Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 липня 2014 року померла [PERSON], яка заповідала на імя позивача спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. 10.09.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу на його імя свідоцтва про право власності а спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у звязку з тимчасовим припиненням доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до закінчення антитерористичної операції на території Донецької області. Позивач вказує, що чоловік [PERSON] [PERSON] помер 23.02.1999 року, а син [PERSON] (який був також власником квартири) помер 15 червня 2014 року. Квартира , яку померла [PERSON] заповідала позивачу належала їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 2194 від 11.03.2002 року. Право власності належало останній та її сину [PERSON] на праві спільної часткової по 1\\2 частки кожному. Після смерті сина, [PERSON] автоматично вважалась такою, що прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини. Таким чином, в позові ставиться питання про визнання за [PERSON] права власності на майно в порядку спадкування за заповітом в судовому порядку, оскільки він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з тим, що повторне заведення спадкової справи діючим законодавством не передбачене. В судове засідання позивач та його представник за дорученням [PERSON] не прибули, надали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутністю, наполягали на задоволенні вимог. Представник відповідача в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належно. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 21.07.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-НО № 770872 від 22.07.2014 року. (а.с.15) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири №7 розташованої в будинку № 6 по вул. Річній в м.Донецьку (а.с.18-23). Згідно свідоцтва про право власності № 2194 від 11.03.2002 року зазначена квартира належить [PERSON] та її сину [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1\\2 частки кожному (а.с.20). Син [PERSON] [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 770743, помер 18 червня 2014 року (а.с. 13). Після його смерті [PERSON] автоматично вважалась такою, що прийняла спадщину на підставі ч.2 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини. 24.06.2014 року [PERSON] було складено заповіт, яким остання заповідала квартиру №7 розташовану в будинку № 6 по вул. Річній в м.Донецьку (а.с.16). У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті за заповітом- Кавітової Є.Я., померлої 21 липня 2014 року. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 37256749 від 28.04.2014 року була зареєстрована спадкова справа № 56024665. Однак у звязку з тимчасовим припиненням доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до закінчення антитерористичної операції на території Донецької області, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] було винесено Постанову № 35/02-17 від 17.09.2015 року про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину (а.с. 32). Згідно ЗУ «Про нотаріат», Наказу Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», спадкова справа заводиться нотаріусом за першою заявою спадкоємця, після чого здійснюються необхідні дії та видача свідоцтва про спадщину, за наявності відповідних підстав. Повторне заведення спадкової справи діючим законодавством не передбачено. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що [PERSON] позбавлений можливості в нотаріальному порядку реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 21 липня 2014 року. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадок, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У відповідності зі ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved