Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 5 лютого 2014 року [PERSON] уклала з ПАТ «Артем-Банк» кре-дитний договір №3/14. За цим договором ПАТ «Артем-Банк» зобов'язався надати кредит в розмірі 190000 гривень, а [PERSON] зобов'язалась щомісячно до 5 січня 2015 року по-вертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30% річних від розміру одержаного кредиту. В той же день [PERSON] уклала з ПАТ «Артем-Банк» договір іпотеки, за яким з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань вона передала в іпотеку квартиру [ADDRESS]. В цьому ж договорі було обумовлено іпотечне застереження, за яким у випадку невиконання пись-мової вимоги про усунення порушень за кредитним договором ПАТ «Артем-Банк» мав право продати предмет іпотеки у власність іншій особі на підставі укладеного з нею дого-вору купівлі-продажу. 31 березня 2016 року ПАТ «Артем-Банк» уклав з ТОВ «Арма Фак-торинг» договір факторингу №3/14, за яким ПАТ «Артем-Банк» відступив ТОВ «Арма Факторинг» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3/14 від 5 лютого 2014 року. 19 квітня 2016 року ПАТ «Артем-Банк» уклав з ТОВ «Арма Факторинг» дого-вір відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Артем-Банк» відступив ТОВ «Арма Фак-торинг» право вимоги до [PERSON] за договором іпотеки від 5 лютого 2014 року. В той же день ТОВ «Арма Факторинг» уклав з [PERSON] два договори відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Арма Факторинг» відступив [PERSON] права вимоги за кредит-ним договором №3/14 від 5 лютого 2014 року та договором іпотеки від 5 лютого 2014 року. 19 квітня 2016 року [PERSON] надіслав [PERSON] письмове повідомлення, в якому він вимагав погасити борг за кредитним договором в розмірі 299901 гривні 35 копі-йок. [PERSON] добровільно не погасила цей борг. Тому 23 серпня 2016 року [PERSON] уклав з позивачем договір купівлі-продажу квартири, за яким він відчужив у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Рішенням Бориспільської міської ради №42-2-VII від 17 грудня 2015 року вул. Ленінградська була перейменована на вул. Соборну. В квартирі [ADDRESS] за-реєстровано місце проживання [PERSON] 29 серпня 2016 року [PERSON] надіслав відповідачу вимогу, в якій позивач вимагав від [PERSON] протягом 30 днів звільнити квартиру та припинити реєстрацію його місця проживання в ній. Однак відповідач ухиля-ється від добровільного виконання вказаних вимог. Ця обставина перешкоджає [PERSON] користуватись придбаною ним квартирою. 18 жовтня 2016 року позивач уклав з [PERSON] договір найму житла, за яким він орендував для [PERSON] кімнату в квартирі [ADDRESS]. Тому [PERSON] просить суд ви-селити відповідача з квартири [ADDRESS] з наданням [PERSON] для його постійного проживання квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтриму-ють позов та просять суд задовольнити його. [PERSON], яка є представником [PERSON], не заперечує проти вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Тому вона підтримує позов та про-сить суд задовольнити позов. Інші учасники цивільного процесу не з'явились у судове засідання. Суд неодно-разово вживав заходи, спрямовані на завчасне у встановленому порядку повідомлення їх про час та місце розгляду цивільної справи. Чергове відкладення судового засідання призведе лише до затягування розгляду цивільної справи на нерозумний строк понад 10 місяців. З метою запобігання порушення ч.1 ст.157 ЦПК України та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд постановив протокольну ухвалу про розгляд цивільної справи у відсутності учасників цивільного процесу, які не з'явились у судове засідання. Вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також дослідивши письмові докази, суд дій-шов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 5 лютого 2014 року [PERSON] уклала з ПАТ «Артем-Банк» кре-дитний договір №3/14 (а.с.52-61), за яким ПАТ «Артем-Банк» зобов'язався надати кредит в розмірі 190000 гривень, а [PERSON] зобов'язалась щомісячно до 5 січня 2015 року по-вертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30% річних від розміру одержаного кредиту. В той же день [PERSON] уклала з ПАТ «Артем-Банк» договір іпотеки (а.с.5-7), за яким з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань вона передала в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 31 березня 2016 року ПАТ «Артем-Банк» уклав з ТОВ «Арма Факторинг» договір факторингу №3/14 (а.с.62-73), за яким ПАТ «Артем-Банк» відступив ТОВ «Арма Факто-ринг» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3/14 від 5 лютого 2014 року. 19 квітня 2016 року ПАТ «Артем-Банк» уклав з ТОВ «Арма Факторинг» договір відступлення права вимоги (а.с.8-9), за яким ПАТ «Артем-Банк» відступив ТОВ «Арма Факторинг» право вимоги до [PERSON] за договором іпотеки від 5 лютого 2014 року. В той же день ТОВ «Арма Факторинг» уклав з [PERSON] два договори від-ступлення прав вимоги (а.с.10-11, 74-78), за яким ТОВ «Арма Факторинг» відступив [PERSON] права вимоги за кредитним договором №3/14 від 5 лютого 2014 року та дого-вором іпотеки від 5 лютого 2014 року. 23 серпня 2016 року [PERSON] уклав з позивачем договір купівлі-продажу квар-тири (а.с.12-13), за яким він відчужив у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудо-вого врегулювання, яке здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. Згідно з ч.2 цієї ж статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, в розділі 5 вказаного вище договору іпотеки (а.с.6 зворот) було обумовлено іпотечне застереження, за яким у випадку невиконання позичальником письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за кредитним договором у встановлений строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки на розсуд іпотекодержателя шляхом: передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-про-дажу. Дійсно, 19 квітня 2016 року [PERSON] надіслав [PERSON] письмове повідомлен-ня (а.с.85-86), в якому він вимагав протягом 30 днів з дня отримання цього повідомлення погасити борг за кредитним договором в розмірі 299901 гривні 35 копійок. Однак в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] отримала вказане повідомлення. Тому вона об'єктивно не мала можливість виконати вимогу [PERSON] Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] передчасно відчужив квартиру у власність [PERSON] З огляду на це суд вважає, що звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] було проведено з порушенням ч.1, ч.2 ст.36 Закону України «Про іпотеку», а також розділу 5 договору іпотеки від 5 лютого 2014 року. Встановлено, що рішенням Бориспільської міської ради №42-2-VII від 17 грудня 2015 року вул. Ленінградська була перейменована на вул. Соборну. З копії довідки КП «ЖРЕУ» №1888 від 28 жовтня 2016 року (а.с.20), а також довідки АДП УДМС України в Київській області (а.с.27) вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встанов-лений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійс-нюється на підставі рішення суду. Згідно з ч.4 ст.1091 ЖК України виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підста-вою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового про-живання. Дійсно, 29 серпня 2016 року [PERSON] надіслав відповідачу вимогу (а.с.16), в якій позивач вимагав від [PERSON] протягом 30 днів звільнити квартиру та припинити реєстрацію його місця проживання в ній. Однак з копії конверту (а.с.18), а також копії бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19) вбачається, що відповідач так і не отримав вказану вимогу. Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] не дотримався поряд-ку, передбаченого ст.40 Закону України «Про іпотеку». В матеріалах цивільної справи міститься копія договору найму житла від 18 жовтня 2016 року (а.с.21-22), за яким позивач орендував у [PERSON] кімнату для проживання відповідача в квартирі [ADDRESS]. Водночас, вжиття цього заходу є недостатнім без попереднього завчасного вручення [PERSON] вимоги про ви-селення з квартири. Узагальнюючий аналіз наведених вище обставин переконливо свідчить про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача з квартири були про-ведені з істотними порушеннями Закону України «Про іпотеку». З огляду на це суд вважає, що відсутні підстави для виселення [PERSON] з квар-тири [ADDRESS].

Outcome: dismissed