Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. У позовній заяві Позивачка просила: - стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 305,50 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з цим позовом до суду до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з листопада 2011 року Позивач та Відповідач проживали спільно як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, та з червня 2016 року Позивачка та Відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, міжособистих стосунків між собою не підтримують. За час спільного проживання у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Після розірвання спільних відносин, донька - [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, водночас Відповідач матеріальної підтримки дитині не надає, домовленостей між сторонами щодо утримання дитини не досягнуто. У судове засідання сторони не з'явились. Про час і дату судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Однак через канцелярію суду Позивачка подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду також подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що з листопада 2011 року по червень 2015 року [PERSON] та [PERSON] проживали спільно як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу У Позивачки та Відповідача є спільна дитина - [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень 14.12.2011р. зроблено відповідний актовий запис за № 3679, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 14.12.2011р., виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, в якому зазначено в графі «мати»: [PERSON], «батько» - [PERSON] (а.с.3). Позивачка у позовній заяві зазначила, що донька проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Окрім того, судом враховано пояснення Позивачки, надані у судовому засіданні, згідно з якими у Відповідача на даний час немає інших осіб на утриманні. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення Позивачки до суду є 11 жовтня 2016р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та саме цим днем позовна заява здана безпосередньо до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва, що підтверджується відповідним штампом на першому аркуші позову та відсутністю доказів (конверта) про направлення позову поштою Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на:- дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень.Суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що в інтересах дитини позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивачки на утримання [PERSON] щомісячно у твердій грошовій сумі - в розмірі 1 305,50 грн., що складає приблизно 1 прожитковий мінімуми на дитину віком до 6 років. Крім того, відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), Відповідач зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі 551,20грн. в дохід держави. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 180-184, 185, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved