Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Іншим співвласником 2/3 частин вказаної квартири є її неповнолітня дочка [PERSON] Окрім позивача та її неповнолітньої дочки у даній квартирі також зареєстрований колишній чоловік позивача - [PERSON] Відповідач з 2011 року не проживає у даній квартирі і в добровільному порядку знятися з місця реєстрації за вказаною адресою відмовився. Зважаючи на те, що відповідач кілька років не проживає в квартирі [ADDRESS], тому [PERSON] просить суд визнати його таким, що втратив право на проживання у вказаній квартирі. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи він повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим конвертом, що повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.24). Таким чином, вручити відповідачу судову повістку не вдалось, оскільки він відсутній за зареєстрованим місцем проживання. На підставі ч.2 ст.77 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторонам по справі належала на праві власності квартира [ADDRESS] по 1/3 частині кожному з них, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №758 від 27 листопада 2006 року (а.с.14). 15 квітня 2011 року [PERSON] на підставі договору дарування подарував 1/3 частину квартири [ADDRESS] своїй неповнолітній дочці [PERSON] (а.с.13), що підтверджується також витягом про державну реєстрацію від 21 квітня 2011 року (а.с.12). Таким чином, [PERSON] стала власницею 2/3 частини вказаної квартири. [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10). З довідки, виданої виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району №1227 від 03 грудня 2014 року вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте за вказаною адресою не проживає з 2011 року (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як роз'яснив Верховний Суд України, право члена сім'ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) згідно зі ст.156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сім'ї останнього і перейшла проживати в інше місце. Крім того, згідно з ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. З пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, які також підтверджуються довідкою виконавчого комітету Іванківської сільської ради, встановлено, що відповідач, починаючи з 2011 року не проживає у вказаній квартирі. В добровільному порядку знятися з реєстрації в даній квартирі він не бажає, чим заважає позивачу як власнику 1/3 частини квартири та водночас як законному представнику своєї неповнолітньої дочки [PERSON], яка є власником 2/3 частин даної квартири, в повній мірі користуватися, розпоряджатися та володіти зазначеним нерухомим майном. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] у спірному житлі. З огляду на викладене, суд вважає допустимим визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved