Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов'язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» найменування якого з 17.06.2009 року у відповідності до вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] 28.01.2008 року був укладений кредитний договір № Д582/АК-001.08.2, згідно умовами якого Банк відкрив Позичальнику відновлювану кредитну лінію в доларах США на загальну суму 32 430,00 доларів США терміном по 28.01.2015 року включно. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу. Згідно з п. 1.5 Кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 9% річних. Відповідно до пункту 3.1 Кредитного Договору було встановлено обов'язок відповідача щомісячно до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом рівними частками у сумі 387,00 доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.3 цього Договору. (а.с.8-10). Станом на 19.10.2017 року за Відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 27 364,93 доларів США, зокрема: 19 692,00 доларів США- сума простроченої заборгованості за кредитом; 7 672,93 долара США- сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту; А також 134 775,74 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості, що складається з: 76 515,44 грн.- сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період); 29 575,26 грн.- сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період); 4369,65 грн.- сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період); 24 315,39 грн.- сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту ( за весь період) (а.с.11-16). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 12 Постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірний наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом з тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати». Згідно зі ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим ч.2 ст.524 та ч.2 ст.533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказані правові висновки викладені в постанові ВСУ від 01.03.2017 року у справі за № 6-284цс17. Курс долара станом на день розгляду справи судом - 07.08.2018 року становить 2713,1725, тому сума заборгованості за кредитним договором становить 742 455,75 грн. Що стосується стягнення інфляційних втрат суд виходить із наступного: Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Разом з тим у випадку порушення грошового зобов'язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. За таких підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема в сумі 27 364,93 доларів США, що за курсом НБУ станом на день розгляду справи 07.08.2018 року становить 742455,75 грн., сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості в сумі 110460,36 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати судовий збір, пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, у розмірі 11 109,54 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial