Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає та ухиляється від обовязку утримувати дитину, тому позивачка звернулася з даним позовом до суду та просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Суду пояснила, що дитина проживає разом із нею, що хоча вона офіційно працює, проте отримує незначну заробітну плату, а відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає. Дитина дуже часто хворіє, тому потребує додаткових коштів на ліки. Крім того, зазначила, що син відвідує додаткові заняття з англійської мови. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пославшись на обставини викладені у поясненнях (а.с. 28-30). Суду пояснив, що раніше він здійснював підприємницьку діяльність, але в даний час він припинив підприємницьку діяльність, ніде не працює, на його утриманні знаходиться похилого віку мати, інших утриманців не має, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Також зазначив, що за домовленістю з позивачкою він надавав кошти на утримання дитини у розмірі приблизно 2000 грн., проте в даний час такої можливості не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до Закону України від 7 грудня 2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років в Україні становить з 01.12.2018 року 2027 грн. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-АМ №019798, виданого 10.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4-5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №206176, виданого 18.11.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області (а.с. 3). Неповнолітній син [PERSON] зареєстрований і проживає разом з матірю [PERSON], що стверджується довідкою МКП «ЖЕК №15» №5527 від 18.09.2018 року (а.с. 6). З наданої позивачем довідки вбачається, що дитина [PERSON] навчається в Школі англійської мови «FLASH» (договір №1101 від 02.03.2015 року). За навчання дитини щомісячно сплачується 710 грн. (а.с. 31). В судовому засіданні було оглянуто амбулаторну медичну картку неповнолітнього [PERSON], з якої суд встановив, що дитина часто хворіє, зокрема, бронхіальною астмою з 6 років. Крім того, позивачем надано суду медичну довідку №138, видану КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Вінниці» від 05.12.2018 року про стан здоровя неповнолітнього [PERSON], у якій вказано, що дитині встановлено діагноз: хвороба Шляттера, бронхіальна астма, а також дитина має супутні захворювання: дистонія по змішаному типу, ускладнений міопічний астигматизм, хронічний фарингіт, хронічний риніт (а.с. 32). Відповідач [PERSON] надав суду довідку, що з 22.12.2016 року він припинив підприємницьку діяльність (а.с. 18). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2018 року інформація про його доходи відсутня (а.с. 20). Відповідно до довідки №519 від 08.11.2018 року, виданої Зозулинецькою сільською радою Козятинського району Вінницької області, [PERSON], [INFO] (88 років) є матірю [PERSON], за своїм віком потребує постійного догляду і перебуває на утриманні свого сина [PERSON] (а.с. 19). Аналізуючи вказані\~вище норми\~права та\~встановлені в\~судовому засіданні\~фактичні обставини\~справи,\~а саме\~стан здоровя\~та вік\~дитини,\~на утримання\~якої стягуються\~аліменти (станом\~на день\~розгляду справи\~хлопчик має\~повних 15\~років,\~дитина з\~шести років\~хворіє на\~бронхіальну астму\~і з\~цього приводу\~часто перебувала\~на лікуванні,\~як стаціонарно,\~так і\~амбулаторно),\~матеріальне становище\~позивачки,\~суд вважає,\~що позивачка\~самостійно не може забезпечити необхідне утримання неповнолітнього 15-річного сина, його фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, однак є здоровою, працездатною особою, інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, проте надає матеріальну допомогу своїй 88-річній матері, тобто на думку суду [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а також зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1700,00 грн., що підлягають індексації, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 02.10.2018 року, задовольнивши таким чином частково позовні вимоги. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial