Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив 11.02.2020 року, до Ізмаїльської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України (далі - Ізмаїльська автомобільна шкода ТСОУ), Ізмаїльського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України (далі - Ізмаїльський спортивно-технічний клуб ТСОУ) про визнання незаконними та скасування наказів керівника Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ №03-о/с про звільнення [PERSON] та керівникаІзмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №05-о/с про звільнення [PERSON] , поновлення його на посаді головного бухгалтера, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.08.2018 року до дня поновлення на посаді, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.07.2011 року він був прийнятий на посаду тимчасово виконуючого обов`язки головного бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України. 01.08.2011 року його переведено на посаду головного бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ. 25.04.2018 року керівником Автошколи виданий наказ №17-од щодо скорочення штату працівників у зв`язку з відсутністю достатнього контингенту учнів, значним зниженням надходження грошових коштів та тяжким фінансовим становищем, а саме, у даному наказі зазначено: «1. Внести зміни до штатного розпису Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ, а саме - виключити з 01.07.2018 року зі штатного розпису наступні посади: заступник директора з навчальної роботи - 1 одиниця, бухгалтер - 0,5 одиниці, завідувач господарством - 1 одиниця, інспектор з кадрів - 1 одиниця, інженер з транспорту - 1 одиниця, методист навчально-методичної підготовки - 1 одиниця, слюсар з ремонту автомобілів - 1 одиниця.». 31.05.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ видано наказ №20-од скорочено з 31.07.2018 року посаду головного бухгалтера (1 одиницю). 02.07.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ видано наказ №27-од щодо продовження до 31.08.2018 року наказу №17-од від 25.04.2018 року «Про скорочення штату працівників», тобто був продовжений наказ, яким проводилось скорочення посад бухгалтера та завідуючого господарством. Проте, наказом №27-од не був продовжений наказ від 31.05.2018 року №20-од про скорочення посади головного бухгалтера. Таким чином, дата скорочення посади «головний бухгалтер» та, як наслідок, дата звільнення [PERSON] залишилась без змін - 31.07.2018 року. Станом на 31.07.2018 року [PERSON] не був звільнений з займаної посади головного бухгалтера на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, незважаючи на те, що в повідомлені про скорочення посади головного бухгалтера вказана саме ця дата. При цьому керівництво Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ не пояснило обставин не проведення скорочення 31.07.2018 року та не надало жодних письмових розпоряджень стосовно проведення скорочення посади «головний бухгалтер», яку займав [PERSON] . Згідно наказу від 27.08.2018 року №03-о/с [PERSON] був звільнений 31.08.2018 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Жодних ані усних, ані письмових пояснень позивачу щодо його звільнення 31.08.2018 року а не 31.07.2018 року керівництвом Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ не надано. Відповідно до наказу №36-од «Про введення в дію штатного розпису» від 03.09.2018 року та нового штатного розпису в штат Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ було введено нову посаду - заступник директора по фінансовій роботі (1 одиниця) в посадові обов`язки якого віднесено обов`язки, які виконувались головним бухгалтером та бухгалтером. Пунктом 3.2 Колективного договору Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ на 2016-2018 роки, зареєстрованого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради №3 від 20.01.2016 року передбачено забезпечення протягом 2-х років переважне право на працевлаштування працівникам, вивільненим з автошколи на підставі ч.1 ст.40 КУпАП України, у разі виникнення потреби прийому на роботу працівників аналогічної професії. Проте, в порушення ст.42-1 КЗпП України та п.3.2 Колективного договору Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ [PERSON] не було забезпечено переважне право на працевлаштування на посаду заступника директора по фінансовій роботі, яка за своїми посадовими обов`язками є аналогічною професією головного бухгалтера чи бухгалтера, які були скорочені. Також, з 01.08.2011 року [PERSON] працював на посаді головного бухгалтера за сумісництвом на 0,5 ставки в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ. 25.04.2018 року керівником Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ видано наказ №14-од щодо скорочення штату працівників у зв`язку з відсутністю достатнього контингенту учнів, значним зниженням надходження грошових коштів та тяжким фінансовим становищем, а саме, у даному наказі зазначено: «1. Внести зміни до штатного розпису Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, а саме - виключити з 01.07.2018 року зі штатного розпису наступні посади: бухгалтер - 1 одиниця, секретар-друкарка - 0,25 одиниці, механік - 0,5 одиниці». 31.05.2018 року керівником Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ видано наказ №17-од щодо скорочення з 31.07.2018 року посади головного бухгалтера (0,5 одиниці). 24.07.2018 року керівником Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ видано наказ №25-од щодо продовження до 31.08.2018 року наказу №17-од від 31.05.2018 року «Про скорочення штату працівників», тобто був продовжений тільки наказ, яким проводилось скорочення посад головного бухгалтера. З наказом №25-од позивач був ознайомлений 24.07.2018 року, окрім ознайомлення з наказом ніяких повторних письмових повідомлень із вказаною новою датою звільнення надано не було. Таким чином, позивач був ознайомлений про зміну дати звільнення лише за 1,5 місяці до дня звільнення, що порушує вимоги статті 49-2 КЗпП України щодо персонального попередження працівників про наступне вивільнення не пізніше, ніж за два місяці. Відповідно до наказу №34-од від 03.09.2018 року «Про введення в дію штатного розпису» та нового штатного розпису в штат Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ було введено нову посаду - заступник директора по фінансовій роботі (0,5 ставки). Пунктом 3.2 Колективного договору Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ на 2016-2018 роки, зареєстрованого Ізмаїльською райдержадміністрацією №4 від 29.01.2016 року передбачено забезпечення протягом 2-х років переважне право на працевлаштування працівникам, вивільненим з клубу на підставі ч.1 ст.40 КУпАП України, у разі виникнення потреби прийому на роботу працівників аналогічної професії. Проте, в порушення ст.42-1 КЗпП України та п.3.2 Колективного договору Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ [PERSON] не було забезпечено переважне право на працевлаштування на посаду заступника директора по фінансовій роботі, яка за своїми посадовими обов`язками є аналогічною професією головного бухгалтера, яка була скорочена. Позивач вважає, що звільнення було незаконним в зв`язку з порушенням процедури скорочення. Штат було скорочено штучно, а після звільнення позивача введено нову посаду. На день подання позову позивач перебуває у вимушеному прогулі з 31.08.2018 року. За цей час відповідачі зобов`язані виплатити на користь нього заробітну плату в розмірі середньомісячної заробітної плати, яку він отримував до звільнення. Враховуючи стан здоров`я позивача, душевні хвилювання про те «як жити далі без стабільного заробітку», обставини, що стали підставою незаконного звільнення, та ті обставини, які передували його звільненню, позивач оцінює завдану моральну шкоду в розмірі по 5 000 грн. з Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ з кожного. Також позивач просить суд поновити строк на звернення до суду з позовною заявою, який пропущений у зв`язку з тим, що проводилась перевірка Головним управлінням держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці, а у відповідності до п.4 ст.13 Порядку здійснення контролю за додержанням законодавства про працю №295 від 26.05.2017 року інспекторам праці забороняється розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду. А сам лист з результатами перевірки отриманий 16.11.2018 року. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд поновити строк на звернення до суду із позовом, визнати незаконними та скасувати накази керівника Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ №03-о/с про звільнення [PERSON] та керівникаІзмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №05-о/с про звільнення [PERSON] , поновлення [PERSON] на посадах головного бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, стягнути з Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та з Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.08.2018 року до дня поновлення на посадах, стягнути з Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ моральну шкоду у розмірі по 5000 грн. з кожного відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. В судовому засіданні представники відповідачів [PERSON] , [PERSON] , позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на пропуск строку звернення до суду та інші обставини викладені у відзиві на позовну заяву від 03.04.2019 року (а.с.108-115), а саме в ньому вказували, що наказом №17-од від 25.04.2018 року Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та №14-од від 25.04.2018 року Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ було прийнято рішення про скорочення штату працівників організацій. Працівники, посади яких скорочувалися згідно даних наказів були попереджені у день видання наказів як у тексті самих наказів, так і в повідомленні про скорочення штату. Підставами скорочення є відсутність достатньої кількості учнів та як наслідок, брак грошових коштів, наявність непогашеної кредитної заборгованості. Обидві організації отримують основний дохід від навчання слухачів, тому їх кількість напряму впливає на прибутковість роботи організацій. Так, за наслідками діяльності у 2017 році збиток склав 171 тис. грн. На початок 2018 року, а саме, з 01.01.2018 року по 01.05.2018 року наказами №45-од від 27.12.2017 року та №10-од від 15.02.2018 року була встановлена скорочена тривалість робочого часу Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ. Організація перейшла на скорочений режим роботи - 75%. Такі заходи дали змогу зекономити на фонді оплати праці та відрахуваннях з ЄСВ більше 60 тис. грн. Кредиторська заборгованість перед Одеською обласною організацією Товариства сприяння обороні України станом на 31.12.2017 року склала 219 735 грн., і зросла на 232583 грн. станом на 01.04.2018 року. У Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ збиток за 12 місяців 2017 року склав 97 тис грн., збиток на 1 півріччя 2018 року склав 108 тис. грн. Кредиторська заборгованість перед засновником збільшилась з 32427 грн. станом на 31.12.2017 року та до 35029 грн. станом на 01.07.2018 року. Згідно наказів №34-од від 27.12.2017 року, №09-од від 15.02.2018 року у Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ було введено режим скороченого робочого часу. Підприємство перейшло на 75%. Цей режим діяв з 01.01.2018 року до 01.05.2018 року і дозволив заощадити організації майже 20 тис. грн. Внаслідок скорочення посад головного бухгалтера у штатному розписі в обох організаціях головний бухгалтер [PERSON] був звільнений 31.08.2018 року. Він у день звільнення 31.08.2019 року в обох організаціях отримав повний розрахунок, наказ та трудову книжку. Однак звернувся до суду з позовом на початку грудня 2018 року. Позивач в обґрунтування пропуску тримісячного строку для звернення до суду вказує, що звертався до територіального органу держпраці, який за заявою самого позивача не може втручатися у питання, які підлягають розгляду у суді. Такі обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду протиріччять самой суті подібної заяви позивача, оскільки тим самим позивач стверджує, що він є обізнаний в тому, що результати перевірки органу держпраці не впливають на вирішення справи у суді. Крім того, органи держпраці не підміняють повноваження роботодавця з прийому або звільнення з роботи і тому ці органи не уповноважені примусити роботодавця прийняти /поновити працівника на роботі або його звільнити. Також позивач [PERSON] у кожному з наказів в обох організаціях попереджався про майбутнє вивільнення, власноруч робив запис, про порушення його прав та не згоду зі скороченням його посади у штатному розписі. Ці обставини підтверджують, що особа цілком усвідомлювала, що його як він вважає, право було порушено, тому він мав можливість та був зобов`язаний своєчасно, у передбачений Законом строк звернутись до суду з відповідним позовом. Отже, позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду, не підтвердив їх наявність належними доказами. Також представник відповідача зазначав, що наказ про відтермінування скорочення посади головного бухгалтера у штатному розписі Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ було видано у межах строку вивільнення працівника. Тобто, за наказом №20-од від 31.05.2018 року головний бухгалтер [PERSON] мав бути звільнений - 31.07.2018 року, у зв`язку із скороченням його посади, проте до дати звільнення, а саме, 18.07.2018 року видано наказ №30-од, який змінив дату скорочення посади у штатному розписі. Таким чином, вивільнення відбулось не через 2 місяці (мінімальний строк, який передбачений законом), а через 3 місяці, що надало можливості особі бути працевлаштованим ще деякий час та заробляти. Подібна ситуація щодо порядку вивільнення головного бухгалтера у зв`язку із скороченням його посади, відбулась і в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ, де головний бухгалтер [PERSON] працював на 0,5 штатної одиниці. Наказом №17-од від 31.05.2018 року було вирішено 31.07.2018 року скоротити посаду головного бухгалтера у штатному розписі. 24.07.2018 року було видано наказ №25-од про продовження дії наказу до 31.08.2018 року. Також, посада заступника директора з фінансової роботи у Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ та Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ відповідно не є рівнозначною посаді головного бухгалтера, яка скорочена у штатному розписі. Нова посада охоплює інші функції, обов`язки та склад відповідальності для особи, яка її займає, ніж ті, що були за час існування посади головного бухгалтера. Порівняння посадових інструкцій головного бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та заступника директора з фінансової роботи Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ дозволяють встановити, що до особи, яка займає посаду заступника директора з фінансової роботи разом з функціями, які виконував головний бухгалтер, покладені також інші, якісно та суттєво нові функціональні обов`язки, які охоплюють більший обсяг задач та обов`язків. Як зазначено у інформаційному листі ВССУ №41/0/4-12 від 16.01.2012 року поняття кваліфікації працівника є оціночним поняттям і не обмежується лише освітнім рівнем та стажем роботи. Поворотне прийняття на роботу можливе тільки на посади, кваліфікаційні вимоги до яких є аналогічними з вимогами до посади, яку особа займала до звільнення. Прийняття на роботу на інші посади після звільнення здійснюється на загальних підставах, без застосування переважного права. Якщо звільнення за скороченням штату працівник вважає таким, що роботодавець здійснює набір на роботу працівників аналогічної кваліфікації, тоді він має звернутись до нього з відповідною заявою, яку роботодавець має розглянути та прийняти відповідне рішення. В п.32 Постанови Пленуму ВС України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» йдеться про те, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Тому, такі обставини мають бути встановлені у цій справі і мають бути отримані докази, які б підтвердили чи отримувалась позивачем з часу звільнення допомога по безробіттю, чи є він наразі працевлаштований і який заробіток він отримує за місцем нової роботи. Вислухавши позивача та його представника, представників відповідачів, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.07.2011 року наказом №26-о/с від 11.07.2011 року [PERSON] прийнятий на посаду тимчасово в.о. головного бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ, що підтверджується записом у трудовій книжці, запис №21 (а.с.15). 01.08.2011 року наказом №29-о/с від 01.08.2011 року [PERSON] переведений на посаду головного бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ, що також підтверджується записом у трудовій книжці, запис №22 (а.с.15). 25.04.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України видано наказ №17-од «Про скорочення штату працівників», відповідно до якого внесено зміни до штатного розпису Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ, а саме - виключено з 01.07.2018 року зі штатного розпису наступні посади: заступник директора з навчальної роботи - 1 одиниця, бухгалтер - 0,5 одиниці, завідувач господарством - 1 одиниця, інспектор з кадрів - 1 одиниця, інженер з транспорту - 1 одиниця, методист навчально-методичної підготовки - 1 одиниця, слюсар з ремонту автомобілів - 1 одиниця (а.с.30). 31.05.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ видано наказ №20-од «Про скорочення посади головного бухгалтера» (а.с.22). [PERSON] ознайомлений з зазначеним наказом 31.05.2018 року, про що свідчить особистий підпис. Разом із тим, [PERSON] вказано, що він не згоден із наказом, так як порушені його права, передбачені колективним договором, ст.42 КЗпП України, статутними положеннями та штатним розписом (а.с.22). 18.07.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ наказом №30-од «Про зміни до наказу про скорочення посади головного бухгалтера» внесено зміни до наказу директора Ізмаїльської автомобільної школи Одеської обласної організації ТСО України «Про скорочення посади головного бухгалтера» до 31.08.2018 року. Залишено без змін штатний розпис, встановлений згідно наказу №7- од від 04.01.2018 року до 31.0-8.2018 року(а.с. 25). Згідно наказу директора Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ №35-од від 27.08.2018 року «Про створення комісії з прийому-передачі справ та майна» створено комісію та наказано [PERSON] - головному бухгалтеру, [PERSON] - бухгалтеру передати комісії справи бухгалтерських документів протягом 5 днів з 27.08.2018 року по 31.08.2018 року (а.с.28). 27.08.2018 року наказом директора Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ №03-о/с звільнено [PERSON] .І. з 31.08.2018 року у зв`язку зі скороченням штату працівників з посади головного бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 31). [PERSON] ознайомлений з зазначеним наказом 27.08.2018 року, про що свідчить особистий підпис. Вказані дані внесені до трудової книжки [PERSON] (а.с. 15) Також на підставі наказу Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №12-о/с від 01 серпня 2011 року призначено за сумісництвом з 01.08.2011 року [PERSON] в.о. гол. бухгалтера, на посаду головного бухгалтера Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, з посадовим окладом згідно штатного розкладу, за виконання повного об`єму робіт. 25.04.2018 року наказом директора Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ «Про скорочення штату працівників» внесено зміни до штатного розпису Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, а саме - виключено з 01.07.2018 року зі штатного розпису наступні посади: бухгалтер - 1 одиниця, секретар-друкарка - 0,25 одиниці, механік - 0,5 одиниці (а.с 29). Наказом директора Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ від 31.05.2018 року «Про скорочення посади головного бухгалтера» внесено зміни до штатного розпису Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, а саме - виключено з 31.07.2018 року з штатного розпису посаду головного бухгалтера 0,5 одиниці (а.с. 24). [PERSON] був ознайомлений з наказом 31.05.2018 року, про що свідчить його особистий підпис. 24.07.2018 року наказом директора Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ від 24.07.2018 року №25-од продовжено наказ директора Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №17-од від 31.05.2018 року «Про скорочення штату працівників до 31.08.2018 року (а.с. 26). 28.08.2018 року директором Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ видано наказ № 30-од «Про створення комісії з прийому передачі справ та майна», яким створено комісію та наказано [PERSON] - головному бухгалтеру, [PERSON] - бухгалтеру передати комісії справи бухгалтерських документів протягом 5 днів з 27.08.2018 року по 31.08.2018 року (а.с. 27). Наказом директора Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №05-о/с від 27.08.2018 року звільнено [PERSON] з 31.08.2018 року з посади головного бухгалтера Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ у зв`язку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.32). [PERSON] був ознайомлений з наказом 27.08.2018 року, про що свідчить його особистий підпис. Згідно штатного розпису від 01.09.2015 року в Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ з вересня 2015 року було 28 штатних одиниць. В тому числі головний бухгалтер та бухгалтер. (а.с. 47) Згідно штатного розпису від 01.09.2015 року в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ з вересня 2015 року було 17 штатних одиниць. В тому числі головний бухгалтер та бухгалтер.(а.с. 71) Як вбачається зі штатного розпису введеного в дію 01.09. 2018 року в Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ з вересня 2018 року затверджено 19 штатних одиниць. Посади головного бухгалтера та бухгалтера відсутні. Адміністративно-керуючий персонал зменшено на 4 одиниці. (а.с. 195) Також відповідно до штатного розпису від 01.09.2018 року в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ з вересня 2018 року затверджено 14 штатних одиниць. Посади головного бухгалтера та бухгалтера відсутні. Адміністративно-керуючий персонал зменшено на 3 одиниці. (а.с. 194) Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників. Тобто, у сенсі положень пункту 1 статті 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору за ініціативою власника чи уповноваженого ним органу при змінах в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці, зокрема, мають на увазі ліквідацію, реорганізацію чи перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності чи штату працівників. Право визначати штат і численність працівників належить лише власнику чи уповноваженому ним органу. Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення штату чи чисельності працівників), але не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності чи штату працівників. Власник, на свій розсуд, має право чисельність працівників певного фаху і кваліфікації, чисельність одних посад зменшити, здійснити збільшення працівників, одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, чисельність інших посад, при цьому додержуючись правила щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу за наявності вакантних робочих місць (посад) і за їх згодою. Встановлено, що звільненню [PERSON] передували зміни в організації виробництва і праві, що полягали у скороченні штату і чисельності працівників в Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ та в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ. Дані обставини підтверджено наказами №17-од від 25.04.2018 року, №20 - од від 31.05.2018 року Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та №14-од від 25.04.2018 року, 17-од від 31.05.2018 року Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ. Так, з 1 вересня 2018 року затверджено граничну кількість працівників в Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ 19 штатних одиниць (на 9 штатних посад менше) та в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ 14 штатних одиниць (на 3 штатні посади менше). Таким чином, зміни в організації виробництва і праці мали місце, штат і чисельність працівників визначено уповноваженим органом, відтак, підстави для розірвання трудового договору по пункту 1 статті 40 КЗпП України були наявні; питання доцільності скорочення чисельності чи штату працівників не є повноваженнями суду. Відповідно до положень частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Неможливість при звільненні перевести [PERSON] , за його згодою, на іншу роботу доказами не спростована. Скорочення було значним, наявність вакантних робочих місць (посад) не встановлена. Крім того, у процесі працевлаштування осіб, що підлягають звільненню у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, при переведення працівників, що підлягають звільненню, на вакантні посади і робочі місця, не діють правила про переваги на залишення на роботі, встановлені статтею 42 КЗпП України (переважне право на залишення на роботі не тотожне праву на працевлаштування на нову посаду). Таким чином, суд виходить з того, що при звільненні [PERSON] порушень частини 2 статті 40 КЗпП України не допущено. Посилання позивача, що його не було працевлаштовано на посаду заступника директора з фінансової роботи не є обґрунтованим, оскільки згідно посадових інструкцій головного бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ(а.с. 135-138), а також посадових інструкцій заступника директора з фінансової роботи (а.с. 131-134) обов`язки заступника директора з фінансової роботи та обов`язки головного бухгалтера не є тотожними. Крім того, позивач не звертався до відповідачів з заявами та не заявлялись до суду вимоги щодо поворотного прийняття його на роботу. Відповідно до положень статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці (ч.1); одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації; при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно (ч.3). У сенсі статті 49-2 КЗпП України про майбутнє вивільнення працівника персонально попереджують не пізніше ніж за два місяці. Дана норма матеріального права не потребує письмового попередження про звільнення, проте, судова практика виходить з того, що працівника доцільно про звільнення попереджати письмово під розписку для виключення спорів про те, чи попереджався працівник про звільнення. У будь-якому разі попередження повинне бути зроблене у такій формі, щоб у працівника не виникало сумніву у тому, що попередження виходить саме від особи, яка має право на прийняття та звільнення працівника. Зі встановленого двомісячного строку не виключається час знаходження у відпустці, період тимчасової непрацездатності, інший час, протягом якого працівник не працював з поважної чи неповажної причини. Не допускається можливості поновлення працівника на роботі лише тому, що він не був своєчасно попереджений про майбутнє вивільнення; недодержання строку попередження працівника при звільненні, якщо він не підлягає поновленню на роботі за іншими підставами, тягне лише зміну судом дати звільнення з урахуванням строку попередження, протягом якого він працював. При вивільненні працівнику має бути запропонована робота за відповідним фахом (спеціальністю) і лише при відсутності такої роботи - інша робота, яка є на підприємстві, в установі, організації. [PERSON] під підпис був попереджений про зміни в організації виробництва і праці, зміни істотних умов праці, зокрема, про скорочення штату, які вступлять в дію з 31 серпня 2018 року, та про можливе майбутнє звільнення, про що свідчить його особистий підпис в наказах та його пояснення. (а.с. 29,30) Спірності питання персонального попередження [PERSON] про наступне вивільнення не встановлено, положення статті 49-2 КЗпП України дотримано. Таким чином, суд виходить з того, що звільнення [PERSON] на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України проведено законно, а також має місце звернення [PERSON] до суду з пропуском визначеного статтею 233 КЗпП України строку звернення до суду за вирішенням трудового спору та відсутність підстав для його поновлення. Строки звернення до суду за вирушенням трудових спорів встановлено статтею 233 КЗпП України, відповідно до частини 1 даної статті працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Поновлення судом строків, пропущених з поважних причин, врегульовано статтею 234 КЗпП України, відповідно до положень даної норми права у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки. У сенсі положень вищевказаних норм права щодо строків строки, установлені статтею 233 КЗпП України, не перериваються і не призупиняються, але вони можуть бути поновлені судом при наявності поважних причин. При пропуску строків, установлених статтею 233 КЗпП України, суд при розгляді трудового спору має з`ясувати всі обставини справи. Поважність причин означає, що працівник не ставився зневажливо до питання про захист своїх прав, але його зверненню за захистом перешкоджали такі причини, котрі зобов`язують проявити належну повагу та поблажливість до працівника. В оцінці причин пропуску строків суд виходить із наступного. [PERSON] звільнено з роботи 31 серпня 2018 року. (а.с. 31.32) З наказами від 27 серпня 2018 року №03-о/с та 05-о/с про звільнення по пункту 1 статті 40 КЗпП України [PERSON] ознайомлений 27 серпня 2018 року під підпис. Позов [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказів від 27 серпня 2018 року про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди зареєстровано в суді 07 грудня 2018 року (а.с.1). Звернення позивача до головного управління Держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки управління надало відповідь ще 03.11.2018 року. Посилання позивача щодо отримання відповіді 16.11.2018 року також не доводить повністю причин пропуску строку звернення. З огляду на те, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є похідними від первісних позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів і поновлення на роботі, суд приходить до висновку про відмову з цих підстав у задоволенні позову [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З врахуванням вищенаведеного, враховуючи на відсутність правових підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed