Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

В вересні 2015 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом ,в якому зазначає, що 12.03.1997 р.вона за договором купівлі-продажу нерухомого майна придбала у [PERSON] А.М.1/2 частину житлового будинку 47 по вул.Радісній в м.Запоріжжі. Договір був укладений на Товарній біржі «Строй-інвест» та зареєстрований за № 101/147. Вказаний договір був зареєстрований на ім*я позивача у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 18.03.1997 р.за № 15631 у реєстровій книзі № 104. Як зазначає позивач,на теперішній час виникла необхідність розпорядитися вказаним будинком,проте укладання щодо нього нотаріально посвідчених угод неможливо,оскільки право власності на будинок виникло на підставі договору,який нотаріально не посвідчувався. Відповідач являвся законним власником будинку,не мав перешкод для розпорядження ним на момент продажу через біржу,розрахунок за будинок позивачем був проведений у повному обсязі,відповідач передав їй ключі та документи,таким чином,усі умови договору купівлі-продажу сторонами були узгоджені та виконані,право власності позивача на спірний будинок не оспорюється. Посилаючись на те,що у позасудовий спосіб визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна неможливо,позивач з підстав,передбачених ст.224 ,ст.227 ЦК УРСР просить суд визнати дійсним договір-купівлі продажу 1/2 частини будинку 47 по вул.Радісній в м.Запоріжжі,зареєстрований 12.03.1997 р.на Товарній біржі «Строй-інвест» за реєстраційним № 101/147,укладений між [PERSON]та [PERSON] В судове засідання позивач не з*явилась ,надала письмову заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову у повному обсязі,проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Товарної біржі «Строй-інвест» в судове засідання не з*явився з невідомих причин,що не перешкоджає розгляду справи без їх участі. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи суд встановив,що 12.03.1997 р.на Товарній біржі «Строй інвест» за реєстраційним № 101/147 був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку 47 по вул.Радісній в м.Запоріжжі,за змістом якого продавець [PERSON]продав ,а покупець [PERSON]купила вказану частину будинку за грошову суму 8293 гр.,які продавець отримав повністю до підписання договору сторонами. Договір був зареєстрований в ОП ЗМБТІ за реєстровим номером 15631 у реєстровій книзі № 104 18.03.1997 р. На час розгляду справи право власності позивача на ? частину вказаного житлового будинку ніким не оспорюється. Вирішуючи позов на користь [PERSON],суд виходить з наступного. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і\~перехідних положень\~ЦК України\~2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки договір купівлі-продажу будинку був укладений сторонами та повністю виконаний 12.12.1996 р.,на спірні правовідносини поширюється дія норм\~ЦК УРСР\~1963 року, чинного на час їх виникнення. Згідно ч. 1 ст.\~227 ЦК УРСР\~договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Відповідно до ст.\~47 ЦК УРСР\~нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2\~ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Правило ч. 2 ст.\~47 ЦК УРСР\~про визнання угоди дійсною не може бути застосоване, якщо сторонами не досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. За змістом ст.128,\~153,227 ЦК УРСР\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін. Згідно ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Встановлені судом та викладені вище обставини свідчать про узгодження між сторонами угоди усіх істотних її умов, зокрема ,щодо факту продажу, об'єкту продажу нерухомості, ціни будинку, продавець був власником будинку і мав право на відчуження будинку та отримав кошти за будинок, і всі умови відображені в письмовому договорі. Досягнуті умови договору купівлі-продажу мали силу, сторонами не змінювалися і не оспорювалися, договір виконано продавцем і покупцем повністю. Продавець отримав від покупця повну вартість проданої частини будинку,що засвідчив своїм підписом у договорі,виписався з будинку та виїхав,водночас,позивач зареєструвала право власності на нього,після продажу будинку відповідач не здійснював будь-яких прав та не виконував обов*язків стосовно будинку, які притаманні власнику. Фактичні дії сторін за спірним договором були спрямовані на досягнення певного юридичного результату: передачу ? частини жилого будинку у власність від продавця покупцеві та набуття останнім права власності на це нерухоме майно і сплату за нього обумовленої суми грошових коштів,доказів про наявність передбачених законом обмежень на укладення такого договору не надано. Таким чином,доводи позивача про те,що вона є власником 1/2 частини будинку 47 по вул.Радісній в м.Запоріжжі на підставі укладеного на біржі договору купівлі-продажу,знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, як цього вимагають правила ст. ст.\~11,57,58,59,60 ЦПК України. Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на теперішній час перешкоджає позивачу у повній мірі реалізувати свої права власника шляхом укладання щодо будинку нотаріально посвідчених угод. Конституція України проголошує Україну як соціальну і правову державу, в якій людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3 Конституції). Однією з важливих гарантій конституційних прав власності громадян є положення ст.41 Конституції, згідно з яким кожен маж право володіти,користуватись і розпоряджатись своєю власністю,право приватної власності є непорушним. З урахуванням викладеного,суд задовольняє позов у повному обсязі.

Outcome: approved