Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, в обґрунтування якого вказала, що відповідач є її батьком. Позивач в даний час є студенткою денної форми навчання 3 курсу гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету. Батько [PERSON] із донькою не спілкується, не цікавиться її життям не надає матеріальної чи будь-якої іншої допомоги. Разом з тим позивач потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, оскільки не працює, стипендії не отримує, батько в змозі надавати таку допомогу, а тому просить стягувати щомісячно з відповідача на свою користь аліменти на час навчання в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала просила задовольнити із врахуванням, що з відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що позивач має право на допомогу на час навчання, проте з врахуванням стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, розмір аліментів на повинен перевищувати 33% від доходу відповідача, тобто розмір аліментів на користь позивача на час навчання повинен становити 3% від заробітку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Хмельницького національного університету від 13.09.2016р. [PERSON] є студентом денної форми навчання 3 курсу, закінчує навчання 30 червня 2018 року. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. З довідки Хмельницького національного університету від 19.12.2016, вбачається, що [PERSON] матеріальної допомоги у вигляді стипендії не отримує, також з договору про надання освітніх послуг укладеного 27.07.2016 року між [PERSON] та Хмельницьким національним університетом вартість освітньої послуги становить 17000грн. Також судом враховано, що з відповідача на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03.02.2017 року стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів). Виходячи з наведеного, оскільки повнолітній [PERSON] не виповнилося 23 років, вона продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, тому суд вважає, що відповідач може надавати допомогу у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до закінчення навчання донькою. Аліменти відповідно до ст. 191 СК України присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 13 грудня 2016 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 320,00грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial