Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Виклад позиції позивача. На праві приватної спільної часткової власності позивачу [PERSON] належить 17/50 частин житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель , що розташований по вул. Горького,15, в м. Немирів Вінницької області. Дане майно він отримав в дар від [PERSON] 27 грудня 2004 року про що був складений договір дарування . Відповідачеві [PERSON] належить 83/100 частини даного житлового будинку , які він одержав у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . В даний час у позивача виникла необхідність виділити свою частку в натурі, щоб мати можливість вільно розпоряджатись належним нам майном . В звязку із тією обставиною , що відповідач уникає добровільного виділу часток в натурі, щоб мати можливість вільно розпоряджатись належним йому майном, [PERSON] звернувся за вирішенням даного питання до суду . Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 23.02.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Заяв і клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали судді від 23.02.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.03.2018 року. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України) в судові засідання 26.03.2018 року та 01.04.2018 року не з'явився без поважних причин. Відповідно до ч.3ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та в присутності представника позивача адвоката [PERSON], ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Тому, суд зясувавши думку представника позивача [PERSON], вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Процесуальні дії у справі В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача [PERSON], відповідача [PERSON], алише в присутності представника позивача за довіреністю [PERSON] чиї повноваження підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази У судовому засіданні встановлено, що Відповідачеві [PERSON] належить 83/100 частини даного житлового будинку , які він одержав у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . В позивача виникла необхідність виділити свою частку в натурі , щоб мати можливість вільно розпоряджатись належним нам майном . В його фактичному користуванні перебувають наступні приміщення житлового будинку , а саме: 2-4 коридор площею 4.9 кв.м. , 2-5 кімната площею 11.5 кв.м. , 2-6 кімната площею 14.6 кв.м. , з прибудовою (літ.а1) , а саме : 2-1- коридор площею 4.1 кв.м., 2-2-санвузол площею 4.6 кв.м., 2-3 кухня площею 7.8 кв.м., «В» - сарай , «в»- сарай , «Впід»- погріб , «Т» - Туалет , Огорожа №1-2 , загальна площа 17/50 частин 47.5 кв.м. , в тому числі житлова 26.1 кв.м. В фактичному користуванні відповідача перебувають наступні житлові приміщення : 1-1 площею 4.1 кв.м., 1-2 площею 4.6 кв.м., 1-3 площею 7.8 кв.м., 1-4 площею 4.9 кв.м., 1-5 площею 11.5 кв.м . В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2004 року [PERSON] подарувала [PERSON], який прийняв в дар 17/50 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться по вул. Горького,15, в м. Немирів Вінницької області (а.с.9). Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6631932 від 01.03.2005 , сформованого приватним нотаріусом Немирівського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на підставі договору дарування належить 17/50 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться по вул. Горького,15, в м. Немирів Вінницької області (а.с.11-12). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, розташованого за адресою: вул. Горького, 15, м. Немирів, Вінницької області, житловий будинок під літ. А складається з двох частин. До першої частини будинку належить коридор : 2-4 коридор площею 4.9 кв.м. , 2-5 кімната площею 11.5 кв.м. , 2-6 кімната площею 14.6 кв.м. , з прибудовою (літ.а1) , а саме : 2-1- коридор площею 4.1 кв.м., 2-2-санвузол площею 4.6 кв.м., 2-3 кухня площею 7.8 кв.м., «В» - сарай , «в»- сарай , «Впід»- погріб , «Т» - Туалет , Огорожа №1-2 , загальна площа 17/50 частин 47.5 кв.м., в тому числі житлова 26.1 кв.м. (а.с.6-8). Перешкод для пред`явлення позову про про поділ житлового будинку в натурі( виділ частки)судом не встановлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1-3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з ч.1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Висновки суду За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що оскільки позивач є власником 17/50 частин житлового будинку з господарчими будівлями по вул. Горького ,15, в м. Немирів, Вінницької області, оскільки відповідач не бажає добровільного здійснити виділ часток в натурі, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат Судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved