Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

В вересні 2018 року представник позивача АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідач [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 13 травня 2010 року у розмірі 12997 грн. 40 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі кредитного договору [PERSON] надано кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [PERSON] помер [INFO] року, про що позичальнику стало відомо 27 лютого 2017 року і одразу направлено претензію кредитора до Старосинявської державної нотаріальної контори. На підставі даного звернення державним нотаріусом була заведена 15 березня 2017 року спадкова справа і надана відповідь про відсутність спадкової справи, яку отримано 24 березня 2017 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, є [PERSON] Банк 29 вересня 2017 року направив для спадкоємця [PERSON] лист-претензію, згідно якої пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором становила 12997 грн. 40 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явилась. До позовної заяви представник долучила клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, направив відзив на позов, де просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на пропуск 6 місяців з моменту відкриття спадщини з вимогою кредитора, відсутністю спадкової справи, через пропуск позовної давності для звернення до суду з позовом, поставив під сумнів правомочність кредитного договору та належність та допустимість заявленого банком розрахунку кредитної заборгованості, відсутність спадкового майна. Крім того просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13 травня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області [INFO] року. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору [PERSON] утворилась заборгованість, яка на день смерті боржника складає суму в розмірі 12997 грн. 40 коп., яка складається з: 8728 грн. 16 коп. - тіло кредиту; 4019 грн. 24 коп. - проценти за користування кредитом; 250 грн. 00 коп. - пеня. Відповідно до вимог статей 608,1218,1219ЦК України у зв'язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно зв'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Відповідач є рідним сином боржника і відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. У відповідно до записів в паспортах місце реєстрації [PERSON] та [PERSON] зазначено: [ADDRESS]. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу (6 місяців), він не заявив про відмову від неї. Отже відповідач, який на день смерті був зареєстрований за місцем проживання боржника, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не подав заяву про відмову від неї. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. 27 лютого 2017 року позивачем направлена претензія кредитора до Старосинявської районної державної нотаріальної контори. 15 березня 2017 року Старосинявська районна державна нотаріальна контора надала відповідь позивачу про відсутність відомостей щодо спадкоємців, які б звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Одночасно на підставі даного звернення була заведена спадкова справа до майна померлого № 43-2017. У відповідності до копії листа-претензії від 29.09.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» направило до спадкоємця [PERSON] вимогу про погашення боргових зобов'язань на підставі норм ст.ст. 1261, 1281-1282 ЦК України, але останнім ніяких дій не виконано. Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Кредитор у передбачений законом строк пред'явив вимоги до спадкоємців, що підтверджується надісланою в нотаріальну контору претензією, а тому відповідач, як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину зобов'язаний у межах вартості спадкового майна задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до інформації банку від 12.11.2018 року № 30.1.0.0/2-20180915/112 [PERSON] отримав картку зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня лютого 2020 року, а отже банк звернувся з позовом до спливу строку позовної давності. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статею 82 цього Кодексу. Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів сторін, наданих суду для обґрунтування своєї правової позиції. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду належних, допустимих доказів на спростування правомірності кредитного договору, розрахунку кредитної заборгованості, а також на підтвердження відсутності спадкового майна, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 13 травня 2010 року в розмірі 12997 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1762 гривні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved