Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбу та мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач з 2006 року не бере участі у вихованні і матеріальному утриманні доньки, у зв'язку з чим змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка вимоги викладені у позовній заяві підтримала повністю та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд за згоди позивача, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивачка з 1999 року по 2006 рік перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], її батьком записано відповідача по справі - [PERSON] (а.с.2). Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON], перебуває на її утриманні (а.с. 3). Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 14 частини всіх видів доходу відповідача, враховуючи встановлений судом дохід, який отримує відповідач та матеріальний стан позивача, а також потреби дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved