Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

В грудні 2017 року позивач ФГ «Золота Роса» звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Агромир Захід» та [PERSON] в якому просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агромир Захід» 31.08.2012 р. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.02.2012 року між [PERSON] та ФГ «Золота Роса» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстровано відділом Держкомзему у Полонському районі 26.03.2012 р. Після закінчення строку дії цього договору, за взаємною згодою сторін, цей договір було поновлено на новий строк шляхом укладення відповідної угоди. Проте, зареєструвати вищевказане право оренди землі виявилося неможливим, оскільки в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 05.10.2013 р. зареєстровано право оренди цієї ж земельної ділянки ТОВ «Агромир Захід» на підставі договору оренди від 31.08.2012 р. зі строком дії 7 років. 05 січня 2018 року ухвалою судді провадження по справі було відкрито. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У зв'язку з набранням 15 грудня 2017 року чинності\~Цивільним процесуальним кодексом України\~в редакції\~Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, розгляд справи на підставі п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» здійснений за правилами нового\~ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження.\~\~\~\~\~ \~\~\~\~ Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Судом\~встановлено,\~що 17.02.2012 року між [PERSON] та ФГ «Золота Роса» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстровано відділом Держкомзему у Полонському районі 26.03.2012 р.(а.с.4) 12 січня 2017 р. між сторонами цього договору укладено додаткову угоду, якою поновлено строк оренди строком на 7 років. (а.с.10) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8), 31.08.2012 р. між [PERSON] та ТОВ «Агромир Захід» укладено договір оренди землі та проведено його державну реєстрацію. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України, яка визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для його чинності, ч.1 вказаної статті встановлює, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. \~ Ст.215 ч.1 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст.203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. \~ \~ Укладаючи договір оренди з ТОВ «Агромир Захід» [PERSON] порушено вимоги ст.203 ЦК України, а саме що [PERSON] уклавши 17.02.2012 року договір оренди з ФГ «Золота Роса» не мала права укладати будь-який інший договір оренди цієї ж земельної ділянки без розірвання діючого договору, а відтак позов ФГ «Золота Роса» підлягає задоволенню. Разом з тим, згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved