Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

В жовтні 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 червня 1997 року у відділі РАГС Чернівецького міськвиконкому за актовим записом № 736, шлюб у неї перший, у відповідача третій. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, однак проживають разом в одній квартирі. Причиною розпаду сім'ї було те, що у них різні характери та погляди на життя, на ґрунті чого між ними часто виникали сварки та різного роду непорозуміння, що негативно впливало на їх стосунки. Два роки тому вона зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, але згодом примирились, оскільки чоловік пообіцяв змінити своє ставлення до сім'ї, однак належних висновків для себе не зробив і продовжує поводитись як раніше. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Ухвалою суду від 14 листопада 2013 року справу розглядом відкладено на три місяці і цей строк надано сторонам для примирення. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що фактично подружні стосунки і ведення спільного господарства припинені з відповідачем рік назад, оскільки він повністю залежить від думки своєї матері, робить все, що вона говорить йому і ніякої участі в матеріальному утриманні сім'ї, вихованні сина не приймає. За час, наданий їм судом для примирення, вони не примирились і примирення неможливе, так як поведінка відповідача не змінилась, вона вже перейшла проживати до своєї матері і ніяких спроб для примирення відповідач не робив, слухає лише свою матір, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що вважає, що їх сім'я не розпалась і її можливо зберегти, оскільки позивачка знаходить спільну мову з його матір'ю і вони нормально можуть продовжувати спільне проживання, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони протягом року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а з лютого 2014 року проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сім'ї сторін є різні характери та погляди на життя, на ґрунті чого між ними часто виникали сварки та різного роду непорозуміння, що негативно впливало на їх стосунки, поведінка відповідача залежить від його матері, яка має на нього беззаперечний вплив, він не приймає участі в матеріальному утриманні своєї сім'ї, вихованні сина. Два роки тому позивачка зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, але згодом примирились, оскільки відповідач пообіцяв змінити своє ставлення до сім'ї, однак належних висновків для себе не зробив і продовжує поводитись як раніше. За час, наданий судом для примирення, сторони не примирились, оскільки відповідач не робив для цього ніяких спроб, і на примирення позивачка не згідна, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved