Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 21.08.1997 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу № 862 житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Островського, 23 (а.с. 8) \~ \~ \~ \~Згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02.06.2003 року визнано таким, що відбувся договір купівлі - продажу № 862 від 21.08.1997 року, укладений в [PERSON] філії Харківської товарної біржі між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку. Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок № 23 по вул. Островського в м. Краматорську. (а.с. 10) \~ \~ \~ \~Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу належить житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Островського, 23 (а.с. 11) \~ \~ \~ \~ Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Островського, 23 належить [PERSON] (а.с. 37) \~ \~ \~ \~Згідно державного акту на право приватної власності на землю земельна ділянка, площею 0,0600 га по вул. Островського, 23 у м. Краматорську передано [PERSON] для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. (а.с. 16) \~ \~ \~ \~Згідно відповіді Міжміського управління у м. Краматорську та Дружківці Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за наявними даними Державного земельного кадастру, станом на 01.01.2013 року, земельна ділянка площею 0,0600 га, розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Комерційна (колишня Островського), 23 передана у власність згідно державного акту серії ІІІ-ДН № 105669, виданого 03.02.1997 року на ім'я [PERSON] (а.с. 35) \~ \~ \~ \~Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1ст. 48 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.\~124\~Конституції України та ч. 1 ст. 4 ЦПКУкраїни\~кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Як вбачається зі змісту ст.\~51,\~175 ЦПК України, на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень\~ст. 51 ЦПК України\~та з урахуванням ч. 5\~ст. 12 ЦПК України\~роз'яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1\~ст. 189 ЦПК України\~та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів. \~ \~ \~ \~З матеріалів\~справи вбачається,\~що позивач звернувся з позовними вимогами до [PERSON] міської ради, однак згідно досліджених матеріалів справи право власності на земельну ділянку належить не [PERSON] міській раді, а фізичній особі - [PERSON] Із позовної заяви позивача вбачається, що наскільки відомо позивачці [PERSON] померла, але суду будь - яких належних доказів стосовно того, що [PERSON] померла, та чи зводилася спадкова справа після її смерті позивачем не надано. Пленум Верховного Суду України у п. 8\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз'яснив, що пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. \~ \~ \~ \~З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. \~ \~ \~ \~З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. \~ \~ \~ \~Тобто, суд не може за власною ініціативою замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі у справу іншу особу в якості співвідповідачів, це можливо лише за клопотанням позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобовязаний вирішити справу за тим позовом, що предявлений, і відносно до тих відповідачів, які зазначені в ньому. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов'язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що [PERSON] міська рада є неналежним відповідачем, тому у задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed