Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органів досудового розслідування, в якому просив суд стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач, [PERSON] , мотивував тим, що 29.08.2018 він звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була за належністю направлена до Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. 23.10.2018 він отримав відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, а його заява про вчинення кримінального правопорушення була розглянута як звернення без належного розслідування. Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.10.2018 по справі 524/8708/18 було визнано протиправною бездіяльність начальника та слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, вчиненого посадовими особами Держпродспоживслужби, за заявою [PERSON] , поданої 29 серпня 2018 року до НАБУ, яку було переадресовано та яку Кременчуцький ВП ГУ НП в Полтавській області отримав 21 вересня 2018 року та зобов`язано внести до ЄРДР відомості. Станом на дату подання позовної заяви йому не було надано відомостей про виконання ухвали слідчого судді та проведені слідчі дії. Вважає, що ухвала слідчого судді від 25.10.2018, якою визнано протиправною бездіяльність, має преюдиційне значення для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди. Неправомірні дії відповідача(бездіяльність) спричинили йому моральну шкоду, яка виразилась в необхідності змінювати свій ритм життя, витрачати особистий час на оскарження бездіяльності, відвідування суду; внаслідок такої бездіяльності допущено тяганину з відновленням його прав. Розмір моральної шкоди він оцінює в 10000 грн. Звертав увагу на судову практику Верховного Суду щодо достатності визнання судовим рішенням, яке набрало законної сили, неправомірності дій посадових осіб для відшкодування завданої такими діями шкоди. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач, Головне управління Національної поліції в Полтавській області, надіслало суду відзив в якому зазначило, що проти задоволення позову заперечує. Вказує, що позивачем не надано жодного доказу, який міг би підтвердити сам факт спричинення моральної шкоди та жодних доказів в обґрунтування заявленого розміру відшкодування. Відповідач звертав увагу на те, що ухвала слідчого судді надійшла на адресу Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області 02.11.2018 та 03.11.2018 Кременчуцьким ВП ГУНП в Полтавській області було внесено відомості до ЄРДР за №12018170090004021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Зазначив, що визнання процесуальних рішень слідчого протиправними не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки оскарження позивачем дій слідчого в порядку КПК України є механізмом реалізації його права на контроль за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій досудового розслідування в порядку кримінального судочинства. Реалізація механізму, як оскарження постанов слідчого в розумінні ст.23 ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав особи. Державна казначейська служба України відзив суду не надіслала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом було встановлено, що 25.10.2018 слідчим суддею Автозаводського районного суду м.Кременчука по справі 524/8708/18(провадження 1-кс/524/3621/18) було винесено ухвалу, якою частково задоволено скаргу [PERSON] та визнано протиправною бездіяльність начальника та слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, вчиненого посадовими особами Держпродспоживслужби, за заявою [PERSON] , поданої 29 серпня 2018 року до НАБУ, яку було переадресовано та яку Кременчуцький ВП ГУ НП в Полтавській області отримав 21 вересня 2018 року та зобов`язано орган досудового розслідування начальника та слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області внести негайно відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування, що повідомлені в заяві [PERSON] , поданій 29 серпня 2018 року до НАБУ, яку було переадресовано та яку Кременчуцький ВП ГУ НП в Полтавській області отримав 21 вересня 2018 року, про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Держпродспоживслужби. 30.05.2019 позивачем на адресу Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області направлено заяву, в якій останній просив повідомити про номер провадження за його заявою в ЄРДР; про слідчі дії, які були проведені в кримінальному провадженні та про орієнтовні терміни передачі справи до суду. Вказана заява отримана Кременчуцьким ВП ГУ НП в Полтавській області 04.06.2019, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення. НОРМИ ПРАВА Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, вішкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої\~статті 16 ЦК України). Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами\~статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. В ч.1 ст.1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Згідно із вимогами\~статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ОЦІНКА СУДУ Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.\~\~ Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Вказаний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19 (провадження № 61-21982св19) та від 03 липня 2020 року у справі \~№ 686/27965/19(провадження № 61-8293св20). Щодо посилання позивача на те, що ухвала слідчого судді має преюдиційне значення для вирішення спору суд відзначає наступне. В постанові від 03 липня 2020 року у справі \~№ 686/27965/19(провадження № 61-8293св20) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що : «Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване\~статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до змісту частини першої\~статті 303 КПК України\~під час досудового розслідування можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. За правилом частини другої\~статті 307 КПК України\~слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виносить ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду. Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунення недоліків у такій діяльності. При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або матеріальної шкоди.» Тобто, враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду, встановлення в ухвалі слідчого судді факту бездіяльності та визнання такої бездіяльності незаконною(протиправною) не є безумовною підставою для стягнення шкоди. Звертаючись до суду із позовом позивач зазначає про те, що бездіяльністю Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області, яка полягала у несвоєчасному внесенні відомостей про кримінальне правопорушення йому було завдано моральну шкоду. На підтвердження своїх вимог позивачем було долучено копії: скарги Головному управлінню Держспоживслужби в Полтавській області, відповіді Головного управління Держспоживслужби в Полтавській області, заяви Національному Антикорупційному Бюро України, відповіді Управління по роботі з громадськістю Національного Антикорупційного Бюро України, відповіді Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області, ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.10.2018, заяви Кременчуцькому ВП ГУ НП в Полтавській області. В своїй сукупності, на переконання суду, вказані докази не доводять факт спричинення позивачу моральної шкоди, яка на думку позивача полягала у необхідності змінювати свій ритм життя, витрачати особистий час на оскарження бездіяльності, відвідування суду і той факт, що вказана шкода завдана саме невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення. Тобто, позивачем не було доведено наявність необхідних складових цивільно-правової відповідальності, а саме шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області та шкодою. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в постанові від 03 липня 2020 року у справі \~№ 686/27965/19(провадження № 61-8293св20) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду також зробив висновок про те, що відновлення прав позивача на підставі ухвали слідчого судді є достатньою сатисфакцією із урахуванням обставин справи. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органів досудового розслідування. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed