overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні без його участі. Позивачка [PERSON] на задоволенні змінених позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про шлюб, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 11.11.2011р.; копія свідоцтва про народження сина [PERSON] - [INFO], згідно якого батьком неповнолітнього є відповідач; копія паспорту позивачки з відміткою про реєстрацію шлюбу. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з відповідача [PERSON], із яким починаючи з 11.11.2011р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах і який є батьком дитини, зазначивши, що вже тривалий час сторони будь-яких стосунків не підтримують, мешкають окремо. Відповідач матеріально сина не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов'язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, працює в приватному підприємстві «Оріон-1» та за договором у приватному підприємстві «[PERSON] Плюс» на посаді комерційного директора, отже має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітнього, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] був повідомлений належним чином. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та суду пояснила, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через те, що він зловживає алкогольними напоями, має різні з позивачем погляди на сімейне життя. На цьому грунті між ними постійно виникали сварки, в результаті чого сторони з вересня 2013 року взагалі перестали підтримувати подружні стосунки. На примирення з відповідачем позивач не згідна ні за яких умов і, оскільки їх шлюб існує тільки формально, просить його розірвати, неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] та дочку [PERSON] просить залишити проживати з нею. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім'я розпалась остаточно, оскільки сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача, яка на примирення не згідна ні за яких умов та наполягає на розірванні шлюбу, в наданий сторонам термін на примирення вони не примирилися, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Неповнолітню дочку [PERSON] та неповнолітню дочку [PERSON] слід залишити проживати з позивачем, оскільки вони і так проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 114,70 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Відповідач, [PERSON], не з'явився у судове засідання, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач, [PERSON], не з'явилась у судове засідання, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом були досліджені наступні документи: копія перекладу свідоцтва про одруження з румунської мови на українську, серії [NUMBER], із якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 11.11.2010р., актовий запис № 250; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 11 листопада 2010р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у ВЦС Кахул, Республіка Молдова, актовий запис № 250. Від шлюбу у сторін народились донька [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося. Це пояснюється тим, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, в них часто виникали сварки, непорозуміння, сторони втратили почуття любові один до одного. На час розгляду справи, позивач та відповідач проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом із матір'ю. Позивач вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Спорів майнового характеру між сторонами не існує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Відповідач, [PERSON], не з'явився у судове засідання, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач, [PERSON], не з'явилась у судове засідання, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом були досліджені наступні документи: свідоцтво про укладання шлюбу, серії [NUMBER], із якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 08.02.2003р., актовий запис № 3; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; лист - відповідь Ренійського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 06.03.2014р. за вх. № 1438; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 08 лютого 2003р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Лиманській сільській раді Ренійського району Одеської області, актовий запис № 03. Від шлюбу у сторін народились двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. Це пояснюється тим, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, в них часто виникали сварки, непорозуміння, сторони втратили почуття любові один до одного. На час розгляду справи, позивач та відповідач проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, діти проживають разом із матір'ю. Позивач вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Спорів майнового характеру між сторонами не існує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Відповідач, [PERSON], не з'явилась у судове засідання, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач, [PERSON], не з'явився у судове засідання, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом були досліджені наступні документи: свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER], із якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 12.11.2010р., актовий запис № 4; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; лист - відповідь Ренійського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 06.03.2014р. за вх. № 1447; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 12 листопада 2010р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, актовий запис № 4. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Сторони майже рік тому припинили шлюбні відносини. Це пояснюється тим, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя. Сторони, на час розгляду справи, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з матір'ю. Позивач вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Спорів майнового характеру між сторонами не існує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Відповідач [PERSON] Озгюр до судового засідання позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, надав заяву якою просив розглянути справу у його відсутності. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копія паспорту позивачки з відміткою про шлюб; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON] Озгюр, зареєстрований 13.03.2012р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, вже тривалий час мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу у сторін дітей немає. Розірвання шлюбу в органі РАЦС в порядку ст.106 СК України неможливо, оскільки відповідач від явки у відповідний орган відмовляється. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В ході розгляду справи позивачка просила після розірвання шлюбу із відповідачем залишити за нею прізвище - «Кулбай». На підставі вищевказаних положень законодавства суд задовольняє вимоги позивачки щодо обрання прізвища після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 09 жовтня 2015 року у Виконавчому комітеті Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис №9. Суд, заслухавши позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні з 09 жовтня 2015 року сторони перебувають в шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №125482, виданим повторно 19 квітня 2017 року Рівненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №9. З жовтня 2016 року сторони проживають окремо. Протягом тривалого часу між подружжям виникали непорозуміння, спричиненні різними поглядами на життя та несумісністю характерів, шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя, на думку позивача є неможливим та суперечить інтересам сторін. Неодноразові спроби примирення не дали результатів. Спільних дітей сторони не мають. Звернутися разом в органи РАЦС із заявою про розірвання шлюбу сторони не мають можливості, оскільки вони зрідка зустрічаються, а позивач постійно виїжджає за кордон на заробітки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом поміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» від 20 жовтня 2017 року №2 в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 31 січня 2014 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 83. Суд, заслухавши позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 31 січня 2014 року сторони перебувають в шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 19 травня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №83. З 22 травня 2015 року сторони проживають окремо. Протягом тривалого часу між подружжям виникали непорозуміння, спричиненні різними поглядами на життя та несумісністю характерів, шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя, на думку позивача є неможливим та суперечить інтересам сторін. Спільних дітей сторони не мають. Позивачу не відоме місце перебування відповідача, а тому звернутися разом в органи РАЦС із заявою про розірвання шлюбу сторони не мають можливості. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечують. В обґрунтування позовних вимог позивач суду пояснив, що подружнє життя не склалося, після реєстрації шлюбу з відповідачем спільно проживали лише місяць часу, на даний час [PERSON] проживає в м. Харкові, спілкуватися бажання не виявляє. Від шлюбу дітей не мають. Збереження сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07.03.2013 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №159. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні з 07 березня 2013 року сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №159.. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя у сторін не склалося. На даний час сторони не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалення рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved