стягнення суми витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн, то в цій частині вимоги позивачки є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що до позовної заяви не додано та не надано в судовому засіданні доказів фактичної сплати позивачкою такої суми коштів на правову допомогу; договір №24/11 від 11.09.2015р. про надання послуг адвоката та додаткова угода до цього договору від 15.09.2015р. не містить розрахунку вартості послуг адвоката, отже, суд не має можливості перевірити його обгрунтованість. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати у виді сплаченого позивачкою при зверненні в суд із даним позовом судового збору в сумі 97,44 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди. На підставі наведеного, ст.ст. 23, 1166, 1167 ч.2 п.1, 1172 ч.1, 1187 ЦК України,

Outcome: partial