Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-Побут», третя особа - ПАТ «Київенерго», правонаступником якого залучено Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», про відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ніч з 28 на 29 липня 2014 року в мережі електропостачання квартир [ADDRESS] відбулось збільшення (перенапруга) в мережі електропостачання внаслідок неналежного забезпечення ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-Побут» технічного стану електромереж будинку. Позивач посилається на те, що збільшення електричної напруги в електромережі будинку завдала майнову шкоду власникам наведених вище квартир, а саме: вийшли з ладу електричні прилади (побутова техніка), які довелось ремонтувати власним коштом. Посилається, що позивачу - [PERSON] було завдано шкоди на суму 7 624,04 гри, що складається з витрат на ремонт побутової техніки: заміни Блоку живлення ПК - 374,04 грн., ремонт кондиціонерів та ланцюга керування - 1 860,00 грн., ремонт холодильника «Лібхер» - 1 140,00 грн., ремонт телевізора Samsung - 1 500,00 грн., ремонт телевізора JVC - 300,00 грн., заміна блок живлення телефону - 180,00 грн. ремонт електронного модуля - 400,00 грн., ремонт DVD- плеєра - 280,00 грн., ремонт посудомийної машини - 870,00 грн., ремонт свч печі - 300,00 грн., ремонт мультиварочної поверхні - 420,00 грн. У позовній заяві позивач вказував на те, що відповідач є експлуатуючою організацією, на балансі якої перебуває будинок по [ADDRESS], а відтак повинен здійснювати весь комплекс робіт по утриманню будинку, прибудинкової території, допоміжних приміщень та здійснювати забезпечення надійної експлуатації технічного обладнання будинку. Вказував, що з вини відповідача у зв`язку з його бездіяльністю, позивачу були спричинені збитки, що мали прояв у понесенні ним витрат на ремонт електротехніки. Посилаючись на те, що відповідач не відшкодував понесені позивачем збитки на ремонт техніки у розмірі 7 624,04 грн., позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25.01.2019 просив суд стягнути з відповідача 7 624,04 грн. збитків, а також інфляційне збільшення боргу за період з серпня 2014 року по січень 2019 року у розмірі 9453,61 грн., а всього просив стягнути 17 077,65 грн. на відшкодування шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив суду, що одразу після виявлення несправності мережі електропостачання (мерехтіння освітлювальних приборів та вихід з ладу побутової техніки) звернувся по телефону до балансоутримувача будинку - ТОВ «ВЕП «ВД-Побут», однак йому повідомлено, що негайно усунути несправності не має змоги та було запропоновано почекати. В свою чергу позивач за допомогою трьох електриків, запрошених з власної ініціативи, 29 липня 2014 року усунув несправності. В день аварії позивач звернувся до Центру обслуговування клієнтів Оболонського району ПАТ «Київенерго» із заявою про виклик комісії для з`ясування обставин збільшення напруги в електромережі і для складання відповідного акту. Вказав суду, що 05 серпня 2014 року СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» РЕМ « Північний » було складено Акт за результатами огляду поверхового щитка та встановлених в ньому лічильників електричної енергії, які обліковують використану електроенергію квартирами [ADDRESS] , відповідно до якого причиною відгорання нульового проводу від розподільчої шини могло бути порушення організацією, яка відповідає за експлуатаційний стан електроустановки термінів технічного обслуговування та ремонту електроустановки в результаті, не було вчасно виявлено послаблення з`єднання нульового проводуа та розподільчої шини, що в подальшому могло привести до відгорання нульового провідника. З посиланням на те, що вина відповідача встановлена третьою особою, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, обґрунтовуючи свою позицію тим, що на момент виходу працівників ТОВ «ВЕП «ВД-Побут» на місце аварії 29 липня 2014 року комісією було виявлено, що позивач вже викликав електриків, які самовільно відкрили електрощит та виконали роботи без отримання дозволу. У зв`язку з усуненням недоліків електропостачання відповідач не зміг встановити причини перенапруги в системі електропостачання. З урахуванням відсутності доказів про вину відповідача, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи та відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Так, з матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2014 року в мережі електропостачання квартир по [ADDRESS] відбулось збільшення (перенапруга) в мережі електропостачання. З приводу аварії позивач [PERSON] зателефонував до відповідача та його виклик було зафіксовано працівниками експлуатуючої організації о 8.20 год., що підтверджується випискою з журналу прийому викликів за 2014 рік (а.с.38). Як було встановлено у судовому засіданні та не заперечувалося позивачем [PERSON] , близько 9.30 год. 29.07.2014 працівники відповідача прибули на місце аварії для усунення наслідків аварії, однак на момент приходу працівників відповідача електропостачання квартири [PERSON] було відновлене. За результатами виходу комісії ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-Побут» 29.07.2014 було складено Акт, відповідно до якого причини перенапруги в ситемі електрозбереження встановити неможливо, оскільки [PERSON] без згоди та відома відповідача запросив сторонніх осіб, якими були виконані роботи з усунення наслідків аварії та відновлене електропостачання квартири (а.с.6). З метою встановлення причини перенапруги, позивач звернувся до третьої особи з відповідною заявою. За результатами виходу комісії ПАТ «Київенерго» було складено Акт від 05.08.2014, яким встановлено, що лічильники електричної енергії підключені відповідно до схеми підключення, слідів пошкодження ізоляції проводів та слідів підгоряння на клемниках електролічильників не виявлено. В місті приєднання до розподільчої шини нульового робочого провідника розподільчої мережі (стояка) для живлення квартир виявлені сліди сильного підгоряння на розподільчій шині та сліди пошкодження ізоляції на нульових провідниках; частина різьби на болтах, які кріплять затискач нульового робочого проводу пошкоджена, внаслідок чого нульовий провід недостатньо затиснутий до нульової шини. Актом зафіксовано Висновок: По результатах проведеного огляду можливою причиною перепаду напруги в груповій мережі кв. 66, 67, 68 стало відгортання нульового робочого провідника розподільчої мережі (стояка) для живлення квартир від нульової шини. Згідно п. 2.2., 2.4. ПКЕЕ (правила користування електричною енергією, зареєстровані в МЮУ 02.08.1996 р. за № 417/1442) та актом розмежування балансової належності електроустановок та експлуатації відповідальності сторін відповідальність за стан внутрішньобудинкових розподільчих мереж несе організація, на балансі якої знаходиться будівля, в даному випадку ВЕП «ВД-Побут». Можливою причиною відгорання нульового проводу від розподільчої шини могло бути порушення організацією, яка відповідає за експлуатаційний стан електроустановки термінів технічного обслуговування та ремонту електроустановки в результаті, не було вчасно виявлено послаблення з`єднання нульового проводу та розподільчої шини, що в подальшому могло привести до відгорання нульового провідника. На момент огляду ремонтні роботи в поверховому щитку не виконані, болтові з`єднання в місті приєднання нульового провідника не замінені (а.с7). Посилаючись на те, що зазначеним Актом ПАТ «Київенерго» встановлено причину перенапруги - невжиття заходів щодо ремонту електроустановки ВЕП «ВД-Побут», що призвело до відгорання нульового проводу від розподільчої шини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, ініціюючи питання про покриття йому винною особою збитків, понесених у зв`язку з ремонтом електротехніки. Як на доказ понесення витрат, посилався на те, електроприлади довелося ремонтувати власним коштом. Згідно квитанцій, наданих позивачем, ним проведено ремонт побутової техніки: заміни Блоку живлення ПК - 374,04 грн., ремонт кондиціонерів та ланцюга керування - 1 860,00 грн., ремонт холодильника «Лібхер» - 1 140,00 грн., ремонт телевізора Samsung - 1 500,00 грн., ремонт телевізора JVC - 300,00 грн., заміна блок живлення телефону - 180,00 грн. ремонт електронного модуля - 400,00 грн., ремонт DVD-плеєра - 280,00 грн., ремонт посудомийної машини - 870,00 грн., ремонт свч печі - 300,00 грн., ремонт мультиварочної поверхні - 420,00 грн. (а.с.11-16). Всього позивачем понесено витрат на суму 7624,04 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В той же час, позивач, заявляючи позовні вимоги про відшкодування витрат, понесених на ремонт техніки, не надав суду належних та допустимих доказів про те, що саме така техніка була пошкоджена в результаті аварії 29.07.2014. При виході працівників ТОВ «ВЕП «ВД-Побут» на місце аварії перелік пошкодженого майна та техніки не складався, факт пошкодження техніки, крім слів [PERSON] в його заяві до відповідача, ніким не фіксувався. Долучені до матеріалів справи квитанції про нібито понесені витрати на ремонт техніки містять дати від 31.07.2014 до 1.09 2014 року. При цьому, жодного доказу про те, що саме зазначене майно перебувало в квартирі [PERSON] та вийшло з ладу в результаті перенапруги в мережі 29.07.2014 суду не надано. В цьому контексті суд також виходить з того, що на момент виходу працівників ВЕП «ВД-Побут» на місце аварії 29.07.2014 о 9.30 год., тобто вже через годину після звернення [PERSON] до ВЕП «ВД-Побут» з повідомленням про аварію, наслідки аварії було усунуто [PERSON] з допомогою 3 сторонніх осіб. Неналежна фіксація факту пошкодження в мережі електропостачання не дає суду можливості встановити, що саме ТОВ «ВЕП «ВД-Побут» є винною особою у спричиненні аварії, оскільки зважаючи на нетривалий період між викликом працівників ВЕП «ВД-Побут» та закінченням несанкціонованого відновлення електропостачання, суд не може достеменно встановити, що саме з вини ТОВ «ВЕП «ВД-Побут», а не сторонніх осіб, відбулася перенапруга в мережі електропостачання. Враховуючи встановлені вище обставини та норми чинного законодавства України, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed