overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2005 р. , подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.03.2005 р. Від спільного проживання мають доньку, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 08.10.2005 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 499. Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з відповідачкою. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, між сторонами було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з*явився, в позові просив про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просив розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позов визнала в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2004 р., подружжя має дітей, [PERSON], 2004 р.н. та [PERSON], 2012 р.н. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з нього судовий збір. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно заяви позов визнав. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2004 р. , мають дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Діти за домовленістю сторін проживають разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір 487 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2012 р., подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]» та стягнути з відповідача судовий збір. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач відповідно до заяви, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2012 р., мають дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток в праві спільної сумісної власності. Свої вимоги мотивувала тим, що їй, її чоловіку та сину на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] без визначення часток співвласників. [INFO] р. помер чоловік позивачки і на теперішній час вона має намір розпорядитись своєю часткою квартири, оформити спадкові права, тощо. Однак [PERSON] позбавлена такої можливості, оскільки частки співвласників не визначено. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визначити частки співвласників квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.12.2009 р. у розмірі по 1/3 частки за кожним. Відповідно до заяви, позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖКВ ВО «Зоря» від 26.12.1999 р., квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] р. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві спільної власності частки квартири [ADDRESS], яку прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] Однак на теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатись належним їм на праві власності нерухомим майном, оскільки частки співвласників в спірному майні не були визначені, а визначити їх на теперішній час в позасудовому порядку немає можливості. Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Згідно ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що співвласники в рівних частках користувалися, володіли спільним майном, іншим чином визначити частки сторін у спільному майні неможливо, суд вважає необхідним визначити, що їх частки є рівними і складають по 1/3 частині - частка кожного. Відповідно до ст. 88 ЦК України відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначала, що 18.02.1962 року народилась її донька Павлова до шлюбу [PERSON], яка є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню, що позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. [PERSON] потребує опіки над нею, у звязку з чим вимушена звернутись до суду та просити суд визнати Павлову недієздатною та призначити її опікуном [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Овідіопольської с/ради у судове засідання не зявився. Вказана рада про час та місце слухання справи сповіщена належним чином. У письмовій заяві, направленій до суду Овідіопольська с/рада заяву [PERSON] визнала та просила суд слухати справу у відсутність її представника. Заслухавши пояснення заявника, дослідив письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи [PERSON], [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом вираженим розладом особистості та поведінки внаслідок епілепсії з частими геніралізованими тоніко-клонічними нападами, що відповідає діагностичним критеріям рубрики F07.82 за MKX-10. При цьому ступінь когнітивних та емоційновольових розладів у [PERSON] настільки виражена, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Потребує встановлення опіки. З названих вище підстав заява і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначала, що 28.03.1980 року народився її син [PERSON], який є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню, що позбавляє можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними. [PERSON] потребує опіки над ним, у звязку з чим вимушена звернутись до суду та просити суд визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Овідіопольської с/ради у судове засідання не зявився. Вказана рада про час та місце слухання справи сповіщена належним чином. У письмовій заяві, направленій до суду Овідіопольська с/рада заяву [PERSON] визнала та просила суд слухати справу у відсутність її представника. Заслухавши пояснення заявника, дослідив письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи [PERSON], [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом хронічним маячним розладом, що відповідає діагностичним критеріям рубрики F22 MJKX-10), що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Потребує встановлення опіки. З названих вище підстав заява і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2013 р. Подружжя має доньку, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, сторони спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2013 р. , мають дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2010 р., подружжя має доньку, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя спільного господарства не веде. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 р. , мають дитину - [PERSON], [INFO] р.н. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2012 р. Від спільного проживання подружжя має сина, [PERSON], 2013 р.н. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2012 р. Від спільного проживання подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 01.03.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 68. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який за домовленістю сторін проживає разом із позивачкою. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2015 року, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути судові витрати. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved