Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

В грудні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та вказав, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 31.10.2015 року уклали Додаткову угоду, відповідно до якої з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за договором б/н від 23.07.2012 року була встановлена заборгованість у розмірі 33412,61грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобов`язань. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний Договір разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодаведь зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором та додатковою угодою. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та додаткової угоди, що має відображення у розрахунку заборгованості. Таким чином, у порушення умов договору та додаткової угоди а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. Згідно п. 1.6 Додаткової угоди та у відповідності зі ст.ст. 212, 651 ЦКУ у разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених цією додатковою угодою понад 30 днів позичальник сплачує банку штраф. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за додатковою угодою відповідач станом на 07.10.2019 року має заборгованість - 52662,04 гри., яка складається з наступного: 28882,53 грн. - заборгованість за кредитом; 1434,36 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19613,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 2731,35 грн. - штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди. Тому позивач просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у відповіді на відзив представник позивач додатково вказав, що при підписанні анкети заяви було допущено помилку менеджера, тому просять вважати дату анкети 14.01.2013 року, помилка підтверджується тим, що номер карти у додатковій угоді зазначений коректний. Додаткова угода має ознаки окремого кредитного договору відповідно до вимог ЦК України та інших законів. Відповідно до додаткової угоди сторони погодили зменшити існуючу заборгованість та розстрочити виплату заборгованості, що залишається, відповідно до умов розділу 1. При цьому позичальник зобов`язався сплачувати щомісячно у період із 25 по 30 число грошові кошти у розмірі 1426,05 грн. Ураховуючи, що починаючи із жовтня 2015 року з`являється прострочена заборгованість , позивач змушений із листопада 2015 року відповідно до умов Угоди нараховувати штрафні санкції. При укладенні Додаткової угоди, повторно кредитні кошти не видавалися, а метою її укладення є створення більш сприятливих умов для виконання кредитних зобов`язань. При підписанні Угоди фактично відбулось рефінансування існуючого простроченого кредиту, що не заборонено законодавством, діючим на момент укладення Угоди. Також просили взяти до уваги, що позовна заява формується програмними комплексами Банку. При генерації позовної заяви було допущено помилку та датою додаткової угоди є 06.04.2015р., що підтверджується додатковою угодою, розрахунком заборгованості. З врахуванням наведеного просили суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, застосувати строки позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення позову, суду надала письмові пояснення та пояснила, що банк надав суду розрахунок заборгованості відповідно до незрозумілої угоди від 06.04.2015 року, по якій кошти не видавались. В заяві-анкеті неправильно вказано номер паспорта, адреса проживання, засоби зв`язку. Після заповнення анкети у ній без згоди [PERSON] вчинено виправлення у році написання заяви, яке не засвідчено підписами сторін. Надані стороною позивача Умови [PERSON] не підписані. Оскільки, у заяві на отримання коштів не передбачено: щомісячну суму тіла кредиту, яку слід повертати; дату до якої слід повертати щомісячно тіло кредиту; відсотки за користування коштами; розмір штрафних санкцій, то вони не підлягають нарахуванню та стягненню. Оскільки заявлені вимоги банку носять загальний характер, не містять щомісячних розрахунків по складових кредиту , то позивачем не надано доказів на підтвердження кожної вимоги. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.07.2012 року [PERSON] підписав Анкету-заву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якої він погодився, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згідний з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також підтвердив, що ознайомився і згідний з умовами і правилами надання послуги накопичення «Копілка» і згідний на оформлення даної послуги. 06.04.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого являється АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до договору від 14.01.2013 року SAMDN03000073818603 (5363542700120307). Згідно вказаної угоди сторони узгодили: зменшити розмір заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової Угоди, а саме: відсотки на 2341,35 UAН, комісію на 0,00 UAН, пеню на 390,00 UAН. Встановлено на дату підписання цієї додаткової угоди заборгованість за договором у розмірі 33412,61 UAН. Дата остаточного погашення заборгованості за договором 30.03.2018 року. Щомісячний платіж складає 1426,05 UAН. З моменту підписання сторонами додаткової угоди за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань по сплаті платежів позичальник за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 30,00% річних при цьому всі комісії та винагороди за договором не перераховуються. Погашення заборгованості позичальника за договором здійснюється з «25» по «30» число кожного місяця у відповідності до графіку погашення заборгованості шляхом перерахування коштів на транзитний рахунок [NUMBER] . У разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених цією Додатковою угодою понад 30 днів: термін повернення кредиту, зазначений в п.1.3 договору є 31-й день з моменту такого порушення; вся заборгованість за кредитом, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день) вважається простроченою; починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, при цьому відсотки та комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються; позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2731,35 UAН. Підписання цієї додаткової угоди не є рішенням банку про анулювання заборгованості позичальника. Вказані обставини підтверджуються: анкетою заявою [PERSON] від 23.07.2012 року; Додатковою угодою №1 до договору від 14.01.2013 року SAMDN03000073818603 (5363542700120307) від 06.04.2015 року; Витягом з Умов та правил надання банківських послуг; розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. У порушення умов Додаткової угоди від 06.04.2015 року свої зобов`язання відповідач [PERSON] своєчасно не виконував, внаслідок чого станом на 07.10.2019 року має заборгованість в сумі 52662,04 гри., яка складається із: 28882,53 грн. - заборгованість за кредитом; 1434,36 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19613,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 2731,35 грн. - штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідно до ст.81 ЦПК України відповідачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості наданого позивачем. Підписавши Додаткову угоду №1 відповідач визнав наявності заборгованості за договором від 14.01.2013 року, як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку здійснював погашення заборгованості по договору від 14.01.2013 року, в т.ч і в 2019 році. Вказаною Додатковою угодою сторони передбачили умови повернення кредитних коштів в т.ч.: строки, розмір та порядок сплати щомісячних платежів, сплату процентів та штрафних санкцій. Разом з тим, слід зазначити, що позивач просить стягнути з відповідача окрім пені штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди в сумі 2731,35 грн.. Разом із тим, відповідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами Додаткової угоди №1 від 06.04.2015 року передбачено застосування до відповідача пені та штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором не допускається. За таких обставин позов АТ КБ «ПриватБанк» у частині стягнення штрафу не може бути задоволений і з відповідача слід стягнути пеню. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №5363542700120307 від 06.04.2015 року станом на 07.10.2019 року в розмірі 49930,69грн., яка складається з: 28882,53грн. - заборгованість за кредитом; 1434,36 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 19613,80грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1821,30грн. (52662,04/100=526,62; 49930,69/526,62=94,81; 1921/100х94,81=1821,30).

Outcome: partial