Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

В заяві до суду позивач [PERSON] вказала, що 25.10.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку із доглядом малолітнього [PERSON], [INFO] позивач не може працевлаштуватись, знаходиться у відпустці по догляді за дитиною, а відтак не має доходу на своє утримання. Відповідач залишив сім'ю та проживає окремо разом зі своїми батьками, матеріальної допомоги на утримання сім'ї не надає. А тому звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак надала суду письмову заяву про підтримання позову та прохання розглянути справу у її відсутність. Відповідач по справі [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що він вважає, що його дружина та діти є матеріально забезпеченими, і не має необхідності їм сплачувати аліменти. Проте коли виникне необхідність він буде самостійно допомагати коштами своїй сім'ї.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. 25.10.2003 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області. Так, відповідач являється батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується його свідоцтвом про народження. Згідно довідки Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області № 1631 від 06.11.2017 року [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні матері. Згідно довідки ТОВ «Барський птахокомбінат» № 105 від 06.11.2017 року [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з 11.05.2017 по [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу суду відповідачем надані не були. Проте судом встановлено, що відповідач добровільно не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно. На підставі п.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved