Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі позову. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб, видане Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 28 квітня 2016 року серії [NUMBER] , актовий запис № 23). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 15 березня 2018 року серії [NUMBER] , актовий запис № 34). Малолітня дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивачки, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, усі зароблені ним кошти він витрачає на власні потреби, тому, для вирішення цього питання позивачка змушена звернутися до суду. 21 січня 2020 року судом була винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, копії якої направлено сторонам рекомендованими листами з повідомленнями. Відповідно до яких, копії ухвал були отримані позивачем 17 березня 2020 року, відповідачем - 12 березня 2020 року. Відповідач правом подачі відзиву не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В квітні 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 206 року, виданим Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 28 квітня 2016 року, актовий запис № 23). (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15 березня 2018 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 34). (а.с.2). Малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю та знаходиться на повному іі матеріальному забезпеченні. Позивачка сама купує йому одяг, взуття, продукти харчування та необхідні речі для навчання та розвитку дитини. Відповідач працездатний, його стан здоров`я задовільний, інших виплат по аліментах відповідач не здійснює. Відповідно до поштових повідомлень, сторонами були отримані копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, позивачем - 17 березня 2020 року, а відповідачем - 12 березня 2020 року. (а.с.14,15). Відповідач правом подачі відзиву не скористався. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved