Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

В грудні 2019 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог, позивачем було зазначено, що 14.11.2018 сталось ДТП за участю сторін, винним у якому за постановою суду було визнано відповідача. Цивільно-правова відповідальність відповідача було застрахована Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАЛИЦЬКА» . 03.12.2018 позивач звернулась до авторизованого представника страхової та подала заяву про виплату страхового відшкодування. Вартість ремонтних робі становить 83477, 15 грн. 25.01.2019 позивачем було подано до авторизованого представника копії актів виконаних робіт та квитанції про сплату вартості проведених робіт. 04.03.2019 сплив граничний строк, протягом якого страхова компанія мала виконати свої зобов`язання. Позивач неодноразово телефонувала до страхової, проте її дзвінки були проігноровані. В липні 2019 року позивач дізналась, що МТСБУ припинило членство ПрАТ СК «Галицька» в МТСБУ та позбавило права укладати договори. Відтак позивач наголошує, що страхова компанія не виплачує позивачу страхове відшкодування з незалежних від позивача причин. Також позивачем було повідомлено, що згідно з рішенням МТСБУ про виплату відшкодування шкоди, позивачу було отримано суму у розмірі 13 000,00 грн. З урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь розмір матеріального збитку, обрахованого на підставі звіту експерту з урахуванням виплати МТСБУ в розмірі 97916,52 грн та суму понесених судових витрат у розмірі 8069,39 грн. На підставі ухвали суду від 23.12.2019 у справі відкрито провадження. В подальшому, справу було передано іншому складу суду та прийнято до провадження на підставі ухвали від 03.12.2020. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, наголошував, що предметом позову є відшкодування шкоди за деліктним зобов`язанням, яке є первинним. Вина відповідача є доведеною та підтвердженою відповідним рішенням суду. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована, позивач зверталась з вимогою про відшкодування і до страхової компанії, і до авторизованого представника і до МТСБУ. Відтак, позивачем було вчинено всі дії щодо отримання страхового відшкодування, проте, відшкодування вона так і не отримала. Заперечував посилання на практику Верховного Суду, оскільки у даному випадку позивач зверталась до страхової компанії, проте, в межах встановленого строку, відшкодування вона не отримала. Також зауважив, що суб`єктний склад деліктного зобов`язання не змінюється, а лише доповнюється додатковим боржником - страховою компанією у разі укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позов просив задовольнити. Представник відповідача наголошував на безпідставності позовних вимог, просив у задоволенні позову - відмовити. Зауважив, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» не містить визначення авторизованого представника, відтак вважає, що позивач зверталась з заявою про виплату страхового відшкодування до неналежної особи. Позивачем не доведено намагання притягнути до відповідальності страхову компанію, яку не було залучено у якості співвідповідача. При цьому, наголошує, що на момент початку спірних правовідносин, страхова компанія мала ліцензію на вказаний вид діяльності, звертає увагу на відсутність відмови страхової виплатити відшкодування, вважає, що позивачем не були вчинені дії з дотриманням вимог закону щодо звернення до страхової компанії щодо виплати відшкодування, у зв`язку з чим, підстави для задоволення позову - відсутні. Суд, у порядку загального позовного провадження, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу Honda Civic д.н.з. [NUMBER] . 04.11.2018 приблизно о 10 год.00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW» д.н.з. [NUMBER] по вул. Ф.Пушиної, 54 в м.Києві, не врахував дорожньої обстановки, не був уважним, не дотримувався безпечного бокового інтервалу та вчинив наїзд на припаркований автомобіль Хонда д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого, вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно із постановою Святошинського районного суду м.Києва від 03.12.2018 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу »BMW» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК Галицька» на підставі полісу АК/7637895 дійсний до 11.12.2018, франшиза нуль гривень. Отже вищезазначена ДТП мала місце під час дії договору страхування, укладеного між відповідачем та ПрАТ «СК Галицька». На підтвердження звернення до ПрАТ «СК Галицька», позивачем було долучено заяву від 04.02.2019 без доказів її направлення чи отримання, також надала копію листування між нею та працівником ТОВ «Сінерджи техасістенс». За твердженням позивача вона не отримала страхового відшкодування від ПрАТ «СК Галицька». Згідно із звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ від 14.11.2018, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Honda Civic д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження складає 110916,52 грн. При цьому позивачем було надано повідомлення від МТСБУ згідно із яким, їй було повідомлено, що відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування в розмірі 13000,00 грн, які позивач отримала. Згідно із ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача майнової шкоди, внаслідок ДТП. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством За умови ч.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Положеннями ч.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed