Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до пп.1.3 п.1 рішення Ковельської міської ради №23/8 від 24.05.2012 року «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі» [PERSON] надано в оренду для городництва без права зміни цільового призначення земельну ділянку площею 1200 кв.м. по вул. Грушевського, 79г терміном на 5 років. Прокурор вказує, що відповідно до генерального плану міста Ковеля землі сільськогосподарського призначення, окрім земель садівничих товариств, у межах міста відсутні, а за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 79г, знаходяться землі громадської і житлової забудови. Отже, Ковельська міська рада протиправно передала в оренду вказану ділянку, для цього потрібно було внести зміни до генерального плану міста. Прокурор просить визнати незаконним та скасувати згадане вище рішення ради, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію договору та зобовязати [PERSON] звільнити ділянку. Ковельська міська рада позов не визнала, заперечивши його тим, що генеральним планом міста Ковеля не визначаються категорії земель. Міська рада вправі розпоряджатись вказаною земельною ділянкою. Просить у позові відмовити. Управління Держземагенства у Ковельському районі Волинської області просили розглянути позов без нього. Позов слід задовольнити повністю. Відповідно до пп.1.3 п.1 рішення Ковельської міської ради №23/8 від 24.05.2012 року «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі» [PERSON] надано в оренду для городництва без права зміни цільового призначення земельну ділянку площею 1200 кв.м. по вул. Грушевського, 79г терміном на 5 років. На підставі цього рішення [PERSON] та Ковельська міська рада 18.07.2012 року уклали договір оренди вказаної земельної ділянки, зареєстрований відділом Держкомзему у м. Ковелі Волинської області (запис у Державному реєстрі земель за №071040004000465 від 13.12.2012 року). Відповідно до ст.39 ЗК України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Згідно ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Статтею 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). З інформації відділу містобудування та архітектури виконкому Ковельської міської ради № 22.26/842 від 23.09.2014 року вбачається, що земельна ділянка площею 1200 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 79г, надана [PERSON] для ведення городництва, належить до садибної житлової забудови. Відповідно до ч.3 ст.123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Діючим законодавством передбачено, що при прийнятті рішення про надання згоди (дозволу) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орган місцевого самоврядування повинен перевірити відповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Згідно ч.3 ст.8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації. Статтею 17 даного Закону визначено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Як вбачається з викопіювання з генерального плану міста Ковеля земельна ділянка за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 79г, яка була надана в оренду [PERSON] для городництва, знаходиться на території садибної житлової забудови. Згідно класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему України № 548 від 23.07.2010 року, землі для городництва віднесені до земель сільськогосподарського призначення (секція «А» 01 (01.07). Землі житлової забудови віднесені до секції «В» 02. Тобто вказана земельна ділянка не може бути надана в оренду для ведення городництва без внесення відповідних змін до генерального плану м. Ковеля. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Таким чином, Ковельській міській раді під час прийняття рішення про надання [PERSON] земельної ділянки в оренду для городництва за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 79г, яка згідно генерального плану міста є територією садибної житлової забудови, слід було врахувати діюче цільове призначення вказаної земельної ділянки і мати на увазі, що без зміни цього призначення надати земельну ділянку в оренду у законний спосіб неможливо. Заперечення Ковельської міської ради ґрунтується на тій тезі, що цільове призначення спірної земельної ділянки не змінювалося, хоча воно очевидно змінювалося: для садибної житлової забудови це одне, а для городництва зовсім інше. А також на тому, що Ковельська міська рада вправі розпоряджатися земельною ділянкою на свій розсуд. Розпорядження своїм правом має здійснюватись з дотриманням встановлених правових процедур, зокрема, з розумінням того, що землі різних категорій мають особливий правовий режим. Щодо реалізації права [PERSON] на отримання земельної ділянки у користування, то Ковельською міською радою без особливих зусиль може бути відшуканий правовий механізм надання їй цієї ж ділянки у користування, який не викликатиме заперечень у контролюючих органів. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частин першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Я було зазначено вище, зміст договору оренди земельної ділянки, укладеного [PERSON] та Ковельською міською радою 18.07.2012 року, в частині, що стосується врахування цільового призначення земельної ділянки при наданні її в оренду, суперечить вимогам ст.ст.10, 20, 25, 39, 123, 124 ЗК України, ст.ст.8, 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому цей договір слід визнати недійсним. У звязку з визнанням вказаного договору недійсним, слід скасувати його державну реєстрацію та зобов'язати [PERSON] звільнити передану їй в оренду ділянку. Судові витрати слід стягнути в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки усі вимоги прокурора тісно повязані між собою, стосуються однієї і тієї ж земельної ділянки і є по своїй суті комплексним заходом для відновлення порушеного права. Витрати належить стягнути з осіб, які укладали оспорюваний договір оренди, тобто з Ковельської міської ради та [PERSON]

Outcome: approved