Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з вищеназваним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що 23.06.2006 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 23.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис №410. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені в липні 2013 року, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві, а також в заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання в зв'язку з непрацездатністю (до досягнення дитиною трирічного віку), аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 04.02.2014 року до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно ч. 1,2 ст. 76 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що 23.06.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 23.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис №410. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені в липні 2013 року, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки між ними були припинені в липні 2013 року, і з цього часу вони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачеві на утримання доньки не надає, інших дітей не має. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі. Суд вважає за необхідне місце проживання малолітньої дитини сторін, [PERSON], [INFO], визначити разом з позивачем - [PERSON]. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання малолітньої дитини та на утримання непрацездатної дружини. Крім того стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. та 60 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved