Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія розрахунку заборгованості за договором від 25.05.2015р. станом на 19.01.2016 р.; копія анкети - заяви позичальника; копія генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.05.2015р.; копія умов та правил надання банківських послуг; копія паспорту громадянина України [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 19113 грн. 22 коп. та стягнути з нього судові витрати в сумі 1378 грн., зазначивши, що 25.05.2015р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 14783 грн. 39 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості починаючи з 01 по 25 число кожного місяця. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконав умови кредитного договору (заяви позичальника), п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, тобто своєчасно не повернув позивачеві (кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатив відсотки за користування ними, у нього склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями станом на 19.01.2016 р. в розмірі 19113 грн. 22 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 14039 грн. 83 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом 1435 грн. 81 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом 2246 грн. 36 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.2 Умов та правил надання банківських послуг: 1391 грн. 22 коп. Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 25.05.2015р. була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 14783 грн. 39 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ « ПриватБанк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним та Банком кредитний договір. ПАТ КБ « ПриватБанк» ознайомив [PERSON] з умовами надання кредиту, останній погодився на укладання договору саме в такій формі та саме на запропонованих банком умовах, про що свідчить підпис [PERSON] в Заяві позичальника. Як передбачено п. п. 2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, більш ніж чим на 31 день, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 1391 грн. 22 коп. Виходячи з цього, у звязку із порушенням відповідачем строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, йому було нараховано штраф у розмірі 1391 грн. 222 коп. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 19113 грн. 22 коп. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved