Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

В вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Південного відділу державної виконавчої служби у м.Кам`янське про зняття майна з-під арешту. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Поплавським А.В. від 15.11.2004 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-254/04, виданого 23.04.2004 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь СП «УМВ» заборгованості в сумі 120 грн. 95 коп., штрафу в сумі 623,29 грн., судових витрат в сумі 51 грн., було накладено арешт на все її майно. Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження № 1589649 від 04.01.2005 року позивачки на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 905497 від 15.11.2004 року на все майно. Позивачка [PERSON] борг перед УГГД сумісного підприємства «Української мобільний зв`язок» у розмірі 120,95 грн. давно сплатила, а також зазначила, що такого підприємства вже не існує. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов в якому зазначено, що відповідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом [PERSON] міститься запис про обтяження № 1589649 від 04.01.2005 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 905497 від 15.11.2004 року виданої Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все рухоме майно. Перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження та його спецрозділу, встановити виконавче провадження на підставі якого виносилось обтяження не має можливості у зв`язку з відсутністю останнього у даному реєстрі. Також надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Баглійського району Дніпродзержинського міського управління юстиції Поплавським А.В. від 15 листопада 2005 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-254/04, виданого 23 квітня 2004 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь СП «УМВ» заборгованості в сумі 120 грн. 95 коп., штрафу в сумі 623 грн. 29 коп., судових витрат в сумі 51 грн., було накладено арешт на все майно боржника [PERSON] . Борг перед УГГД сумісного підприємства «Української мобільний зв`язок» у розмірі 120,95 грн. давно сплачено. Відповідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом [PERSON] міститься запис про обтяження № 1589649 від 04.01.2005 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 905497 від 15.11.2004 року виданої Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все рухоме майно. Перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження та його спецрозділу, встановити виконавче провадження на підставі якого виносилось обтяження не має можливості у зв`язку з відсутністю останнього у даному реєстрі. Відповідно до п.9.9 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Згідно ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Позивачка має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне їй майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, необхідно покласти на позивачку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved