Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В січні 2014 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В лютому 2014 року [PERSON] збільшила позовні вимоги. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] мотивувала тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі з 28 вересня 2002 року по 10 листопада 2010 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO]. Шлюбний договір сторонами не укладався, домовленостей між подружжям щодо поділу майна не досягнуто. Під час шлюбу ними було придбано майно, а саме - автомобіль Ford Fiesta, 2008 року випуску, номер кузову VIN [NUMBER], який зареєстрований на [PERSON] ) вартістю 72716 грн.16 коп., автомобіль Volkswagen Caddy, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (зареєстрований на [PERSON]) вартістю 50500 грн., ? гаражу загальною 40,2 кв.м за адресою [ADDRESS], вартістю 16000 грн., верстат «Вайнинг» вартістю 40000 грн., земельна ділянка загальною площею 0,1498 га за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 1 лютого 2008 року вартістю 193459 грн.46 коп. На оплату автомобіля в сумі 72716 грн.16 коп. подружжям було взято кредит в ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» терміном повернення до 15 серпня 2015 року, до 10 листопада 2010 року кредит погашався за рахунок спільних коштів подружжя. Вважає, що оскільки спільний автомобіль Ford Fiesta, 2008 року випуску, номер кузову VIN [NUMBER] є неподільною річчю і фактично перебуває в користуванні та володінні [PERSON], то автомобіль може бути присуджений відповідачу, а їй компенсацію в розмірі ? суми коштів , фактично сплачених за автомобіль за час спільного проживання в сумі 29450 грн.60 коп., аналогічно відносно автомобіля автомобіль Volkswagen Caddy, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який може бути присуджений відповідачу, а їй компенсацію в сумі 25250 грн., також верстат «Вайнинг вартістю 40000 грн. має бути присуджений відповідачу, а їй присуджено грошову компенсацію в розмірі ? сплаченої суми , а саме 20000 грн.(а.с.2-4). При збільшенні позовних вимог позивачка [PERSON] вказала, що за час спільного проживання з відповідачем вони придбали земельну ділянку в [ADDRESS]. 8 липня 2011 року відповідач [PERSON] подарував дану земельну ділянку [PERSON]. Вона свого волевиявлення не виражала, не надавала згоди на відчудження земельної ділянки, цей договір має бути визнано недійним. Просить визнати договір дарування земельної ділянки від 8 липня 2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], недійсним, визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки в [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на ? частину гаражу, який знаходиться в [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на автомобіль Ford Fiesta, 2008 року випуску, номер кузову VIN [NUMBER] та автомобіль Volkswagen Caddy, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER], на верстат «Вайнинг», стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію вартості ? частини гаражу , який знаходиться в [ADDRESS], яка складає 8000 грн., ? частини сплаченої за автомобіль Ford Fiesta, 2008 року випуску, номер кузову VIN [NUMBER] в розмірі 29450,60 грн., ? частини за автомобіль автомобіль Volkswagen Caddy, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER], в розмірі 25250 грн., ? частини за чотирьохсторонній стругальний верстат «Вайнинг» в сумі 20000 грн, а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач за зустрічним позовом [PERSON] мотивував тим, що перебуваючи в шлюбі з позивачкою за первісним позовом [PERSON] вони придбали автомобіль Ford Fiesta, 2008 року випуску, ? частину гаражу загальною 40,2 кв.м за адресою [ADDRESS], ? частину квартири загальною площею 29,9 кв.м, розташовану за адресою [ADDRESS] загальною вартістю 200000 грн. Погодився з позовними вимогами позивачки [PERSON] щодо автомобіля автомобіль Ford Fiesta, 2008 року випуску, про компенсацію половини коштів , сплачених банку в рахунок виконання зобов»язань за кредитним договором до 10.11.2010 року в сумі 29450 грн.60 коп. Крім цього, [PERSON] вказує, що 27 грудня 2004 року вони з [PERSON] придбали в рівних частинах кожному квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS], в подальшому він подарував свою частину вказаної квартири відповідачу за зустрічним позовом, разом з тим вважає, що інша ? частина квартири є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки була придбана за кошти подружжя, а тому підлягає поділу. Що стосується ? гаражу загальною 40,2 кв.м за адресою [ADDRESS], вартістю 16000 грн., вважає, що відповідачці за зустрічним позовом має бути присуджена ? частина вказаного гаражу, а йому виплачена компенсація за іншу частину ? гаражу в розмірі 8000 грн. Просить визнати за ним право власності на ? частину квартири загальною площею 29,9 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на ? вказаної квартири, визнати право власності за [PERSON] право власності на ? частину гаражу загальною площею 40,2 кв.м за адресою [ADDRESS], стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію в розмірі вартості ? частини вказаного гаражу в розмірі 8000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі з 28 вересня 2002 року (а.с.6) . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.21). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO] (а.с.8). Сторони підтвердили, що шлюбний договір між ними не укладався, домовленостей між подружжям щодо поділу майна не досягнуто. Судом встановлено, що під час шлюбу сторонами було придбано майно, в тому числі автомобіль Ford Fiesta, 2008 року випуску, номер кузову VIN [NUMBER], який зареєстрований на [PERSON] ) вартістю 72716 грн.16 коп., ? гаражу загальною 40,2 кв.м за адресою [ADDRESS], вартістю 16000 грн., земельна ділянка загальною площею 0,1498 га за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 1 лютого 2008 року вартістю 193459 грн.46 коп.(а.с.18) На купівлю автомобіля Ford Fiesta, 2008 року випуску, номер кузову VIN [NUMBER] 15 серпня 2008 року був оформлений кредитний договір №6741857 (а.с.10-13). Згідно договору купівлі продажу квартири 27 грудня 2004 року [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] (а.с.39). На підставі договору дарування (а.с.40) [PERSON] подарував належну йому ? частину вказаної квартири [PERSON] Відповідно до ст..60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст..69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до п.п.23,30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясувати джерела і час його придбання. Суд приймає визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з нього компенсації за належну частину автомобіля Ford Fiesta, 2008 року випуску . Судом встановлено, що на час припинення спільного ведення господарства автомобіля автомобіль Volkswagen Caddy, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (зареєстрований на [PERSON]) вартістю 50500 грн. не було, оскільки даний автомобіль 24 листопада 2009 року був знятий з реєстрації, тобто в період, коли сторони перебували у шлюбі. 4 грудня 2009 року автомобіль перереєстровано на іншу особу (а.с.49) Стосовно верстата «Вайнинг» вартістю 40000 грн. позивачкою стверджується, що даний верстат був куплений за спільні сімейні гроші. З видаткової накладної №РН-020 від 20 вересня 2004 року (а.с.19) вбачається, що одержувачем верстату є [PERSON] Відповідно до договору доручення від 18 вересня 2004 року СПД [PERSON] доручив [PERSON] придбати 4-х сторонній стругальний верстат «Вайнинг» ціною 40000 грн.(а..с.50-52), договір недійсним не визнано. Відповідно до акту прийому -передачі від 25 вересня 2004 року [PERSON] передав СПД [PERSON] верстат «Вайниг» вартістю 40000 грн.(а.с.53). Доказів про належність подружжю на праві власності даного верстата суду не надано. З державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №230651 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 1 лютого 2008 року був власником земельної ділянки розміром 0,1498 га в [ADDRESS] Вишгородського району Київської області (а.с.57). 8 липня 2011 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір дарування даної земельної ділянки, яка подарована [PERSON]. Оцінюючи позовні вимоги позивачки [PERSON] щодо земельної ділянки, суд дійшов наступного висновку. Судом за власної ініціативи залучено 3-ю особу [PERSON] (а.с.86) Про залучення [PERSON] в якості відповідача позивачка [PERSON] заперечила. За таких обставин, суд позбавлений можливості визнати договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON], недійсним, оскільки позовні вимоги до [PERSON], яка є власником земельної ділянки, не заявлені, тому в задоволенні даних позовних вимог суд відмовляє. Суд вважає, що вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частини квартири [ADDRESS] є необґрунтованими, оскільки [PERSON] належною йому частиною квартири (1/2 частина) розпорядився, уклавши з [PERSON] договір дарування. Твердження [PERSON] про те, що друга частина квартири, є спільним майном подружжя, не ґрунтується на вимогах закону. Суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову [PERSON] та про часткове задоволення зустрічного позову [PERSON], в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 8 липня 2011 року , укладеним між [PERSON] та [PERSON], про поділ земельної ділянки, автомобіля Volkswagen Caddy, верстату «Вайнинг», а також в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири загальною площею 29,9 кв.м , яка знаходиться в смт.Димер, Вишгородського району Київської області суд відмовляє.

Outcome: approved