Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

В жовтні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 24 грудня 2007 року позивач уклав з [PERSON] кредит-ний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит в розмірі 7146 дола-рів США 74 центів. [PERSON] зобов'язався щомісячно до 23 грудня 2011 року повер-тати кредит по частинам, сплачувати проценти та комісію за користування ним. Відпо-відач зобов'язався виконувати ці грошові зобов'язання шляхом щомісячної сплати грошо-вих коштів в розмірі 221 долара США 15 центів. У випадку несвоєчасного виконання грошових зобов'язань він зобов'язався сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простро-ченого боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 250 гривень і 5% від суми позову. [PERSON] не виконав кредитний договір належним чином. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 850 доларів США 20 центів, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 93 доларів США 29 центів, борг по сплаті комісії за користування кредитом в розмірі 42 доларів США 88 центів, пеня в розмірі 2016 дола-рів США 91 центу та штраф в розмірі 161 долара США 78 центів. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 3165 доларів США 6 центів, що еквівалентно грошо-вим коштам в розмірі 68112 гривень 11 копійок. Відповідач ухиляється від добровільної сплати цих грошових коштів. З огляду на це позивач просить суд стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором в розмірі 68112 гривень 11 копійок. У судовому засіданні представник позивача Брага Н.В. підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтуван-ня своїх заперечень він посилається на те, що позивач не мав права надавати кредит в іно-земній валюті. Крім того, ПАТ КБ «Приватбанк» не повідомив позивача про зміну розміру відсотків за користування кредитом. Тому [PERSON] просить суд відмовити у задо-воленні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 24 грудня 2007 року сторони уклали кредитний договір №К2НСА 800000251 (а.с.7-9), за яким ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит в розмірі 7146 доларів США 74 центів. [PERSON] зобов'язався щомісячно до 23 грудня 2011 року повертати кредит по частинам, сплачувати проценти та комісію за користування ним. Відповідач зобов'язався виконувати ці грошові зобов'язання шляхом щомісячної сплати грошових коштів в розмірі 221 долара США 15 центів. У випадку несвоєчасного виконан-ня грошових зобов'язань він зобов'язався сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми про-строченого боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 250 гривень і 5% від суми позову. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'я-зується повернути банку або іншій фінансовій установі (кредитодавцю) грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених кредитним догово-ром. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання позичальник пови-нен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у випадку пред'явлення позо-ву про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, визначеним Національним банком України на день ухвалення рішення. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач належним чином виконав кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 850 доларів США 20 центів, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 93 доларів США 29 центів, борг по сплаті комісії за користування кредитом в розмірі 42 доларів США 88 центів та пеня в розмірі 2016 доларів США 91 центу. Ці об-ставини підтверджуються письмовим розрахунком, приєднаним до позову (а.с.3-5). Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч.3 ст.551 цього ж Кодексу розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обста-вин, які мають істотне значення. Встановлено, що розмір пені більше, ніж вдвічі перевищує розмір боргу по повер-ненню кредиту. Стягнення пені в такому надмірному розмірі не відповідає засадам добро-совісності, розумності та справедливості. З огляду на це суд вважає, що розмір пені належить зменшити до 850 доларів США 20 центів. У зв'язку з вжиттям цього заходу загальний розмір боргу за кредитним договором становить 1836 доларів США 57 центів, що станом на день ухвалення рішення суду екві-валентно 46153 гривням (850,2 + 93,29 + 42,88 + 850,20) х 25,13). Відповідно до абз.2 ч.1 ст.3607 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими суда-ми загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як роз'яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3-5), вбачається, що у зв'язку з невиконанням кредитного договору у відповідача виник штраф в розмірі 161 долара США 78 центів (11,62 + 150,16). Однак за це ж порушення до [PERSON] вже застосована пеня. З огляду на це суд вважає, що підстави для включення штрафу в розмір боргу за кре-дитним договором відсутні. Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стяг-нути борг за кредитним договором в розмірі 46153 гривень. В матеріалах цивільної справи міститься копія банківської ліцензії №22 від 29 липня 2009 року (а.с.58), копія дозволу №22-3 від 21 вересня 2009 року (а.с.59) та копія додатку до цього дозволу (а.с.60-61), з яких вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» мав право на-давати кредит в іноземній валюті. Крім того, копією листа №20.1.3.2/6-3241006 від 5 вересня 2008 року(а.с.62-62) підтверджується те, що позивач завчасно повідомив [PERSON] про зміну розміру процентів за користування кредитом. З огляду на це суд критично оцінює доводи відповідача та вважає, що вони не відпо-відають дійсності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1218 гри-вень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №ВО1S1B0YGN від 1 жовтня 2015 року (а.с.15). Пред'явлений ним позов задоволений на 67,76% (46153 : 68112,11 * 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 825 гривень 32 копійок (1218:100% х 67,76%).

Outcome: partial