Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

В грудні 2015 року АТ «Укрексімбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20 травня 2013 року уклав з [PERSON] договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8382721747БН/2013-05. За цим договором АТ «Укрексімбанк» відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом не більше 2000 гривень. [PERSON] зобовязався до 30 квітня 2015 року щомісячно не пізніше ніж через 15 календарних днів повертати грошові кошти та сплачувати відсотки за користування ними у розмірі 36% річних. У разі неповернення кредиту у строк, визначений договором, а також у разі несплати процентів за користування кредитом [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. В період часу з 31 травня 2013 року по 30 вересня 2015 року [PERSON] користувався платіжною карткою, проте свої зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків не виконував.Тому у нього виник борг за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту у загальному розмірі 2619 гривень 82 копійки. Відповідач відмовився добровільно повернути борг. Тому АТ «Укрексімбанк» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість у розмірі 2619 гривень 82 копійки, а також витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, проте направив електронне повідомлення, в якому зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до предявленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи він повідомлений належним чином. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2013 року АТ «Укрексімбанк» уклав з [PERSON] договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8382721747БН/2013-05 (а.с.6-9). За цим договором, позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом не більше 2000 гривень. [PERSON] зобовязався до 30 квітня 2015 року щомісячно не пізніше ніж через 15 календарних днів повертати грошові кошти та сплачувати відсотки за користування ними у розмірі 36% річних. У разі неповернення кредиту у строк, визначений договором, а також у разі несплати процентів за користування кредитом [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За правилами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що в період часу з 31 травня 2013 року по 30 вересня 2015 року [PERSON] знімав з рахунку грошові кошти та не повернув їх на рахунок. Вказані обставини підтверджуються випискою по рахунку станом на 20 жовтня 2015 року (а.с.16-20). Тому у [PERSON] виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 2619 гривень 82 копійки, з яких заборгованість за основним боргом 981 гривень 40 копійок, заборгованість по процентам 518 гривень 06 копійок, пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 172 гривень 40 копійок, пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом 431 гривень 90 копійок, три проценти річних 37 гривень 80 копійок, інфляційне збільшення суми боргу 478 гривень 26 копійок. Вказана обставина підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 20 жовтня 2015 року (а.с.10-15). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 2619 гривень 82 копійки. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №18055 від 03 грудня 2015 року (а.с.5) вбачається, що при предявленні позову до суду АТ «Укрексімбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1218 гривень. Позов АТ «Укрексімбанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved