Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вищезазначеною позовною заявою. Вказував, що [INFO] року померла його тітка [PERSON], а він являється спадкоємцем за заповітом. Посилаючись на те, що постановою нотаріуса йому відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки пропустив встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] строком на три місяці. В судове засідання учасники справи не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. Представник позивача та позивач звернулись до суду із заявою, в якій просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу без їх участі на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 11), яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] що стверджується копією довідки Фурсівької сільської ради від 01.12.2017 року №01-33-1172. На день смерті їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала земельна ділянка площею 0,5781 га, яка розташована на території Трушківської сільської ради Білоцерківського району та квартира [ADDRESS] Позивач являється спадкоємцем за заповітом, згідно якого [PERSON] залишила все належне їй майно на ім'я [PERSON] (а.с. 17), який звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав на майно, яке належало його тітці, однак постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області від 15.12.2017 року №3934/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постанова нотаріуса мотивована посиланнями на пропуск заявником встановленого ч. 1 ст. 1272 ЦК України шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, при цьому спадкова справа до майна померлої не відкривалась, на день смерті ніхто не був зареєстрований разом з померлою, заповіт внесений до Спадкового реєстру, тому є чинним. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦПК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно роз'яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач надав виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 11433 та №12244, з яких вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні та був прооперований. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, тобто заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved