Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , про відшкодування матеріальних збитків. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року позовну заяву направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, за місцем знаходження відповідача, встановивши його місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що відноситься до Шевченківського району м. Києва. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 4430,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач взяв на себе зобов`язання по встановленню підсвітки на кухню опікуваній позивача - [PERSON] у належному їй будинку за адресою: [ADDRESS] , отримавши грошові кошти від [PERSON] на матеріали в розмірі 4430,00 грн. та відповідно надав позивачу [PERSON] грошову розписку. В подальшому відповідач матеріали до будинку не привіз, зобов`язання щодо виконання робіт не виконав, на багаторазові вимоги про повернення грошових коштів позивачу не реагував. Оскільки відповідачем порушено зобов`язання за усним договором, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. В судовому засіданні, яке відбулось 04.10.2021 року, позивач - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. В судовому засіданні, яке відбулось 04.10.2021 року, відповідач - [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, вказавши, що за грошові кошти отримані від [PERSON] він придбав товар і вручив його [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до копії розписки від 22.10.2020 року [PERSON] , останній взяв гроші на під світку (кухні) в сумі 4430,00 грн. (чотири тисячі чотириста тридцять гривень) у [PERSON] . Сторонами по справі, в судовому засіданні, факт укладання усного договору на виконання робіт та отримання грошових коштів у сумі 4430,00 грн., на придбання матеріалів для його виконання, не оспорювався. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. У відповідності до положень частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як було встановлено, [PERSON] надав грошові кошти відповідачу на придбання товару. Проте, відповідач не надав доказів, що він придбав товар або повернув [PERSON] отримані кошти. Таким чином, [PERSON] має право вимагати відшкодування матеріальних збитків від відповідача на свою користь. Однак, як вбачається з позовної заяви, заявлено вимогу про відшкодування суми збитку на користь [PERSON] , посилаючись на те, що договір було укладено в її інтересах. Проте з матеріалів справи та наданих суду пояснень сторонами справи неможливо встановити що при наданні коштів відповідачу [PERSON] діяв саме в інтересах [PERSON] . Отже, на думку суду, враховуючи те, що кошти по розписці надавалися [PERSON] , він і повинен звертатись до суду про стягнення збитків на свою користь. З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленої позовної вимоги, а отже відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 4430,00 грн. на користь [PERSON] . Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у справі матеріалів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.9 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивача звільнено від сплати судового збору.

Outcome: dismissed