overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 17.04.2004 року між ним та [PERSON] укладено шлюб . Від шлюбу мають двох доньок - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалося. З 2014 року відносини з відповідачкою стали псуватися, в сім'ї почалися постійні сварки. Вказує, що вони більше не здатні підтримувати сімейні відносини на засадах взаємоповаги. Переконаний, що примирення не можливе спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Діти за спільною згодою залишаються проживати з відповідачкою, спору з приводу утримання та вихованню дітей немає. У зв'язку із вищевикладеним просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 17.04.2004 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 452. Від спільного шлюбу мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Які проживають разом з відповідачкою. Спір щодо поділу майна відсутній. Сторони не проживають однією сім'єю з лютого 2015 року, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство , а тому шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння між сторонами. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 25.02.1978 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Богодухов, Харківської області, актовий запис № 30. Неповнолітніх дітей у них немає. Вказує, що на протязі останнього часу відносини між ним та відповідачкою значно погіршилися, почали часто виникати непорозуміння, які переростали у сварки та скандали. З початку літа 2015 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного домашнього господарства. З даних підстав позивач просив суд шлюб розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'являлася , про розгляд справи повідомлялася, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 1978 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Богодухов, Харківської області, актовий запис № 30. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами на даний час відсутній. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростувала. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно до укладеного договору № б/н. від 05.10.2011 року [PERSON] 05.10.2011 року отримав кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановлене кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість по поверненню заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом в сумі 17 297,48 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 2 993,22 гривень; заборгованість по відсоткам - 10 394,38 гривень; заборгованість по пені та комісії - 2 610,00; штраф (фіксована частина) - 500 гривня; штраф (процентна складова) - 799,88 гривні. Просять стягнути з відповідача заборгованість, витрати по сплаті судового збору 1218,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подали заяву в якій позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 07.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельногго районного управління юстиції, актовий запис № 399. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з 2014 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], позивач стверджує, що спір щодо виховання дітей та спільно нажитого майна відсутній. Позивач [PERSON]\~ в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя\~ і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Таким чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння,\~ збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо,\~ заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі\~ дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.\~\~ У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, уточнивши яку, просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову позивач вказував, що перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на його утриманні. В зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини позивач просив стягувати на його користь аліменти на неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зменшені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач, яка є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Оскільки відповідач є працездатною та не надала доказів про наявність у неї непрацездатних утриманців, суд вважає за можливе стягувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 3893,37грн., утворену за час з 01.02.2014 р. по 31.03.2015року включно та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, вказавши, що між сторонами наявні фактичні договірні відносини з приводу надання та отримання послуг з теплопостачання, позивачем надавалися відповідачам такі послуги належно і своєчасно, а відповідачами споживалися, однак в указаний в позовній заяві період за отримані послуги відповідачі розрахунку не здійснили, хоча скарг на кількість і якість послуг не надходило. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Будь-яких заяв від них до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини, позивач постачає відповідачу теплову енергію у займану ними, згідно довідки МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» від 28.04.2015 року за вих. № 448 та повідомлень УДМС України в Хмельницькій області від 22.09.2015 року, квартиру [ADDRESS]. При цьому [PERSON] зазначена у вище вказаній довідці МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» наймачем квартири, співвідповідачі - члени її сім'ї. як вбачається з повідомлення Хмельницького БТІ від 6.10.2015 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 4.11.2015 року за № 46935108, квартира дійсно не приватизована. Внаслідок несплати наданих послуг за період з 01.02.2014 р. по 31.03.2015 року включно заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію склала 3893,37грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, вказану суму заборгованості, оскільки її не сплачено добровільно, слід стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача в судовому порядку. У справі наявні судові витрати - судовий збір в сумі 243,60 грн., сплачений при зверненні позивача до суду. Вказану суму коштів слід також стягнути з відповідачів на користь позивача - в рівних частках з кожного, тобто в сумі по 81,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 20 січня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецькій області, за актовим записом № 19. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Спільне життя з чоловіком не склалося, у звязку з різницею характерів, відсутності між ними взаєморозуміння і довіря. Шлюбні відносини припинилися з листопада 2013 року. Позивач вказує, що створила нову родину з іншим чоловіком, тому збереження сімї неможливо, це суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити при розірванні шлюбу прізвище «Служенко». Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 02.09.2008 р.н який мешкає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також зясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище «Служенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO]. На даний час донька досягла повноліття, проте продовжує навчання в Хмельницькому КТЕІ і тому потребує утримання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини з дня подання заяви і до виповнення дитині 23 років за умови продовження навчання в сумі 1700 грн. на місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення проти позову, в яких просить в позові відмовити, зазначивши, що не має можливості сплачувати аліменти, так як на його утриманні перебуває непрацююча дружина та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідач є інвалідом ІІІ групи, що ускладнює його працевлаштування, потребує лікування; самостійного доходу, окрім пенсії, не має, підприємницькою діяльністю не займається. Просить справу розглянути за його відсутності в судовому засіданні з урахуванням поданих заперечень. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних мотивів. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачем, досягла повноліття, однак продовжує навчання в Хмельницькому кооперативному торговельно-економічному інституті, строк закінчення навчання - 28.02.2018 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На утриманні відповідача знаходяться неповнолітній син [PERSON],[INFO], та дружина [PERSON], яка не працює. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи на строк до 1.02.2016 року, висновок МСЕК про умови та характер праці - протипоказана праця з тривалою ходою. Відповідач отримує пенсію в зв'язку з інвалідністю, не працює і підприємницькою діяльністю не займається. Враховуючи вище зазначені обставин в їх сукупності, суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі 500 грн. на місяць, в задоволенні решти позовних вимог відмовивши, оскільки позивач не довела належними доказами спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки в більшому розмірі. При цьому заперечення відповідача щодо неможливості за станом здоров'я працевлаштуватися для забезпечення участі в утриманні доньки суд не бере до уваги, оскільки відповідачу за станом здоров'я протипоказана не будь-яка праця, а лише пов'язана з тривалою ходою. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що на її утриманні перебуває їх з відповідачем донька [PERSON], [INFO]. На даний час донька досягла повноліття, проте продовжує навчання в Чемеровецькому медичному коледжі і тому потребує утримання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до 23-річного віку в розмірі 25% всіх видів його доходу щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач надає кошти на тримання дитини, однак в недостатньому розмірі. Постійне місце проживання доньки - з позивачем, в зв'язку з навчанням на її утримання загалом витрачаються кошти в сумі до 20000 грн. на рік, тоді як відповідач надає лише до 2000 - 3000 грн. на рік. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення, оскільки підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], свідоцтвом про розірвання шлюбу між сторонами 4.12.2003 року, довідкою Чемеровецького медичного коледжу за вих. № 630 від 10.09.2015 року про навчання [PERSON] в зазначеному навчальному закладі з 1.09.2013 року з запланованою тривалістю навчальної програми до 28.06.2017 року, довідкою про доходи позивача, довідкою про склад сім'ї позивача, з яких вбачається, що дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], з дня подання заяви і до закінчення навчання в розмірі 1/4 частки заробітної плати відповідача щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила і просить їх задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в частці 20% від всіх видів його заробітку (доходу). Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки до закінчення нею навчання, але не довше, як до досягнення 23 років, в розмірі 20% всіх видів його заробітку (доходу). Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позовні вимоги необхідно задовольнити, враховуючи їх визнання відповідачем та оскільки вони підтверджуються копією свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження та паспорта дитини, довідкою про навчання, наявними в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], 18.05.2012року в розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані посиланням на відмову відповідача надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач позов визнав в повному обсязі. До суду сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved