Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за невиконання обовязків у вихованні своєї дитини, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею вісімнадцятирічного віку та призначити [PERSON] піклувальником [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в свідоцтві про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON] 02 серпня 2008 року мати дитини - [PERSON] померла. Батько дитини [PERSON] проживає з співмешканкою [PERSON] в с. Приколотне по вул. Шевченка, буд 50, Великобурлуцького району Харківської області. За місцем проживання характеризується негативно: ніде не працю, зловживає спиртними напоями, вчиняє сімейні сварки, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Відповідач ніякою участі у вихованні та навчанні доньки не бере. Протягом навчання дитини у навчальному закладі, жодного разу не зявлявся, не цікавиться її станом здоровя. З донькою відповідач не спілкується, свідомо відмовляється від утримання і виховання, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Неповнолітня [PERSON] навчаться на комерційній основі денного відділення Харківського автомобільно дорожнього технікуму та проживає разом з братом [PERSON], який фактично опікується сестрою [PERSON] Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню доньки, орган опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації звернувся до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності № 01-58/68 від 11 січня 2016 року, виданої Великобурлуцькою районною державною адміністрацією, позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позбавити батьківських прав відповідачів, а також стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 26 вересня 2016 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Вважала даний позов обґрунтованим і його задоволення буде відповідати інтересам дитини. Прокурор Караченцев Д.Ю. також просив позов задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON], а також стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно і це буде відповідати вимогам закону. Третя особа [PERSON] підтримав позовні вимоги, пояснивши, що неповнолітня [PERSON] на даний час проживає з ним та навчається у Харківському автомобільно дорожньому технікумі на денній формі навчання. Вихованням та утриманням дитини він займається самостійно. Батько неповнолітньої [PERSON] з нею не спілкується, проживає з співмешканкою у смт. Приколотне Великобурлуцького району Харківської області. Мати їхня, [PERSON] померла 02 серпня 2008 року. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання, виховання та навчання своєї неповнолітньої дитини, не бере участі у фізичному, моральному, духовному розвитку доньки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судову повістку отримав особисто 21 жовтня 2016 року (а.с.39), але причин неявки суду не повідомив. Заяв та клопотання від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, \~та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд враховує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~ Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких обставин. Згідно з ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Ухилення є умисною бездіяльністю щодо виконання батьками своїх обовязків щодо дітей. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 117468, виданого 05 липня 2000 року Підсереднянською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області, матірю [PERSON], яка народилась 16 червня 2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 08 (а.с.08), є [PERSON], батьком [PERSON]. [PERSON] померла 02 вересня 2008 року в с. Малахове Великобурлуцького району Харківської області про що в книзі реєстрації смертей 03 вересня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №19, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №188879 (а.с.12). Довідками, наданими Харківським автомобільно дорожнім технікумом підтверджується, що [PERSON] є студенткою Харківського автомобільно дорожнього технікуму, навчаться на комерційній основі денного відділення «Правознавство», 1 курс. Строк навчання становить з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року (а.с.09). [PERSON] проживає разом з братом [PERSON], зареєстровані за адресою: [INFO]. Батько [PERSON] ніякою участі у вихованні, навчанні доньки не бере, протягом навчання [PERSON] у навчальному закладі, батько жодного разу не зявлявся, навчанням та вихованням не цікавиться (а.с.18). З довідки про склад сімї, виданої Підсереднянською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області вбачається, що [PERSON] зареєстрована [INFO], разом з нею зареєстровані брат [PERSON] та батько [PERSON], який фактично за зареєстрованим місцем проживання не проживає (а.с.15). Відповідно до довідки характеристики, виданої Приколотнянською селищною радою Великобурлуцького району Харківської області [PERSON] без реєстрації місця проживання проживає [INFO] зі своєю співмешканкою [PERSON] Крім того, [PERSON] за час мешкання на території Приколотнянської селищної ради до адміністративної відповідальності не притягувався, але неодноразово надходили скарги від сусідів про зловживання спиртними напоями та сімейними сварками. Зарекомендував себе з негативного боку. Вихованням та здоровям доньки не займається, матеріально її не забезпечує. На даний час ніде не працює (а.с.16) Відповідно до акту обстеження житлових умов та місця проживання [PERSON] встановлено, що відповідач зареєстрований [INFO], але фактично за місцем реєстрації не проживає і не виконує свої обовязків по вихованню доньки [PERSON]. Батько проживає в іншій сімї, зловживає спиртними напоями, дитина залишилась без опіки (а.с.19). В своїх поясненнях [PERSON] зазначив, що він зі своєю донькою не проживає більше двох років. Його донька [PERSON] мешкає в м. Харкові з його старшими сином [PERSON]. Зазначив, що його попереджено про можливість позбавлення батьківських прав, на що він дає згоду (а.с.20). Із матеріалів справи вбачається, що батько до дитини не навідується, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання, його не цікавить майбутнє дитини, її наміри продовжити навчання та отримати професію. Згідно висновку Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 08 вересня 2016 року, Великобурлуцька районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.05). Представник органу опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] в суді підтримала даний висновок, оскільки батько ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). В судовому засіданні встановлено, що дитиною фактично опікується її брат [PERSON] Також встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, до доньки не навідується, не цікавиться її долею, участі у вихованні та утриманні не приймає, матеріально та морально не підтримує. Мати дитини [PERSON] померла 02 серпня 2008 року. Об'єктивних причин з яких [PERSON] не виконував покладені на нього батьківські обов'язки судом не встановлено. Таким чином, суд вважає доведеним те, що відповідач [PERSON] умисно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утримання дитини, а саме: ухиляються від виконання обов'язків щодо піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, щодо забезпечення здобуття дитиною освіти, готування її до самостійного життя, щодо поваги до дитини. [PERSON] свідомо, умисно нехтує покладеними на нього батьківськими обов'язками тому має бути позбавлений батьківських прав, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми, саме рішення суду про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дитини. В частині встановлення піклування над неповнолітньою дитиною, суд вважає за необхідне також задовольнити ці вимоги, виходячи з наступного. Статтею 59 Цивільного кодексу України\~встановлено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч.4\~ст.60 Цивільного кодексу України\~суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як передбачено у\~ст.244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 3475063 Великобурлуцького малого комунального підприємства технічної інвентаризації [PERSON] та [PERSON] мають на праві приватної спільної сумісної власності житловий будинок за адресою: вул. Молодіжна, буд.14, с. Малахове Великобурлуцького району Харківської області (а.с.25). [PERSON] фактично проживає в [INFO], з ним проживає його сестра [PERSON] [PERSON] працює охоронником в ТОВ «Восторг», що підтверджується довідкою від 20 вересня 2016 року вих. № 196 (а.с.22). Останній має добрий стан здоровя, відповідно до висновку про стан здоровя заявника (а.с.23), до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не по погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.24). Дослідженими судом доказами встановлено, що [PERSON], який являється дитині рідним братом, виявив намір та відповідно до п.3 ст.60 ЦК України, має бажання встановити піклування над сестрою. Так, за вказаним поданням Великобурлуцької РДА було вирішено за доцільне призначити піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO] [PERSON] (а.с.06-07). Також встановлено, що піклування над неповнолітньою [PERSON] саме рідним братом буде лише на користь та в інтересах рідної сестри. Вимоги позивача в частині стягнення аліментів з [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідачі зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що [PERSON] на даний час є працездатною людиною. Дитина, зважаючи на її вік, є неповнолітньою особою, має незадовільне матеріальне становище, знаходиться на утриманні рідного брата. При винесенні рішення суд враховує обставини, вказані в ст.182 СК України і визначає їх розмір, відповідно до вимог ст.183 СК України. Суд вважає, що визначення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. В іншому випадку будуть порушені права відповідача, оскільки [PERSON] на даний час ніде не працює, а тому постійних доходів не має. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути 551 грн. 20 коп. + 551 грн. 20 коп. = 1020 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави, оскільки по справі до даної особи були заявлені дві вимоги. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial