Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до Жовтоводського міського суду із даним позовом та просить постановити судове рішення, яким усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], визнати за позивачем право на спадкування після смерті [PERSON], разом із спадкоємцями першої черги, стягнути з відповідача витрати по судовому збору. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2014 року до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог залучені - [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що [INFO] помер її брат [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Він за життя заповіт не залишив, але мав намір запобігти спадкуванню за ним його донькою - відповідачкою по справі [PERSON], шляхом укладання договору дарування спірної квартири позивачці та його онукові - [PERSON]. Померлий - [PERSON] хворів на захворювання «цукровий діабет, 1 типу, тяжке протікання; діабетична нефропатія, ангіопатія сітчатки», був інвалідом ІІ групи. Позивачка з 2011 року доглядала за померлим та його хворою дружиною, яка померла 15 січня 2013 року. Вона дбала та доглядала за ним до дня його смерті (купувала та приносила продукти харчування, лікарські засоби, прибирала в його квартирі та сплачувала від імені брата комунальні платежі, допомагала по господарству, розпоряджалася його пенсією). Спадкоємцем першої черги є його рідна дочка - відповідачка по справі [PERSON], яка взагалі не дбала про непрацездатного батька ні матеріально ні фактично і всіляко нехтувала своїм обов'язком по його утриманню, який закріплений у ст. 202 Сімейного Кодексу України. Вважає, що таким чином, відповідачка фактично кинула батька-інваліда напризволяще. Також зазначила, що [PERSON] взагалі є такою особою, що всіляко не виконує свої цивільні обов'язки. Так, рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 27.04.2001 року №126/2 опікуном її неповнолітнього сина [PERSON], 1997 року народження, було призначено прабабусю [PERSON] У липні 2002 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення, яким з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в зв'язку з ненаданням у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року відповідачка по справі взагалі була позбавлена батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON], 1997 року народження. Даним рішенням було встановлено, що [PERSON] фактично від дня народження дитини усунулася від виконання своїх батьківських обов'язків: декілька років навіть не оформляла документи про його народження, вела антигромадський спосіб життя, вживала наркотики. [PERSON] є хронічною наркоманкою та з 1999 року перебуває на обліку в наркологічному кабінеті СМСЧ-9 м. Жовті Води з приводу опійної наркоманії. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила. Представник Жовтоводської державної нотаріальної контори, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. У письмовому листі на адресу суду Жовтоводська державна нотаріальна контора просила розглянути справу без участі свого представника. Третя особа [PERSON] просила розглянути справу відповідно до чинного законодавства з урахуванням інтересів дитини. При винесені рішення покладалася на розсуд суду. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. В письмовій заяві просив розглянути справу без його участі. Свідок [PERSON], 1946 року народження, пенсіонерка, суду пояснила, що вона знає померлого з 1998 року, а його дружину з дитинства. У померлого була донька [PERSON] яка була наркоманкою, варувала речі батька та його дружини. Коли [PERSON] сиділа у тюрмі батько передавав їй посилки. Після звільнення [PERSON] знову стала вживати наркотичні засоби, скандалила, требувала гроші, хапалася за ніж. Він розповідав їй, що з [PERSON] не хоче спілкуватися та взагалі бачити її, а квартиру хоче переписати на [PERSON]. [PERSON] в останні дні життя потребував сторонньої допомоги, останні два роки погано ходив, з п'ятого поверху він не міг спускатися, впадав у кому. Також зазначила, що його донька [PERSON] ніколи батькові не допомагала і недоглядала. [PERSON] доглядала за померлим та його померлою дружиною. Свідок [PERSON], суду пояснив, що він товаришував із померлим з 2009 року, познайомилися на рибалці коли йому стало погано. Померлий розповідав, що в нього є донька, але вона не надійна, обваровувала його, та постійно требувала з нього гроші. Після смерті дружини йому по господарству допомагала його сестра [PERSON]. Він казав, що забере [PERSON] до себе, щоб та доглядала за ним. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. В судовому засіданні встановлені такі факти та цивільно-правові відносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. За життя померлий доводився рідним братом позивачці - [PERSON] по лінії матері, що підтверджується відповідними записами у свідоцтві про їх народження /а.с.9/ та записом у військовому квитку [PERSON], у якому позивачка зазначена як сестра. Померлий - [PERSON] хворів на захворювання «цукровий діабет, 1 типу, тяжке протікання; діабетична нефропатія, ангіопатія сітчатки», був інвалідом ІІ групи (а.с.15,16). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно дана квартира належить на праві власності в цілому померлому [PERSON](а.с.13). Відповідно до листа Жовтоводської державної нотаріальної контори від 04.04.2014 року із заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори звернулись: [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресо [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги є його рідна дочка - відповідачка по справі [PERSON] Однак, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], остання взагалі не дбала про непрацездатного батька ні матеріально ні фактично і всіляко нехтувала своїм обов'язком по його утриманню, який закріплений у ст. 202 Сімейного Кодексу України. Фактично кинула батька-інваліда напризволяще. Як вбачається з рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 27.04.2001 року №126/2 опікуном її неповнолітнього сина [PERSON], 1997 року народження, було призначено прабабусю [PERSON] У липні 2002 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення, яким з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в зв'язку з ненаданням у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року відповідачка по справі взагалі була позбавлена батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON], 1997 року народження. Даним рішенням було встановлено, що [PERSON] фактично від дня народження дитини усунулася від виконання своїх батьківських обов'язків: декілька років навіть не оформляла документи про його народження, вела антигромадський спосіб життя, вживала наркотики. [PERSON] є хронічною наркоманкою та з 1999 року перебуває на обліку в наркологічному кабінеті СМСЧ-9 м. Жовті Води з приводу опійної наркоманії. Також судом встановлено, що позивачка з 2011 року доглядала за померлим та його хворою дружиною, яка померла 15 січня 2013 року. Вона дбала та доглядала за ним до дня його смерті (купувала та приносила продукти харчування, лікарські засоби, прибирала в його квартирі та сплачувала від імені брата комунальні платежі, допомагала по господарству), що також підтверджується поясненнями свідків [PERSON] Так, із пояснень свідка [PERSON], яка є сусідкою, судом встановлено що в 2011 році [PERSON] з дружиною переїхали жити до квартири [ADDRESS]. Вони оба хворіли на цукровий діабет. Після смерті дружини [PERSON] зліг, позивачка перебралася до нього та доглядала за ним. Донька померлого [PERSON] одного разу приходила до нього, вона чула їх розмову, [PERSON] ругалася на батька матом, погрожувала. Він не ходив, в нього падав зір, на другий поверх піднімався з трудом. У нього не було чутливості в ногах та руках. [PERSON] годувала його у ліжку, таскала на собі у туалет. Доньку [PERSON] він боявся. Отже, вирішення питання щодо усунення права на спадкування з підстав, передбачених ст.1224 ЦК України, можливо за умови, якщо таке право на спадкування існує. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу. Даною нормою чітко встановлено, що суб'єкти наступної черги спадкоємців одержують право на спадкування у разі усунення від права на спадкування суб'єктів попередньої черги. Таким чином, суб'єктам наступної черги спадкоємців і належить право вимоги (право позову) про усунення від права спадкування. Дане право не виникає автоматично, а за певних умов, які передбачені ч.5 ст.1224 ЦК України, ч.2 ст.1259 ЦК України. Відповідно до положень ч.5 ст. 1224 ЦК України «За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік був у безпорадному стані». Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Оскільки Відповідач все своє життя ухилялася від виконання своїх обов'язків по утриманню сина, а також батька (Спадкодавця), не підтримувала з ним жодних родинних стосунків, а отже між нею та Спадкодавцем були відсутні зв'язки, характерні для сімейних відносин, то суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки про виключення з числа спадкоємців на підставі ч.3 ст. 1224 ЦК України. У відповідності з ч.3 ст. 1224 ЦК, батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом, не мають права на спадкування за законом. Враховуючи зазначені обставини справи, норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] і наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved