Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

В вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просив стягнути солідарно з Моторного (транспортного) страхового бюро України і [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 26300 грн. 76 коп., а також судові витрати по справі в розмірі 5104 грн. 80 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 07 березня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Іллічівське». Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, в результаті яких йому була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 26300 грн. 76 коп. Позивач у встановлений законодавством строк звернувся до третьої особи з повідомленням про ДТП і заявою на виплату страхового відшкодування, а після цього неодноразово звертався до вказаного страхового товариства, але ані виплати, ані будь-якої відповіді щодо страхового відшкодування не отримав. Згідно даних МТСБУ, розташованих на його офіційному сайті, ПАТ «СТ «Іллічівське» з 06.12.2016 року позбавлено членства в МТСБУ через заборгованість до фондів. Але, у звязку з повідомленням Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про початок регулювання страхових випадків за зобовязаннями ПАТ «СТ «Іллічівське» в межах залишку коштів базового гарантійного внеску у фонді захисту потерпілих МТСБУ від 18.09.2018 року, позивачем 29.12.2018 року направлено заяву і пакет документів для розгляду питання про страхове відшкодування. 04 січня 2019 року електронною поштою його повідомлено про прийняття документів до розгляду МТСБУ за справою № 55508, встановлено статус «В роботі». Так в повідомлені, зокрема зазначено, що гранична сума відшкодування за зобовязаннями ПАТ «СТ «Іллічівське» на одного потерпілого визначатиметься Президією МТСБУ з урахуванням отриманих заяв, які прийняті до розгляду і розміру наявного залишку коштів гарантійних внесків страховика. Таким чином, у звязку з тим, що на цей час позивач ніякого відшкодування не отримав, не знає розміру наявного залишку коштів гарантійних внесків ПАТ «СТ «Іллічівське» в межах якого здійснюватиметься страхова виплата, вважав за необхідне звернутись до суду з цим позовом до [PERSON] і Моторного (транспортного) страхового бюро з вимогою про солідарне відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП, що мало місце 07 березня 2017 року в місті Дніпрі. Ухвалою суду до участі у дану справу було залучене Моторне (транспортне) страхове бюро України в якості співвідповідача. В судове засідання позивач не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача і просила задовольнити їх в повному обсязі, а справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надала до суду заяву, в якій вказала, що [PERSON] позовні вимоги позивача не визнає, на проведенні відеоконференції на наполягає, а справу просила розглянути за наявними в ній матеріалами. Також до суду надійшов письмовий відзив від відповідача, в якому він просив відмовити позивачеві в задоволенні його позовних вимог, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована третьою особою і саме вона повинна відшкодувати позивачеві понесені ним матеріальні збитки, а він має обовязок відшкодувати лише суму, яка виходить за ліміт відповідальності по договору з третьою особою, але сума до відшкодування позивачеві на перевищує ліміту відповідальності за договором страхування цивільно-правової відповідальності. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Раніше надав до суду письмовий відзив на позовну заяву позивача, в якій просив відмовити позивачеві в задоволенні його позовних вимог, оскільки його вимоги має задовольняти Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське», яким була застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП. При цьому, вказаний страховик не визнаний банкрутом і не припинив свою діяльність, а відтак він і повинен відшкодовувати збитки позивача. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву або пояснень щодо позову не подав. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають повністю по наступним обставинам. У судовому засіданні було встановлено, що 07 березня 2017 року о 16 год. 20 хв. у м. Дніпрі на пр. [PERSON] (раніше пр. [PERSON]) відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Opel Vectra», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], і «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON]. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 203/950/17 [PERSON] був визнаний винним в скоєному ДТП і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Дана постанова скасована не була і набрала законної сили 31 березня 2017 року (а.с.12). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. У зазначеній дорожньо-транспортній пригоді автомобілю «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], були спричинені механічні пошкодження. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Так, відповідно до Звіту № 0204/17/17 від 07.04.2017 року про вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER], сума спричиненої шкоди власнику автомобіля, в наслідок його пошкодження, складає 26300 грн. 76 коп. (а.с.13-23). За послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу і складання Звіту позивачем було сплачено 1400 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 07.04.2017 року (а.с.19 на обороті). При цьому,\~цивільно-правова\~відповідальність [PERSON]\~була застрахована\~Приватним акціонерним\~товариством «Страхове\~товариство «Іллічівське»,\~на підтвердження\~чого йому\~був виданий\~Поліс АЕ № 8497016 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи виграти на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У звязку з вищевказаним, позивач звернувся до вищевказаного страховика з повідомленням про настання страхового випадка, а також з заявою щодо відшкодування заподіяної йому шкоди (а.с.24-27), але до теперішнього часу страховик не виконав своїх зобовязань, у звязку з чим, на його думку, таке відшкодування має виконати Моторне (транспортне) страхове бюро України і винуватець ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06 грудня 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» втратило статус асоційованого члена Моторного (транспортного) страхового бюро України у зв'язку з заборгованістю щодо сплати внесків і здійснення відрахувань до фондів МТСБУ, створених відповідно до Закону, та згідно з Законом припинило членство в МТСБУ. Відповідно же до п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Моторне (транспортне) страхове бюро України є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України і свого Статуту. Згідно пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями Моторного (Транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. ґ) ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобовязань за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) від 28.09.2016 року № 2446, постановлено рекомендувати Президії МТСБУ розглянути питання про здійснення МТСБУ виплат за рахунок коштів базового гарантійного внеску страховиків до Фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах або повернення Дирекцією МТСБУ страховикам, членство яких в МТСБУ припинено, залишку гарантійного внеску у фонді захисту потерпілих шляхом врегулювання страхових випадків за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у частині відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих фізичних осіб. У зв'язку із зазначеним, враховуючи наявність у фонді захисту потерпілих МТСБУ залишку базового гарантійного внеску ПрАТ «СТ «Іллічівське», Президією МТСБУ прийнято рішення розпочати повернення коштів ПрАТ «СТ «Іллічівське» шляхом врегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків за внутрішніми договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними від імені даного страховика, за рахунок наявного залишку його базового гарантійного внеску. На підставі вищевказаного, 01 лютого 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату позивачеві страхового відшкодування за рахунок наявного залишку базового гарантійного внеску Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» у розмірі 10000 грн., що підтверджується наданою самим представником позивача [PERSON] з банківського рахунку позивача (а.с.226). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача до Моторного (транспортного) страхового бюро України є безпідставними, оскільки останній виконав вимоги, покладені на нього положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шляхом сплати позивачеві відповідного відшкодування за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Що ж стосується позовних вимог позивача до [PERSON], то дійсно усталеною практикою Верховного Суду України, про яку заявлено позивачем в його позові, було визнання права потерпілого як абсолютного щодо предявлення вимог про відшкодування спричиненого матеріального збитку у ДТП саме до винуватця такого ДТП. Але ж, 04 липня 2018 року [PERSON] Палатою Верховного Суду було прийнято постанову у цивільній справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18) - http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75296543, в якій [PERSON] склала наступний правовий висновок: -«57.Велика [PERSON] Верховного Суду вважає, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інститутустрахування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). -69. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. -72. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.». Відповідно до ч. 2 ст. 416 ЦПК України, у постанові палати, обєднаної палати, [PERSON] Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, обєднана палата, що передала справу на розгляд палати, обєднаної палати, [PERSON]. В свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так само, й згідно з ч. ч. 5-6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, суд зобовязаний враховувати правовий висновок, викладений [PERSON] Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у цивільній справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18), оскільки право на відступлення від її правового висновку має лише суд касаційної інстанції, шляхом передачі такої справи на розгляд палати, обєднаної палати або [PERSON] Верховного Суду. З урахуванням всього вищевказаного, суд прийшов до висновку, що матеріальні збитки позивача повинен відшкодувати саме Страховик, яким є Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське». Вказане також узгоджується й з положеннями п. 52.5 ст. 52 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого, Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобовязаний виконати свої зобовязання згідно з укладеними ним договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому, з актуальної інформації, наявної в у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що станом на дату ухвалення рішення суду у даній справі Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» не припинило свою діяльність, банкрутом не визнано тощо, а відповідно продовжує свою господарську діяльність. В той же час, позивачем не були предявлені у даній справі позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» щодо відшкодування, спричиненого йому матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є [PERSON]. Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, враховуючи чинну на момент розгляду справи норму закону щодо диспозитивності цивільного судочинства, судом було вжито всіх допустимих способів захисту прав позивача, а позивач, в свою чергу, розпорядився своїми правами на власний розсуд. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачеві в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні його позовних вимог в частині відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, то судові витрати також не підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed