Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 26.11.2003 року в Відділі реєстрації актів громадського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1869. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO], який проживає з нею. Позивач вважає неможливим подальше спільне життя та підтримання сімейних відносин з огляду на наступне. Впродовж останніх років спільного життя, відповідач ставив свої потреби вище потреб дитини та сім'ї, мало приділяв уваги вихованню дитини, жив переважно з її доходів. Вищевказані та інші обставини призвели до виникнення між ними спочатку незадовільних та конфліктних стосунків і як наслідок фактичне повне припинення сімейних стосунків, відновлення яких неможливе. Вважає за правильне, якщо дитина буде проживати з нею. Вимог про поділ спільно нажитого за час шлюбу майна у цьому позові не заявляє. Враховуючи викладене позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 26.11.2003 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1869. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства на протязі останнього року . Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя. Шлюб набув формального характеру. Спільне життя сторін та збереження сім'ї неможливе, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав, а тому суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved