Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади с.Світлопіль в особі Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, в якому просить встановити їй, як спадкоємцю за заповітом, додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА [INFO] померла її родичка по матері - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Світлопільською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області 06 листопада 1997 року. На час смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею, на момент її смерті, проживав та був зареєстрований її син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Світлопільської сільської ради №136 від 28.11.2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 7,49 га, що розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Заповіт [PERSON] не склала. Інші спадкоємці відсутні. [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, прийняв спадщину після своєї смерті матері. Однак не оформив її відповідно до чинного законодавства. [INFO] у віці 50 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04 листопада 2020 року, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 7,49 га кожна, що розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Про існування заповіту та сертифікатів про право на земельну частку (пай) позивач дізналася на початку 2020 року перебираючи старі документи [PERSON] , вона знайшла серед них два сертифікати про право на земельну частку (пай) та заповіт, складений померлим [PERSON] , на [PERSON] . Коли позивач звернулася до нотаріуса останній повідомив, що нею пропущений визначений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини. [PERSON] вважає, що цей строк пропущений з поважних причин, оскільки вона не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я. Вважає зазначену причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважною та просила визначити їй додатковий строк для вчинення вказаний дій. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явились, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Представник Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, направив листа про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував, відзиву на позов не надав. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі. 19 лютого 2021 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ [INFO] померла родичка позивача по матері - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Світлопільською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області 06 листопада 1997 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 7,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Згідно довідки Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 28 листопада 2019 року №136 [PERSON] з 1955 року і до дня своєї смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . З нею спільно постійно проживав і був зареєстрований її син, [PERSON] , [INFO] , з 1955 року і по 21.09.2001 року. Заповіт від [PERSON] сільською радою не посвічувався. [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, прийняв спадщину після своєї смерті. Однак не оформив її відповідно до чинного законодавства. [INFO] у віці 50 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04 листопада 2020 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 7,49 га кожна, що розташовані на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] Згідно довідки Світлопільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 28 листопада 2019 року №135 [PERSON] з 1955 року і до дня своєї смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . З ним спільно ніхто не проживав. Заповіт від [PERSON] сільською радою не посвічувався Листом завідуючої Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 05 лютого 2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як нею було пропущений 6-ти місячний строк для прийняття. ОЦІНКА СУДУ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки на час подання заяви до суду минуло 19 років з дня смерті [PERSON] . Крім того, позивачем не наведено жодних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. НОРМИ ПРАВА Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. За приписами п. 5 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Отже, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини строку пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке зберігалося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У разі продовження зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що зберіглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване. Така практика узгоджується із роз`ясненнями, що містяться в пунктах 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування». Оскільки позивач зазначила поважну причину пропуску необізнаність про наявність заповіту, тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, так як зазначена причина не є поважною. Таким чином, здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд прийшов до висновку, що наведені позивачем причини не подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у передбачений законом строк не можна вважати поважними, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити. Судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову необхідно залишити по фактично понесеним.

Outcome: dismissed