Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Виконавчий комітет Лебединської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] у якому просить позбавити відповідачів батьківських прав: [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь державної установи, опікуна, прийомних батьків, де перебуватимуть діти. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь державної установи, опікуна, прийомних батьків, де перебуватимуть діти. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] мають на вихованні чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження [PERSON] та [PERSON] проведена відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері. [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] . Сім`я [PERSON] та [PERSON] довгий час перебуває у полі зору соціальних служб та служби у справах дітей. З листопада 2018 року діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були взяті на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Основними чинниками, що спричинили складні життєві обставини є відсутність у батьків постійного місця роботи, відсутність стабільного доходу, зловживання батьками алкогольними напоями, як наслідок діти залишались без нагляду дорослих, догляд за молодшими братами і сестрами здійснювала старша донька. З 12.11.2018 по 11.05.2019 сім`я перебувала на соціальному супроводі, співпрацювала із фахівцем із соціальної роботи, виконувала умови договору соціального супроводу: винайняла будинок із усіма зручностями, батько влаштувався на постійну роботу, діти були забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування. У зв`язку із цим у травні 2019 сім`я була знята з соціального супроводу. Однак, уже в серпні 2019 виявилось, що сім`я почала проживати в м. Лебедин у будинку, де відсутні всі умови для проживання дітей, а саме за борги припинено електропостачання, відсутній газ, їжа готується на вогнищі серед двору. У будинку проживають ще дві сім`ї з дітьми. [PERSON] та [PERSON] знову почали вживати алкогольні напої. З серпня 2019 року сім`я [PERSON] була знову взята на соціальний супровід. Восени 2019 сім`я переїхала у с. Михайлівка Лебединського району де проживала до січня 2020 року. [PERSON] та [PERSON] навчалися у Михайлівській ЗОШ І-ІІІ ступенів. [PERSON] навчалася у школі в м. Лебедині, куди щодня їздила з с. Михайлівка. 20.12.2019 [PERSON] звернулась до служби у справах дітей із заявою про влаштування дітей до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. За час перебування дітей у вказаному центрі батьки двічі відвідували дітей. Дітям були проведені планові медичні обстеження, за результатами яких надано медичні рекомендації, яким мати знехтувала. 03.09.2020 рішенням комісії з питань захисту прав дитини, діти були повернуті в сім`ю. Однак, під час відвідування 22 жовтня стало відомо, що у будинку де проживають діти разом із матір`ю холодно, запас продуктів обмежений, діти не в достатній кількості забезпечені сезонним одягом, батько дітей самоусунувся від утримання дітей, коштів не надає, на телефонні дзвінки не відповідає. Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 12.11.2020 на підставі заяви матері, діти були влаштовані у сім`ю патронатного вихователя. Рішенням виконавчого комітету від 17.02.2021 термін перебування дітей у сім`ї патронатного вихователя продовжено на три місяці, а з 16.05.2021 до 15.08.2021 включно. Крім того, рішенням виконавчого комітету від 19.05.2021 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Також [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків. За таких обставин органі опіки та піклувння вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав, оскільки останні не виконують своїх батьківських обов`язків, не піклуються про дітей, їх фізичний та духовний розвиток, не цікавляться станом здоров`я дітей, не забезпечують необхідного харчування та догляду, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх самоусвідомлення тобто фактично ухиляються від виховання дітей, свідомо нехтують своїми обов`язками батьків. Ухвалою від 14.06.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загально позовного провадження. Ухвалою від 15.09.2021 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] , будучи неодноразово повідомленою про дату, час та місце розгляду даної справи у судове засідання жодного разу не з`явилась. [PERSON] про дату та час розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, а також через офіційний веб-портал судової влади України, однак жодного разу в судові засідання не прибув. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] з 16.03.2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). При цьому, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), [PERSON] , [INFO] (а.с. 13), [PERSON] , [INFO] (а.с. 16), [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується вищевказаними документами. Відомості про батька [PERSON] та [PERSON] внесені до актового запису про народження відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері (а.с. 12, 15). Згідно з інформацією відділу адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 14.05.2021 № 02-20/2695 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Разом із ними за вказаною адресою зареєстровано ще сім осіб, які не є членами сім`ї [PERSON] (а.с. 20, 21). За час перебування на соціальному супроводі за період з листопада 2018 року по 2021 рік, родина [PERSON] змінила декілька місць проживання. Згідно з актом обстеження умов проживання від 12.11.2018 за адресою: [ADDRESS] , на момент перевірки вдома [PERSON] , [PERSON] , їх діти [PERSON] та [PERSON] . Зі слів батька старші діти в школі. У будинку холодно, запас дров відсутній, речі розкидані, будинок потребує капітального ремонту. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] не відвідують ДНЗ у зв`язку з нестачею коштів у батьків (а.с. 28). Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 12.11.2018, основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є проживання сім`ї у непридатних умовах для життя; недотримання санітарно-гігієнічних норм у помешканні та правил безпечної поведінки. Потреби дітей переважно не задоволені (а.с. 22-23). Згідно з актами обстеження умов проживання від 21.11.2018, 05.12.2018, 25.06.2019 за адресою: [ADDRESS] , умови проживання родини дещо поліпшились (а.с. 29, 30, 31). Листом від 08.05.2019 № 01-07/79 Лебединський міський центр соціальних служб звернувся до служби у справах дітей із проханням розглянути на комісії з питань захисту прав дитини питання щодо зняття сім`ї [PERSON] із соціального супроводу у зв`язку з подоланням складних життєвих обставин (а.с. 26). При цьому, актом обстеження умов проживання від 05.09.2019 за адресою: [ADDRESS] засвідчено, що у будинку тісно, для дітей недостатньо місця. Четверо дітей сплять в одній постілі. Стіни не побілені. Для Крістіни немає місця для навчання. Умови для виховання та розвитку дітей не створені (а.с. 32). Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 14.08.2019, основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є проживання сім`ї у непридатних умовах для життя; недотримання санітарно-гігієнічних норм у помешканні та дворі; вживання алкогольних напоїв батьками; недотримання правил безпечної поведінки. Потреби дітей переважно не задовольняються (а.с. 24-25). Із актів обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , від 06.08.2020, 03.09.2020, 09.11.2020 вбачається, що умови проживання дітей дещо покращились, у дітей є окремі спальні місця, дівчата сплять разом, а хлопці на різних диванах. Мати спить у вітальні. Одяг та взуття в достатній кількості (а.с. 33-35). Однак, листом від 02.11.2020 № 01-07/151 Лебединський міський центр соціальних служб звернувся до служби у справах дітей та повідомив про те, що сім`я [PERSON] перебуває на соціальному супроводі з 13.08.2020, проживає за адресою: [ADDRESS] в орендованому будинку. Батьки спочатку прислуховувались до рекомендацій і порад фахівця із соціальної роботи, але останнім часом мати уникає зустрічей, не відповідає на дзвінки. Під час останнього відвідування 22 жовтня в будинку холодно, запас продуктів харчування обмежений, одяг і взуття відповідно до сезону не в достатній кількості. Мати не вирішила питання з опаленням. Із телефонної розмови з бабусею (мати [PERSON] ) батько відмовляється від виховання та утримання власних дітей, йому буде краще, якщо дітей передадуть у гарну сім`ю а матір позбавлять батьківських прав. Через відсутність умов для нормального проживання та коштів загострились складні життєві обставини (а.с. 27). Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 25.11.2020 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання обов`язків щодо належного забезпечення умов життя неповнолітніх дітей (а.с. 87). 20.12.2019 [PERSON] було власноручно написано заяву у якій вона просила влаштувати дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області у зв`язку з складним станом сім`ї (а.с. 43). Згідно з довідкою Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області від 21.05.2020 № 323/01-07 діти з 23.12.2019 до цього часу тимчасово перебувають в центрі (а.с. 47). Крім того, згідно з інформацією вказаного центру, за період перебування дітей у Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області з 23.12.2019 по 20.05.2020, батьки відвідували їх двічі. Під час спілкування практичного психолога з дітьми було встановлено, що батьки раніше зловживали спиртними напоями, залишаючи дітей без нагляду дорослих Після планового обстеження за рекомендаціями лікаря-офтальмолога [PERSON] [PERSON] та [PERSON] необхідно придбати окуляри, про що матір повідомлено ще у лютому. Однак до цього часу ніяких дій батьки не зробили (а.с. 45-46). Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 12.11.2020 № 281 дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 16.11.2020 влаштовано у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] (а.с. 57). Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 17.02.2021 № 46 продовжено з 16.02.2021 перебування дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] терміном на три місяці (а.с. 59). Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 19.05.2021 № 146 продовжено з 16.05.2021 перебування дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які опинились у складних життєвих обставинах, у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] терміном до 15.08.2021 включно (а.с. 61). Згідно з актами обстеження умов проживання від 04.02.2021, яке проведено з метою вирішення питання подальшого перебування дітей в сім`ї патронатного вихователя, [PERSON] відмовилась спілкуватися з членами комісії, на телефонні дзвінки не відповідає (а.с. 36, 37). Також, постановою Лебединського районного суду Сумської області від 14.04.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання обов`язків щодо належного забезпечення умов життя неповнолітніх дітей, вчинене повторно (а.с. 88). У подальшому, рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 19.05.2021 № 144 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 75, 76-77). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є донькою [PERSON] , [PERSON] її вітчим. Її рідний батько проживає на території Російської Федерації. До 2012 року вони проживали на території Автономної Республіки Крим, а потім переїхали в Лебединський район Сумської області. Її мати - [PERSON] взагалі не цікавиться дітьми та їх долею. Вона дуже часто вживає алкоголь, до всього ставиться байдуже. Діти їй потрібні тільки для отримання соціальних виплат. Мати часто могла не з`являтися вдома по 3-4 доби, на тиждень, залишаючи менших дітей не неї. Після того, як мати народила брата та сестру, вона фактично залишила їх виховання та догляд на неї ( [PERSON] ). Фактично з 2013 вона сама виховує дітей, а не мати. Часто вдома не було чого їсти, при цьому мати знаходила гроші, які витрачала на алкоголь. Коли жили у с. Михайлівка, мати зникла на 3 доби, не виходила на зв`язок, не повідомляла про себе не цікавилась тим, що вдома немає ні їжі ні дров. [PERSON] мати буває лише тоді, коли гроші на алкоголь відсутні. Коли їх сім`я проживала на [PERSON] , там жили ще три сім`ї. Там не було ні світла ні газу. Ніде на довго не затримувались жити, оскільки всі кошти витрачали на алкоголь та не встигали погасити борги. Двічі вона не ночувала вдома, тікала. Перший раз її побила мати через те, що вона сперечалася. Також тоді її вдарив вітчим. Потім вони пішли за стіл далі випивати, а вона втекла до подруги і 4 доби її не було вдома. Вдруге вона втекла з дому коли батьки, будучи п`яними, вирішили повезти дітей на річку. Вона, зважаючи на стан батьків відмовилась їхати з ними, після чого її закрили у будинку без їжі та води. Через це вона втекла до подруги на три доби, однак батьки навіть не намагалися її шукати. Матері взагалі було байдуже де вона знаходиться, а вітчим почав її шукати на третю добу її відсутності. Вітчим намагався увесь час десь працювати, однак довго не тримався на роботі, оскільки часто пиячив. Мати намагалася також працювати, перший раз у [PERSON] , а потім уже в [PERSON] , однак не закінчила роботу оскільки запила. Спочатку мати могла пити по 2-3 дні, а в подальшому могла випивати тижнями. За час перебування дітей у патронатній сім`ї мати за місяць могла бути тверезою максимум день. Коли діти перебували в сім`ї патронатного вихователя, мати періодично дзвонила. Практично не приходила до дітей. Їй ( [PERSON] ) доводилося примушувати матір відвідувати менших дітей, оскільки вони її чекали. Вона купувала якість подарунки або цукерки щоб мати потім віддавала їх дітям. [PERSON] дітей любив більше ніж ї любила матір, однак мало часу проводив із ними, оскільки полюбляв випивати та погуляти. За той час, коли вони розійшлися із мамою, він ні разу не телефонував та не питав як діти. Одного разу питав номер дітей, однак їм не телефонував. Його вона не бачила приблизно два роки. У матері новий співмешканець [PERSON] , який працює на заробітках, приїздить додому, повертає борги, а остачу коштів вони пропивають. Інші діти спочатку плакали і хотіли до матері, але потім з часом вони зрозуміли, що вони не потрібні матері. З 16.08.2021 вона з братами і сестрою потрапили у Хоружівку і там уже діти почали говорити про те, що не бажають повертатися до матері. Про батьків не питають. Про дану справу діти також знають, з часом почали розуміти, що не повернуться до матері, почали забувати навіть як її звуть. З матір`ю вона також спілкувалась з приводу даної справи, коли вона отримала першу повістку, сказала, що не прийде до суду, оскільки «її все одно позбавлять батьківських прав». [PERSON] , за її словами, телефоном повідомив, що дітей йому забрати нікуди, він не може їх забезпечити, а тому позбавлення його батьківських прав буде краще для дітей. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює директором Лебединського міського центру соціальних служб. Центр є надавачем соціальних послуг і родина [PERSON] перебувала на обліку і супроводі. Періодично родина [PERSON] перебувала на супроводі з 2013 року. Була інформація, що сім`я переїхала у [PERSON] . Спочатку смію шукали, оскільки на [PERSON] , де були зареєстровані вони не проживали, однак ні [PERSON] ні [PERSON] не відповідали на дзвінки. У червні [PERSON] зателефонував і повідомив, що вони проживають у [ADDRESS] і запросив відвідати їх. У червні 2020 року родина проживала у найманому будинку, було зроблено генеральне прибирання, [PERSON] повідомив, що їде до м. Києва на заробітки. Оскільки діти були в центрі реабілітації, їм було надано час для облаштування будинку. У подальшому фахівець почав працювати із [PERSON] на повернення дітей у родину і 03 вересня діти повернулись. Матері неодноразово пропонували працевлаштуватися, але вона не виявляла бажання знайти роботу, повсякчас використовуючи різні приводи. З опаленням будинку вона нічого не вирішила, а з жовтня 2020 почала уникати співпраці з фахівцем з соціальної роботи. На дзвінки не відповідала, а коли відповідала то не повідомляла про їх місцезнаходження. На початку листопада їх знайшли в тому числі за допомогою поліції, а 9 листопада [PERSON] написала заяву про влаштування дітей у патронатну сім`ю. Батько взагалі не виходив на зв`язок, фактично самоусунувся від виконання своїх обов`язків. По цей день [PERSON] уникає співпраці із центром та фахівцем. Допитана в судовому засіданні [PERSON] показала, що сім`ю [PERSON] знає з 2014 року, оскільки працює фахівцем із соціальної роботи. У 2014 році народилась [PERSON] і з лікарні зателефонували та попросили відвідати сім`ю, оскільки мати їм здалася якоюсь підозрілою. Майже 7 років працює із сім`єю, і за цей час вони то перебувають на обліку то знімаються з нього. Мати дуже лінива, рекомендацій не виконує, доводиться водити її за руку, однак іноді безрезультатно. Останній час мама дуже запила. Їй пропонували закодуватися, однак вона свої проблеми з алкоголем категорично заперечує. З липня 2020 року вона почала працювати із мамою на повернення дітей у сім`ю, оскільки вони на той час перебували в центрі реабілітації в м. Суми. Працювали з мамою на облаштування будинку для дітей, намагалися сприяти її працевлаштуванню. У вересні повернулися діти і місяць усе було добре, поки не приїхав співмешканець [PERSON] , який негативно на неї впливав. У подальшому [PERSON] так і не вирішила питання із опаленням будинку у зв`язку із чим дітей було влаштовано у сім`ю патронатного вихователя, оскільки мати п`є і діти їй не потрібні. У подальшому працювали на створення умов для дітей у будинку. Згодом [PERSON] пропала, уникала зустрічей, соціальна робота фактично припинилася. В лютому 2021 випадково зустріла [PERSON] на площі Волі, остання була в стані сп`яніння, на зауваження про те, що діти в сім`ї патронатного вихователя і про них необхідно думати, не зважала. З татом намагалася зв`язатися у телефонному режимі але безрезультатно. Одного разу додзвонилася до матері [PERSON] , попросила щоб він передзвонив. Однак ніякої реакції не було. У липні [PERSON] телефонував увечері, був п`яний. Попросила зателефонувати коли протверезіє, однак він на дзвінок так і не відповів. Допитана в судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що є патронатним вихователем, надає послуги за договором із міською радою. 16.11.2020 служба у справах дітей передала на патронатне виховання чотирьох дітей з сім`ї [PERSON] , які перебували у неї до 16.08.2021. За цей час мати дітей відвідувала їх п`ять разів і то з примусу старшої доньки. В ході відвідувань дітей, мати фактично не виявляла материнської уваги до них. Сама не телефонувала, про дітей не питала. Вітчим ні разу не зв`язувався з нею і не спілкувався. 30 березня мати приходила на день народження [PERSON] , а через тиждень 7 квітня на день народження [PERSON] не з`явилася. Лише 10 квітня, коли [PERSON] примусом привела матір до дитини, остання з`явилася щоб привітати її із днем народження. Також одного разу бабуся, яка живе у Києві, передала дітям пакунок із речами. [PERSON] тоді прийшла відвідати дітей, однак фактично прийшла подивитися на те, що у коробці і з дітьми не спілкувалася. З початку влаштування дітей у патронатну сім`ю [PERSON] сподівалася, що вони повернуться до матері. Однак згодом, через 2-3 місяці, вона почала розуміти, що ситуація не змінюється, особливо після тривалого запою матері, і сама почала запитувати як можна позбавити матір батьківських прав. Крістіна часто ходила після школи до матері. Одного разу навіть побилася з матір`ю через те, що попросила мати не пити в її присутності, однак у останньої це викликало лише агресію. Допитана в судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що вона працює провідним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради. В січні до служби надійшло повідомлення про перебування на обліку сім`ї [PERSON] , в якій діти знаходились на той час у центрі реабілітації. У червні 2020 року директор центру соціальних служб повідомила, що їй зателефонував [PERSON] та запросив за місцем проживання на [ADDRESS] . Батьки облаштовували будинок для повернення дітей. Матері неодноразово пропонували закінчити школу, оскільки у неї не було закінченої середньої освіти. Також мати обіцяла знайти роботу, однак під різними приводами не вживала заходів щодо працевлаштування. В кінці серпня 2020 року мало відбутися засідання комісії у справах дітей на якому мало бути вирішено питання про повернення дітей у сім`ю. Мати та батько були запрошені на засідання. Батько повідомив, що в 10 серпня повернеться із заробітків, привезе кошти і таке інше. Однак він так і не приїхав та взагалі перестав виходити на зв`язок, змінив номер телефону. Близько місяця все було добре, діти ходили в школу, були охайно одягнуті, доглянуті. Однак у жовтні виявилось, що у дітей недостатньо теплого одягу. З одягом допомогли сторонні люди, а мати до цього відносилась спокійно, не переживала, не вживала заходів щодо виправлення ситуації. Щодо опалення [PERSON] повідомила, що вирішить це питання, оскільки її співмешканець надасть опалювальний пристрій. Після цього в будинку з`явився маленький обігрівач, який постійно працював у дітей в кімнаті. Більше для опалення будинку [PERSON] не вжила ніяких заходів. Уникала зустрічей з представниками служби, виганяла з будинку. Коли повідомили про те, що старшій доньці необхідно їхати на навчання де вона буде жити у гуртожитку через що їй необхідно передати постіль, посуд, вона відповіла, що не треба її вчити і вона усе доньці дасть, однак так нічим не забезпечила доньку. [PERSON] бачила лише одного разу, 15.06.2020, коли їх запросили на [ADDRESS] . Однак, після того як дітей влаштували у патронатну сім`ю, він перестав виходити на зв`язок. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі - Конвенція про права дитини) зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини зазначає, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», рішення ЄСПЛ у справі «М. С. проти України»). У своїй постанові від 18.02.2021 по справі № 645/920/19 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зокрема, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично ухилились від виконання своїх обов`язків. Останні не піклувались в достатній мірі та не піклуються по цей час про фізичний і духовний розвиток своїх чотирьох дітей. Суд звертає увагу, що діти протягом тривалого часу знаходились у сім`ї патронатного вихователя і цей час був наданий [PERSON] та [PERSON] для створення належних умов для життя та виховання своїх дітей. Однак, такою можливістю ні мати, ні батько не скористалися. Як свідчать обставини справи, догляд, піклування, відповідальність за безпеку та життя дітей були взяті на себе державою в особі представників відповідних служб, які намагалися повернути хоча би матір дітей на шлях повернення дітей у сім`ю. Сам факт свідомого ігнорування судових засідань та розгляду справи, в ході якої вирішується надчутливе питання щодо сім`ї, свідчить про байдужість до вказаного питання як матері так і батька. При цьому найбільше значення питання позбавлення батьківських прав, не зважаючи на формулювання, має саме для дітей, а не батьків, які несуть відповідальність батьківства. До того ж, як повідомила [PERSON] , батьки повсякчас не виконували своїх обов`язків не тільки щодо потреб дітей у навчанні, спілкуванні, а й навіть у базових потребах - харчуванні та одязі. Тим більше у батьків не було часу виявляти інтерес до внутрішнього світу дітей, створення умов для отримання ними освіти, оскільки як зазначила [PERSON] , більшість часу вони приділяли собі та своїй залежності від алкоголю. Наведені факти є свідченням свідомого нехтування [PERSON] та [PERSON] своїми обов`язками батьків та їх ухилення від виховання своїх чотирьох дітей. За таких обставин суд доходить висновку про необхідність застосування до [PERSON] та [PERSON] крайнього заходу впливу, що у даній ситуації відповідатиме інтересам дітей, та позбавити їх батьківських прав по відношенню до дітей, а саме матір відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Щодо стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. При цьому, згідно з ч. ч. 2, 3 вищевказаної статті особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 193 Сімейного кодексу України влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч. 2 ст. 193 Сімейного кодексу України). З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/2 частки від її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.06.2021 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.06.2021 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому аліменти мають стягуватись на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України, які орган опіки і піклування Лебединської міської ради зобов`язаний відкрити у місячний строк із дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. з кожного.

Outcome: approved