Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Виконавчий комітет Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Дані про батька дитини [PERSON] внесено до актового запису про народження дитини за вказівкою матері. Рішенням Камінь-Каширського районного суду [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно своїх старших дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 25.07.2014 року медичні працівники Ковельського МТМО повідомили службу у справах дітей щодо антисанітарних умов та відсутності догляду за малолітнім [PERSON] По даному факту з [PERSON] працівниками служби у справах дітей спільно з СКМСД Ковельського МВ УМВС та педіатром Ковельського МТМО проведено відповідну профілактичну бесіду. 09.09.2014 року службою у справах дітей знову було складено акт обстеження умов проживання. Оскільки умови перебування в помешканні загрожували життю та здоров»ю малолітнього [PERSON], то дитину було вирішено забрати із сім»ї та помістити до дитячої лікарні Ковельського МТМО, про що складено акт про вилучення дитини із сім'ї. Оскільки профілактична робота із відповідачкою позитивних результатів не дала, виконкомом Ковельської міськради було прийнято рішення про відібрання дитини. Дитина була влаштована до Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 06.11.2014 року малолітнього сина [PERSON] було відібрано у матері [PERSON] строком на 1 рік. 07.09.2015 року відповідачку повідомили про те, що закінчується термін відібрання дитини і матір зобов»язана створити відповідні умови для повернення дитини в сім»ю. Матір жодних умов для покращення життя дитини не створила, заяву на передачу дитини на її виховання не написала, у зв»язку з чим виконкомом було прийнято рішення «Про направлення дитини до інтернатної установи, згідно якого подовжено термін перебування [PERSON] до травня 2016 року. Оскільки [PERSON] не створює належних умов проживання малолітнього сина, остання ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання малолітнього [PERSON], позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], передати малолітнього [PERSON] виконавчому комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування для подальшого влаштування в сімейні форми виховання, а також стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини. в сумі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник виконавчого комітету Ковельської міської в особі органу опіки та піклування в судовому засіданні позов підтримав повністю, з підстав, викладених у заяві, прохає його задовольнити. Суду пояснив, що відповідач ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов'язків по відношенню до її малолітнього сина, не дбає про стан здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, тому вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] є доцільним та таким що відповідає інтересам неповнолітнього. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що хоче забрати свого сина [PERSON] додому. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який вважає позов підставним, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, наданих у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» слідує, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дані про батька дитини [PERSON] внесено до актового запису про народження дитини за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження. Згідно повідомлення завідуючої поліклінікою дитячої лікарні від 15.08.2014 року під наглядом медичних працівників поліклініки перебуває дитина [PERSON], [INFO], проживає [ADDRESS]. При відвідуванні медпрацівниками даної дитини виявлено, що дитина перебуває в антисанітарних умовах, мама перебуває в нетверезому стані, в будинку також присутні сторонні особи в нетверезому стані. Просить терміново вжити заходів щодо госпіталізації дитини. Рішенням виконкому Ковельської міської ради від 09.09.2014 року малолітню дитину [PERSON], [INFO], було направлено до інтернатної установи, у зв»язку з тим, що він виховується одинокою матір»ю, у якої відсутня реєстрація місця проживання, а умови проживання дитини загрожують її життю та здоров»ю. Після цього було обстежено умови проживання [PERSON], згідно чого було виявлено, що будинок опалюється, в ньому ведуться ремонтні роботи, встановлені вхідні двері. Було встановлено, що на даний час матір не може займатися та доглядом сина [PERSON], оскільки матеріально не забезпечена, в будинку ремонтні роботи не завершила. Дані обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання від 21.10.2014 року. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 06.11.2014 року було відібрано у матері [PERSON] малолітнього сина [PERSON], [INFO] терміном на 1 рік. Згідно листів-повідомленнь головного лікаря Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини від 04.11.2014 року № 434 та 19.11.2015 року № 392 малолітній [PERSON] знаходиться у них з 24 вересня 2014 року. Матір [PERSON] відвідувала свого сина в 2014 році лише один раз, в першому півріччі 2015 року - 10 разів, однак з серпня місяця 2015 року до дитини не приїзджала, станом його здоров»я не цікавилася. 12.11.2015 року рішенням виконкому Ковельської міської ради на підставі інформації служби у справах дітей щодо виконання матір»ю [PERSON] рекомендацій щодо повернення дитини [PERSON] в сім»ю, у зв»язку з тим, що сім»я опинилась в складних життєвих обставинах ( діти виховуються одинокою матір»ю, яка проживає у м. Ковелі без реєстрації місця свого проживання; відсутні особи, які могли б доглядати сина, відсутність доходів у матері, матір має намір працевлаштуватись; дитина має захворювання та потребує відповідного лікування) вирішено [PERSON] направити до Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки терміном на 6 місяців. 22.02.2016 року при проведенні обстеження умов проживання [PERSON] було встановлено недостатні умови для повернення дитини в сім»ю, оскільки ремонтні роботи в будинку незавершені, умови проживання в будинку не пристосовані для комфортного проживання малолітнього [PERSON], про що було складено акт. Також 22.02.2016 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. З висновку органу опіки та піклування м.Ковеля від 23.02.2016 № 054-1.20/1 слідує про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO], з подальшою передачею хлопчика виконавчому комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування для подальшого влаштування в сімейні форми виховання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання покладених на неї обов'язків по відношенню до свого сина, не дбає про стан здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, тому суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] є доцільним та таким що відповідає інтересам малолітнього Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки [PERSON]. не працює, хоча є молодою особою працездатного віку, а тому відповідно до вимог ст. 184 СК України аліменти, які будуть стягуватись з відповідача слід визначити у твердій грошовій сумі - в сумі 400 гривень щомісячно. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі, згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved