Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхню відсутність. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON]; копія свідоцтва про народження відповідача [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла 16.01.2013р.; копія свідоцтва про право власності на житло від 19.07.1999р. № 276; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]; копія домової книги на квартиру; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості квартири. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка, діюча через свого представника, звернулася до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів [PERSON], [PERSON], зазначивши, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.07.1999р. № 276 їй та відповідачам на праві власності належить квартира [ADDRESS] по ? частині кожному (всього ? частини нерухомості), інша ? частина квартири рахується зареєстрованою за [PERSON], померлою 16.01.2013 року. Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини на 1/4 частину нерухомості, що їй належала, ніхто зі спадкоємців не звертався, спадщину в цій частині майна ніхто не прийняв. У 2007 р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передали позивачці у володіння вищевказану квартиру. З того часу позивачка доглядає за нерухомістю в цілому, мешкає там, зробила в квартирі ремонт, сплачує всі необхідні комунальні платежі та використовує її за належним призначенням. З метою оформлення необхідних правовстановлюючих документів позивачка неодноразово зверталася до відповідних органів, відповідачів, однак, оформлення нерухомості є неможливим, оскільки потребує додаткових витрат часу та коштів відповідачів, крім того, її 1/4 частина взагалі рахується за нині померлою [PERSON] Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду. Таким чином, з 2007 р. по теперішній час позивачка мешкає на житлоплощі вищевказаної нерухомості, користується квартирою в цілому, фактично, відкрито володіє нею, стежить за технічним станом нерухомості, сплачує за її утримання комунальні послуги, зробила ремонт та ін. У звязку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що вона набула право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки вона з 2007 р. володіє та безперервно користується нею, слідкує за технічним станом квартири, несе витрати у звязку із утриманням майна, зберігає у себе всю документацію на квартиру, як власник майна, отже з підстав ст. 344 ЦК України набула право власності на нерухомість. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із\~ч.\~4\~ст.\~344\~ЦК України\~право власності\~за набувальною\~давністю на\~нерухоме майно,\~транспортні засоби,\~цінні папери\~набувається за\~рішенням суду. За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивачки, у 2007р. законні власники майна (його 3/4 частин) [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали їй без належного оформлення документів квартиру № 97, розташовану по вул. А.Карташова, 33 в м.Рені Одеської області. У володіння позивачки було передано ? частини квартири, у т.ч. і 1/4 частину, яка за життя належала [PERSON] (померлій 16.01.2013р.), щодо якої ніхто не реалізував своє спадкове право. З 2007р. по теперішній час позивачка мешкає у даній квартирі. Таким чином, з 2007р. по теперішній час позивачка безперервно, відкрито володіє квартирою в цілому, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається нею, проводить ремонти та ін. За весь час володіння позивачкою вищевказаним майном, відповідачі [PERSON], [PERSON] не предявляли до позивачки жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брали участі в утриманні майна та не несли витрат по сплаті належних платежів. Будь-яких речей відповідачів у квартирі немає, з 2007р. відповідачі за спірною адресою не зявлялися. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачкою квартирою в цілому є добросовісним, правомірним, відкритим (позивачка, вважаючи себе власником житла, сплачувала комунальні платежі за його утримання, розпоряджається житлом та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що ? частини квартири цілком з законних підстав перейшли у володіння та користування [PERSON], внаслідок чого остання набула право власності на неї за набувальною давністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на майно за набувальною давністю.

Outcome: approved