Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

В грудні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право на Ѕ частку на земельну частку (пай) у землі, площею 4,92 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Сновський» с. Суничне, Сновського району, Чернігівської області, яка належала спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO] року, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка померла [INFO] року, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) від 25 жовтня 1996 року серія [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначають, що [INFO] року померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю [PERSON], зокрема, право на земельну частку \\пай\\, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Сновський» с. Суничне, Сновського району, Чернігівської області на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розміром 4,92 га в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлому [PERSON], [INFO] року, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], що прийняла спадщину фактично, але не оформила своїх спадкових прав. Позивачі є спадкоємцями за законом та спадщину прийняли в порядку передбаченому законом, шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини, а тому до них, як спадкоємців, перейшли всі права та обов'язки спадкодавця [PERSON], в тому числі і право на вказану вище земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай), який виданий на ім'я померлого батька позивачів, втрачений у зв`язку з чим позивачами було подано об'яву до районної газети «Промінь» від 23.03.2018 року. Позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутній оригінал вказаного сертифікату. Посилаючись на неможливість оформлення у нотаріуса своїх спадкових прав через відсутність у них правовстановлюючого документу на земельну ділянку, просять позов задовольнити. Позивачі у судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просять справу розглянути без їхньої участі. Представник відповідача в судовому засіданні відсутній, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.03.2018 року ( а.с.7). який був чоловіком [PERSON] (а.с.9). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Сновський» с. Суничне, Сновського району, Чернігівської області, розміром 4,92 га в умовних кадастрових гектарах (а.с.27). Встановлено, що за життя [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), який в подальшому був втрачений. Дана обставина підтверджується оголошенням у ЗМІ «Промінь» від 23.03.2018 року де зазначено, що загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 29.05.1997 року на ім`я [PERSON], вважати недійсним. (а.с.24). Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 20 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 01 січня 2004 року, до даних правовідносин застосовується Цивільний кодекс 1963 року. Відповідно до розділу VII (спадкове право) зазначеного Кодексу спадкуванням є перехід майна, прав та обов`язків спадкодавця до інших осіб - спадкоємців, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» визначено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Законодавчо визначено, що прийняття спадщини в частині не допускається. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], оскільки на день смерті свого чоловіка була прописана та проживала з ним за однією адресою, що свідчить про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном (а.с.25). [INFO] року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2012 року (а.с.6,16,17-20 ). В силу ст..1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до статтей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема п.3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК). Зі спадкової справи №77/2018, яка заведена до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що жодні особи, окрім позивачів до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. У справі встановлено, що на звернення позивачів про видачу свідоцтв про право на спадщину державним нотаріусом Сновської районної державної нотаріальної контори 17.12.2018 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з неподанням документа необхідного для вчинення нотаріальної дії (а.с.10). Отже, як свідчать матеріали справи [PERSON] за життя належало право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Сновський» с. Суничне, Сновського району, Чернігівської області, розміром 4,92 га в умовних кадастрових гектарах, внаслідок чого йому 25 жовтня 1996 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] назване право перейшло до його дружини [PERSON] в порядку спадкування за законом, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та за життя не оформила своїх спадкових прав. Позивачі не можуть оформити права власності на земельну частку (пай) в зв'язку з втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), тому позбавлені можливості оформити спадкові права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку, та їх право підлягає судовому захисту згідно ст. 16, 392 ЦК України. Тому позов [PERSON], [PERSON] до Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved