Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Миколаївське відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» з [PERSON], 06 грудня 2007 року було укладено кредитний договір № 1096. Згідно з п. 1.1. кредитного договору, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 100 000,00 ( сто тисяч ) гривень, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 16 % річних з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 05.12.2017 року. У п. 4.1.1. кредитного договору зазначено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,04 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між позивачем та [PERSON] Мойсеєвною, 06.12.2007 року був укладений договір іпотеки, посвідчений 06.12.2007 року державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 3265, згідно якого банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 32, загальною площею 66,23 кв. м., житловою площею 59,22 кв. м., веранда; гараж; літня кухня; гараж; сарай; господарчий блок; котельня; огорожа; хвіртка; ворота по вулиці Крупської в селищі міського типу Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, які розташовані на земельній ділянці площею 2\~687 кв.м.. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної особистої власності, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Миколаївської селищної ради, Миколаївського району, Одеської області та зареєстрованого в ДП Миколаївське РБТІ в реєстрову книгу № 2, номер запису 532, реєстраційний номер 20967146, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16599789 від 09.11.2007 року виданого ДП Миколаївське РБТІ. 21.10.2014 року Миколаївським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги банку задоволено та стягнуто солідарно із [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 202\~240,89 гривень. У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 29.07.2015 року складає 306\~532,60 гривень з яких: - прострочений основний борг по кредиту 96\~651,80 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом - 95\~826,85 грн.; - пеня за прострочений основний борг по кредиту - 58\~061,34 грн.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом 55\~992,61 грн.; - сума інфляційних втрат від прострочених сум по кредиту 28\~330,66 грн.; - сума інфляційних втрат від прострочених відсотків по кредиту 19\~118,20 грн.; - 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом 6\~520,65 грн.. Банк надіслав [PERSON], [PERSON] Мойсеєвні вимоги про звільнення житлового приміщення ( квартири ) та зняття з реєстрації, що підтверджується копіями доданих до позову вимог № 28/01 3/1096/14678 і № 28/01 3/1096/14679 відповідно від 29.07.2015 року в яких зазначено про необхідність звільнення іпотечного майна іпотекодавцем та іншими особами, які зареєстровані та мешкають у ньому. У зв'язку із виниклою ситуацією банк змушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження в порядку ст. 41 ЗУ «Про іпотеку». 17.11.2015 року до Миколаївського районного суду Одеської області від відповідачки по справі [PERSON] Мойсеєвни надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсним договору іпотеки. В якому [PERSON] просить суд визнати Договір іпотеки від 06 грудня 2007 року, що посвідчений державним нотаріусом Ананьївської державної нотаріальної контори [PERSON], укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Миколаївським відділенням № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» [PERSON] і [PERSON] Мойсеєвною недійсним із моменту підписання та скасувати його реєстрацію, оскільки даний договір [PERSON] з Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Миколаївським відділенням № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» [PERSON] не укладала. Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» за зустрічним позовом відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. В задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити. Відповідачка [PERSON] за зустрічним позовом позивач в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи суд рахує була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник відповідачки по справі [PERSON] та позивачки по зустрічному позову [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. В своїй заяві вона просить в позовних вимогах банку відмовити, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи суд рахує була повідомлена своєчасно та належним чином. Третя особа, представник Миколаївського районного сектору Головного управління ДМСУ в Одеській області в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в її відсутність. Третя особа, за зустрічною позовною заявою, представник Ананьївської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідившинаявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також вивчивши зустрічну позовну заяву [PERSON] та додані до неї докази, дійшов висновку, що в позовних вимогах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» слід відмовити, а також і відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви відповідачки [PERSON] з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Миколаївське відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» з [PERSON], 06 грудня 2007 року було укладено кредитний договір № 1096 ( а.с. 21-23). У якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між позивачем та [PERSON] Мойсеєвною, 06.12.2007 року був укладений договір іпотеки, посвідчений 06.12.2007 року державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 3265, згідно якого банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 32, загальною площею 66,23 кв. м., житловою площею 59,22 кв. м., веранда; гараж; літня кухня; гараж; сарай; господарчий блок; котельня; огорожа; хвіртка; ворота по вулиці Крупської в селищі міського типу Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, які розташовані на земельній ділянці площею 2\~687 кв.м. (а.с. 17-19). У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 29.07.2015 року складає 306\~532,60 гривень, розрахунки заборгованості ( а.с. 10-16). 17.11.2015 року до суду надійшла зустрічна позовна [PERSON] Мойсеєвни про визнання недійсним договору іпотеки, яка ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 17.12.2015 року обєднана в одне провадження з первісним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України». Миколаївським районним судом Одеської області по цивільній справі № 508/880/15 ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON], третя особа: Миколаївський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку та зустрічна позовна заява [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа: Ананьївська районна державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору іпотеки було направлено запит до Ананьївської районної державної нотаріальної контори про те, чи дійсно укладався в місті Ананьїв, Одеської області договір іпотеки між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Миколаївським відділенням № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» [PERSON] та [PERSON] від 06 грудня 2007 року, який зареєстрований в реєстрі за № 3265 та чи зареєстровано у реєстрі № 56 заборону на відчуження зазначеного у договорі іпотеки житлового будинку № 32 по вулиці Крупська в селищі міського типу Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області. Згідно відповіді від 11 січня 2016 року № 6/01 16 виданої завідувачем Ананьївської районної державної нотаріальної контори [PERSON], договір іпотеки від 06 грудня 2007 року за реєстровим № 3265 між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Миколаївським відділенням № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» [PERSON] та [PERSON] не укладався. Заборона на відчуження житлового будинку, який знаходиться за адресою: смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, вулиця Крупська, буд. 32, належного [PERSON] Мойсеєвні, 06 грудня 2007 року за реєстровим № 56 не укладався ( а.с. 109). Таким чином, суд вважає, що немає підстав у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] Мойсеєвни, [PERSON], третя особа: Миколаївський районний сектор Головного управління ДМСУ в Одеській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, оскільки договір іпотеки не укладався між сторонами. Суд вважає, що ПАТ «Державний ощадний банк України» має повне право звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 грудня 2007 року № 1096 укладеним між позивачем та відповідачкою [PERSON]. Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON] то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Позивачка за зустрічною позовною заявою [PERSON] просить визнати недійсним договір іпотеки укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Миколаївським відділенням № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» [PERSON] та [PERSON] від 06 грудня 2007 року, який зареєстрований в реєстрі за № 3265 та скасувати його реєстрацію, а також стягнути судові витрати 1000 гривень послуги адвоката та 487,20 гривень судовий збір. Порядок визнання договорів недійсними передбачений статтями 203 та 215 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтями 203 ЦК України передбачає, що: 1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2.Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6.Правочин, що вчиняється батьками ( усиновлювачами ), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Договір є укладеним, відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, якщо у належній формі сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержання письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). Частина 3 статті 215 ЦК України передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин ). У п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. В звязку з тим, що договір іпотеки між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Миколаївським відділенням № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» [PERSON] та [PERSON] від 06 грудня 2007 року, який зареєстрований в реєстрі за № 3265 не укладався, а тому і не можу бути визнаний недійсним так само як і скасовуватись його реєстрація. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторонам відмовлено в задоволенні позовних вимог то і не підлягають стягненню і судові витрати як за первісним так і за зустрічним позовами.

Outcome: dismissed