Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту місця проживання спадкодавця на день його смерті та встановлення місця відкриття спадщини посилаючись на те, що вона та [PERSON] є співвласниками житлової квартири №21 в будинку №2-а на вул.Коперніка в м.Костопіль Рівненської області. В даній квартирі заявниця зареєстрована та постійно проживає, а [PERSON] знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою, однак продовжував в ній проживати по час смерті останнього - 20.04.2016 року. Крім того, при житті 24 грудня 2015 року [PERSON] склав на її користь заповіт, яким заповів їй все своє майно. Встановлення даного факту заявниця обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про оформлення спадщини після смерті [PERSON], оскільки нотаріусом Костопільського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують місце відкриття спадщини. У судовому засіданні заявниця [PERSON] доводи заяви підтримала, представник зацікавленої особи - Костопільської міської ради в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 20 квітня 2016 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №189153 виданого 22 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому на праві власності 1/2 частки квартири №21 в будинку №2а на вул.Коперніка в м.Костопіль Рівненської області, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло від 18.03.1996 року. 24 грудня 2015 року приватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] посвідчено заповіт, за яким [PERSON] заповів все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі те на що він за законом матиме право [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Костопільського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] від 09.12.2016 р заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують місце відкриття спадщини. Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а не місце його смерті, як зазначено в свідоцтві про смерть. За змістом ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Факт постійного проживання [PERSON] [INFO] на день його смерті 20 квітня 2016 року підтверджується зібраними у справі доказами. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], сусіди заявниці та покійного [PERSON], показали, що дійсно [PERSON] постійно проживав, аж до його смерті, в належній йому квартирі, за вказаною адресою. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість показань свідків. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Оцінюючи у сукупності дослідженні докази, суд вважає доведеним факт проживання заявника за однією адресою разом із спадкодавцем [PERSON] на час смерті останнього. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для подальшого прийняття спадщини після померлого. Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту проживання осіб однією сімєю та виникнення між ними майнових прав, це згідно зі ч.2 ст. 256 ЦПК України може зробити суд у порядку встановлення юридичного факту. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що передбачено ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved