Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 09.07.2011 між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] . Розірвання шлюбу зумовлено тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя. Відповідач не надає коштів на утримання сина та добровільно вирішити це питання відмовляється. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач проти задоволення позову не заперечував. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 09.07.2011 між [PERSON] /дошлюбне прізвище [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Павлиською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис №9. Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . НОРМИ ПРАВА Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України(далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. В ч.1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. ОЦІНКА СУДУ Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу сторін суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище [PERSON] . Враховуючи те, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу утримання відповідачем їх малолітнього сина, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , судом враховано, що відповідач є працездатним за віком, працевлаштований, не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів родини і не надав суду доказів на підтвердження необхідності звільнення його від сплати аліментів, а також не заперечував проти задоволення позову і стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від його заробітку. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством, щомісячно, починаючи з 19.03.2019 і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття. Відтак, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 768,40 за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн за вимогу про стягнення аліментів. Згідно ст..430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved