Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 01 жовтня 2012 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримала кредит у розмірі 20927,18 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.3.2. 11 Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним вином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 23 грудня 2013 року має заборгованість - 24756,47 грн., яка складається з наступного: -19589,54 грн. - заборгованість за кредитом; -3511,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штраф, відповідно до умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -1155,07 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на викладене, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 24756,47 грн. за кредитним договором № б/н від 01 жовтня 2012 року, яка складається з наступного: -19589,54 грн. - заборгованість за кредитом; -3511,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штраф, відповідно до умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -1155,07 грн. - штраф (процентна складова). Також, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати у розмірі 247,56 грн. В судове засідання представник позивача Юклевський Д.С., що діє на підставі довіреності № 2210-О від 31.07.2013 року (а.с.41) не з'явився, подав до суду Заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с.51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.41). Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. 07 квітня 2014 року від Відповідача надійшла Заява з проханням відкласти розгляд справи (а.с.45). В Заяві, в якості причини неявки в судове засідання зазначено, що відповідач не може з'явитися до суду у зв'язку з працею, однак жодних підтверджень працевлаштування, або зазначення місця роботи не вказано. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, передбачених ст. 157 цього кодексу, у разі: -першої неявки в судове засідання сторони, або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомляли про причини неявки, які судом визнано поважними. Суд не вважає поважними причини неявки відповідача у судове засідання, вказані у Заяві від 07 квітня 2014 року, Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 24756,47 грн. за кредитним договором № б/н від 01 жовтня 2010 року, яка складається з наступного: 19589,54 грн. - заборгованість за кредитом; 3511,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина, 1155,07 грн. процентна складова, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» в особі Голови правління Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» Дубілета Олександра Валерійовича, з одного боку та [PERSON], [INFO], яка діє на підставі особистого волевиявлення, яка іменується надалі «Позичальник» з іншого боку, з метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником зобов'язання за кредитним договором № SAMDN23000016271371 (разом в подальшому - Договори), а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт було укладено Генеральну угоду. Відповідно до п. 2.1 укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, Банк надає Позичальнику строковий кредит в розмірі 20927,18 грн. (двадцять тисяч дев'ятсот двадцять сім гривень 18 копійок) на строк 36 місяців, з 01 жовтня 2012 по 31 жовтня 2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 20927,18 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості проводиться в наступному порядку: починаючи з « 01» по « 25» число кожного місяця Позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 759,24 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 жовтня 2015 року. Пунктом 2.8 укладеної Генеральної угоди передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань з погашення кредиту, Позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказано в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриваБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6-9). При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2. 11 Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 23 грудня 2013 року має заборгованість - 24756,47 грн., яка складається з наступного: -19589,54 грн. - заборгованість за кредитом; -3511,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штраф, відповідно до умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -1155,07 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі. Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що при вирішенні справ, за позовами, що виникають при укладанні, забезпеченні та припиненні кредитних договорів, а також при визнанні їх недійсними, повинен здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки. При вирішенні таких спорів суди мають виходити з положень ст.ст. 41,42, 99 Конституції України , статті 1 Першого протоколу та Конвенції протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також враховувати, що кредитні правовідносини врегульовано, зокрема, главами 52,53,71 Цивільного кодексу України, Законами України: від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки та банківську діяльність»; від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу»; від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня 1991 року №1023-XI «про захист прав споживачів»; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; від 19 червня 2003 року № 979-IV «про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»; від 01 липня 2004 року № 1952- IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» та іншими нормативно-правовими актами. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 24756,47 грн. за кредитним договором № б/н від 01 жовтня 2010 року, яка складається з наступного: 19589,54 грн. - заборгованість за кредитом; 3511,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина, 1155,07 грн. процентна складова, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 247 грн. 56 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved