Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

В грудні 2016 року ПрАТ «СК «УНІКА» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 6571,11 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, 02.12.2014 р. на вул. Бабаджаняна у м. Одесі [PERSON], керуючи транспортним засобом MERCEDES-Benz, державний номерний знак [NUMBER], скоїв зіткнення з транспортним засобом MITSUBISHI, державний номерний знак [NUMBER], та постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 р. у справі № 522/23507/14-п винним у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]; по-друге, оскільки на дату вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MERCEDES-Benz, державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» на умовах полісу АІ/3057139 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.11.2014 р., тому ПрАТ «СК «УНІКА» було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 6571,11 грн. відповідно до платіжного доручення № 034923 від 03.10.2016 р.; і, по-третє, згідно п/п г) п. 38.1.1. ст. 38 та п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р., страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово не надав страховику повідомлення встановленого зразка про дорожньо-транспортну пригоду. Також позивач вказує, що вищевказані вимоги Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем виконано не було, будь-якого письмового повідомлення про настання згаданої дорожньо-транспортної пригоди від відповідача до ПрАТ «СК «УНІКА» не надходило, та будь-яких документально підтверджених причин невиконання свого обовязку щодо повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду відповідачем надано не було. Представник позивача [PERSON] просив розглянути справу за відсутності представника позивача, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи. Надіслана судом судова повістка [PERSON], на останню відому судові адресу його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не зявляється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти, що, на думку суду, свідчить про те, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та обовязками й ухиляється від явки до суду, чим створює штучну тяганину у справі. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 02 грудня 2014 року на вул. Бабаджаняна у м. Одесі [PERSON], керуючи транспортним засобом MERCEDES-Benz, державний номерний знак [NUMBER], скоїв зіткнення з транспортним засобом MITSUBISHI, державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого ці транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року у справі №522/23507/14-п про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України, яка набрала законної сили, винним у скоєні вказаної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний [PERSON] У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. На дату згаданої дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» на умовах полісу АІ/3057139 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.11.2014 р., за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль MERCEDES-Benz, державний номерний знак [NUMBER]. На підставі вказаних документів, претензії ПрАТ «СК «ІНГО Україна» (яке визнало згадану подію із застрахованим автомобілем MITSUBISHI, державний номерний знак [NUMBER], страховим випадком) за вих. № 39/08/2016 від 20.09.2016 р., товарного чеку № 23/12 від 12.12.2014 р., звіту № 12-010 фахівця-оцінювача щодо встановлення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля MITSUBISHI, державний номерний знак [NUMBER], від 29.09.2016 р., та складеного позивачем страхового акту № 00159105 від 29.09.2016 р., ПрАТ «СК «УНІКА» виплачено ПрАТ «СК «ІНГО Україна» страхове відшкодування в сумі 6571,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 034923 від 03.10.2016 р. Згідно п/п г) п. 38.1.1. ст. 38 та п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р., страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово не надав страховику повідомлення встановленого зразка про дорожньо-транспортну пригоду. Вказані вимоги Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] виконано не було, будь-якого письмового повідомлення про настання згаданої дорожньо-транспортної пригоди від відповідача до ПрАТ «СК «УНІКА» не надходило, та будь-яких документально підтверджених причин невиконання свого обовязку щодо повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду відповідачем надано не було. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що згідно правової позиції, наведеної у Висновках Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за перше півріччя 2014 р., аналіз положень ст.ст. 33, 38 Закону України від 01.07.2004 р. № 1961-ІV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 р. до 08 січня 2012 р.) дає підстави для висновку про те, що у звязку з внесеними до цього Закону змінами було збережено як обовязок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо страховика не було повідомлено про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів п. 33.1 ст. 33 та підпунктів п. 38.1 ст. 38 указаного Закону після внесення до них змін Законом України від 17 лютого 2011 р. № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» не може обмежувати встановлене ст. 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника або водія у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про ДТП, тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-1253цс16, підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 01.07.2004 р. № 1961-ІV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обовязок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обовязок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Отже, з огляду на зміст наведених норм можна зробити висновок, що в разі якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Задовольняючи позов позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1378,00 грн., повязані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved