Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 жовтня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. На даний час сім'я розпалася, вони припинили подружні стосунки та проживають окремо. За час шлюбу з відповідачкою вони набули майно, а саме заощадження в розмірі 50 000 грн., які їм подарували гості на весіллі. Відповідачка ухиляється від добровільного поділу даного спільного сумісного майна подружжя, а тому він вимушений звернутися до суду для поділу майна в судовому порядку. Позивач просив ухвалити судове рішення, яким поділити майно, набуте з відповідачем за час шлюбу, виділивши йому у власність 25 000 грн., решту грошей в сумі 25 000 грн., залишити відповідачці. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Відповідач судовому засіданні позов не визнає, оскільки подаровані на весіллі гроші в розмірі 29 700 грн. майже усі витрачені. Так було витрачено кошти на одяг для вагітних, на оплату квартири, яку винаймали в м. Києві, на її лікування під час вагітності та на лікування спільного сина [PERSON], наголосила, що вони фактично проживали на згадані кошти. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 жовтня 2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб. На даний час сім'я розпалася, вони припинили подружні стосунки та проживають окремо. За час шлюбу з відповідачкою вони набули майно. Від спільного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом також встановлено, що на даний час сторони фактично припинили подружні відносини, проживають окремо, домовленості між ними щодо поділу спільного майна подружжя не досягнуто. Вказані обставини визнаються сторонами та підтверджуються: копією паспорта позивачки, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до договору оренди квартири [ADDRESS], сторони протягом 6 місяців винаймали квартиру та платили орендну плату в сумі 2 500 грн., сплативши за весь період 15 000 грн. Відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2013 року з відповідача стягуються аліменти на малолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 22 липня 2013 і до його повноліття. Відповідно до довідки № 106 від 24.01.2014 року виданої відділом ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області у відповідача існує заборгованість з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року по сплаті аліментів. Відповідно до наявних у справі товарних чеків відповідачка витрачала кошти на придбання ліків під час вагітності та на дитину. Відповідно до виписки із медичної карти відповідачки вона потребувала лікування під час вагітності. Також відповідно до виписки із медичної карти Давид потребував лікування після народження. Крім того з початку спільного проживання сторони іншого доходу не отримували. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.. Судом також встановлено, що в березні 2013 року сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, домовленості між ними щодо поділу спільного майна подружжя не досягнуто. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач на підтвердження своїх доводів доказів не надав, не були такі докази здобуті і судом. Відповідачкою було надано суду та підтверджено доказами витрату спільних коштів на оплату квартири, яку винаймали в м. Києві, на її лікування під час вагітності та на лікування спільного сина [PERSON].

Outcome: dismissed