Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що 25.03.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики за умовами якого позивач надав [PERSON] позику в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США, про що було складено відповідну розписку та договір № 1 строкової процентної позики від 25.03.2014 року. Позивачем було виконано умови договору позики та надано позику, про що свідчить розписка. Борг згідно договору № 1 строкової процентної позики від 25.03.2014 року відповідач зобовязалася повернути 01.12.2014 року. В добровільному порядку відповідач борг не повернула, фактично відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобовязання. Посилаючись на те, що відповідачем було порушено умови договору позики позивач просить суд стягнути на його користь з [PERSON] суму боргу 7000 доларів США, яка станом на 10.12.2015 року становить 160392,31 коп., відсотки за користування позикою 35699 грн. 81 коп., відсотки за прострочення виконання зобов*язань 166593 грн. 78 коп., штраф в розмірі 145266 грн. 80 коп., понесені судові витрати. В судове засідання представником позивача за довіреністю [PERSON] надано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих причин, викликалася шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалів справи видно, що відповідач зареєстрована за адресою,вказаною позивачем в позовній заяві,а саме в [ADDRESS]. За вказаною адресою реєстрації [PERSON] були направлені судові повістки позовна заява з додатками,які повернуті на адресу суду із відміткою про закінчення строку зберігання, крім того відповідачу було направлено телеграму. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. Відповідно до п.3 ч.1 ст.208,ст.1046,ч.2 ст.1047 ЦК України,договір між фізичними особами на суму,яка в 20 і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян,може бути укладений в письмовій формі,шляхом видачі розписки або іншого документу,внаслідок чого між сторонами виникає грошове зобов*язання. За змістом ст.525,526,629 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. Як вбачається з наданої суду розписки, 25.03.2014 року [PERSON], отримала від [PERSON], грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США, які зобовязалася повернути за першою вимогою, про що власноручно склала розписку, що підтверджується долученим до матеріалів справи оригіналом розписки. Крім того, 25.03.2014 року сторонами було укладено договір № 1 строкової процентної позики від 25.03.2014 року, відповідно до п. 5.1 якого, відповідач зобовязалася повернути борг 01.12.2014 року. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позичальник зобов*язався до 01.12.2014 року повернути борг в повному обсязі. Наданий позивачем на підтвердження факту виникнення між ним та відповідачем грошового зобов*язання договір позики,оформлений розпискою та договором № 1 строкової процентної позики від 25.03.2014 року,в оригіналі, є письмовим доказом, що відповідає положенням ст.57 ЦПК України. Строк повернення грошових коштів відповідачем [PERSON] позикодавцю [PERSON] в договорі встановлений до 01.12.2014 р. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів про те, що сума позики відповідачем повністю або частково повернута. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо ,а також достатність і взаємний зв*язок доказів в їх сукупності. Частиною 3 ст.10,ст.60 ЦПК України обов*язок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, покладено на сторони. Вимоги позивача у вказаній частині ґрунтуються на законі підтверджені належними допустимими доказами,доказами відповідача не спростовані,підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов позивач надав розписку позичальника в оригіналі та договір строкової процентної позики, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Договором строкової процентної позики встановлено, що відповідач зобовязується повернути суму боргу до 01.12.2014 року, але свої зобовязання не виконав, жодних дій, що свідчать про виконання зобовязань за договором позики не вчинив, тому у позивача виникло право вимагати повернення суми позики. Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання Позивачем розраховано суму боргу 7000 доларів США яка станом на 10.12.2015 року становила 160392,31 коп. з розрахунку 1 долар США дорівнював 22.913187 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 35699 грн. 81 коп., які розраховані за період з 25.03.2014 року по 12.11.2015 року. Позивачем розраховано відсотки за прострочення виконання зобов*язань в сумі 166593 грн. 78 коп. за період з 01.12.2014 року по 13.11.2015 року включно, виходячи з п. 6.1 Договору № 1 строкової процентної позики від 25.03.2014 року. П. 6.1 Договору № 1 строкової процентної позики від 25.03.2014 року передбачено, що у разі прострочення повернення позики позичальник зобов*язаний сплатити позикодавцеві суму відсотків в розмірі 200 % річних. За порушення позичальником термінів повернення позики п. 7.1 Договору № 1 строкової процентної позики від 25.03.2014 року передбачена відповідальність позичальника сплатити позикодавцеві одноразовий штраф в розмірі, що дорівнює подвійному розміру суми позики. Зважаючи на те, що відповідач свої зобов*язання за договором позики не виконала,суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав та вважає за доцільне стягнути з відповідача відсотки за користування позикою, відсотки за прострочення виконання зобов*язань, штраф. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають відшкодуванню при повному задоволенню позовних вимог по судового збору у сумі 5079 грн. 53 коп., підтверджені документально. На підставі ст. ст. 3, 10, 88, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.11, 208, 509, 526, 530,625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд -

Outcome: approved