Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

В вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача гроші в сумі 1 900доларів США та 3% річних в сумі 57доларів США, посилаючись на те, що 15.03.2016р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого відповідач взяв у нього в борг гроші в розмірі 1 900 доларів США, які зобов`язався повернути до 29.02.2016р. Однак, у визначений договором строк відповідач гроші не повернув, чим порушив взяте на себе зобов`язання. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 9.02.2016р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, згідно якого позивач дав у борг відповідачу гроші в сумі 1900доларів США, які відповідач зобов`язався повернути до 29.02.2016р. Даний договір позики укладений сторонами у простій письмовій формі /а.с. 15). Однак, у зазначений договором строк відповідач своїх зобов`язань не виконав та кошти не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач у встановлений строк своїх зобов`язань по поверненню взятих в борг коштів не виконав, заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Також підлягає задоволенню вимога про стягнення 3% річних в межах заявлених позовних вимог відповідно до ст. 13 ЦПК України, тобто за один рік, що становить 1900х3%=57 доларів США. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно курсу валют, встановленого Національним банком України, 100 доларів США складають 2502,94грн. Відповідно до договору, відповідачеві було передано у борг 1900 доларів США, 3% річних становлять 57 доларів США, що в національній валюті складає 48 982грн. 54коп. (1957 х 25,0294). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в розмірі 1900 доларів США, 3% річних в межах одного року прострочення в розмірі 57 доларів США, а всього 1957 доларів США, що в національній валюті згідно курсу НБУ становить 48 982грн. 54 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved