Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

В вересні [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі - відповідач-1), Київської міської ради (далі - відповідач-2), третя особа - Восьма Київська державна нотаріальна контора, у якому просив поновити строк на прийняття спадщини та встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] - три місяці від дня вступу рішення в законну силу. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] після смерті [PERSON], який є рідним братом позивача, відкрилась спадщина. 19 березня 2004 року [PERSON] було складено заповідальне розпорядження до Договору № 028/2571-DR2041 банківського вкладу на ім`я [PERSON], про що останній довідався під час розгляду справи Дарницьким районним судом м. Києва за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права на банківський вклад в порядку спадкування. Восьмою київською державною нотаріальною конторою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошовий вклад після померлого [INFO] [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а тому позивач звернувся до суду з заявою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав пояснення, у яких покладався на розсуд суду при вирішенні спору. Представник відповідача-2 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заперечення на позовну заяву, у яких просив відмовити в задоволенні позову з підстав того, що позивач знав про наявність заповідального розпорядження, складеного померлим на його ім`я, а тому мав змогу звернутись до нотаріальної контори у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи наданими доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина і 15 жовтня 2010 року син померлого, [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги, звернувся до Восьмої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа № 230/2010. Крім того, 19 жовтня 2010 року [PERSON], яка є донькою померлого, також звернулася з заявою про прийняття спадщини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2013 року було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права на банківський вклад в порядку спадкування з підстав того, що [PERSON] 19 березня 2004 року було складено заповідальне розпорядження на ім`я [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з зазначеного рішення та, зокрема, як пояснив позивач у судовому засіданні, за життя [PERSON] говорив, що банківський вклад оформлений на [PERSON], але після смерті брата банк повідомив, що є заповідальне розпорядження на іншу особу. Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2013 року, 19 березня 2004 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір №?1001517854 банківського рахунку, згідно якого Банком було відкрито на ім`я [PERSON] поточний рахунок [NUMBER], із встановленням надання послуг з розрахунково-касового обслуговування, термін дії цього договору - протягом невизначеного періоду часу. Крім того, 30 серпня 2010 року [PERSON] уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір №028/2571-DR2041 банківського вкладу (вкладу «Класичний»), згідно якого банком було відкрито Вкладнику депозитний рахунок [NUMBER], а Вкладником внесено на цей рахунок грошові кошти у сумі 20 362 грн., депозит залучено з 30.08.2010 року до 02.03.2011 року під 14 % річних. За ч.1 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Як встановлено зазначеним рішенням, згідно заповідального розпорядження [PERSON] від 19 березня 2004 року на випадок його смерті останній заповідав отримати в повній сумі кошти, що знаходяться на рахунку [NUMBER], відкритому 19.03.2004 року, [PERSON]. Крім того, як вбачається з довідки ПАТ «Укрсоцбанк» №301.7-23/2537 від 07.07.2012 року, «в ПАТ «Укрсоцбанк», Північному комерційному макрорегіоні (МФО 300023) 30.08.2010 р. [PERSON] було відкрито депозитний вклад [NUMBER] на суму 20 362 грн. Станом на 07.07.2012 р. депозитний вклад закінчився, сума депозиту з відсотками перенесена на поточний рахунок [NUMBER], залишок по якому становить 21 791,25 грн. Заповідальне розпорядження за поточним рахунком складене 19 березня 2004 року на ім`я [PERSON]». Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що спадкоємцем по банківському вкладу після померлого [PERSON] є його брат - [PERSON], на ім`я якого померлим було складено заповідальне розпорядження, що, зокрема, встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2013 року. За ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. Як встановлено в судовому засіданні позивач від прийняття спадщини не відмовлявся, що також підтверджується матеріалами справи, зокрема, заявою позивача до Восьмої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, враховуючи, що [PERSON] вважав, що [PERSON] було складено заповідальне розпорядження з приводу банківсько го вкладу на ім`я [PERSON], яка проживала з померлим протягом останніх десяти років, позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня.2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущено з поважних причин, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved