Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 22.12.2017 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, на підтвердження укладення якого відповідачем було видано йому розписку. За укладеним договором позики, умови якого відображені в розписці, ним було передано відповідачу у позику кошти в сумі 140000 грн., які відповідач повинен був повернути до 31.12.2018 року. Але після настання вказаного в розписці терміну повернення, відповідач всю суму позики не повернув, на сьогоднішній день сума боргу становить 20000 грн., що змусило його неодноразово звертатись до відповідача з вимогами про повернення суми позики. На його звернення відповідач не реагував, давав численні обіцянки про повернення грошей, які не були ним дотримані, а потім взагалі зник і не відповідав на телефонні дзвінки. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача борг, який виник з договору позики від 22.12.2017 року в сумі 20\~000 грн. та судовий збір в сумі 768,40 грн.. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ст.280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого останній отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 140 000 грн., які зобов`язався повернути в строк до 31.12.2018 року. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується письмовою розпискою від 22.12.2017 року. На теперішній час, незважаючи на закінчення строку повернення боргу за письмовою розпискою від 22.12.2017 року та після звернення до суду з позовом про стягнення коштів відповідач повністю не повернув позивачу кошти, його заборгованість становить 20000 грн.. Стаття 526 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за\~договором\~позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші\~речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч.1\~ст.1049 ЦК України, \~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання зобов`язання в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 22.12.2017 року в сумі 20000грн.. Судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved