overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області 8 червня 2002 року, актовий запис за № 26. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач до суду не з'явився, однак належним чином повідомлявся про слухання справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, проте про причини своєї неявки не повідомляв. Суд рахує за можливе слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 червня 2002 року. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з осені 2013 року спільно не проживають. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області 1 вересня 2007 року, актовий запис за № 14. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач до суду не з'явився, однак належним чином повідомлявся про слухання справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, проте про причини своєї неявки не повідомляв. Суд рахує за можливе слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 2007 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з вересня 2013 року спільно не проживають. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам, а тому відсутні на думку суду , підстави для надання терміну для примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Згароцькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 10 лютого 2007 року, актовий запис за № 01. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, визнаючи позовні вимоги. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд важає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2007 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, протягом тривалого часу спільно не проживають. Ухвалою суду від 27 листопада 2013 року сторонам надавався термін для примирення, однак як вбачається із пояснень позивачки, примирення не досягли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Зяньковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 26 жовтня 1986 року, актовий запис за № 7. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1986 року. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з 2010 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року сторонам надавався термін для примирення на чотири місяці, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Красилівським райвідділом ЗАГС 10 липня 1991 року, актовий запис за № 91. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1991 року. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з березня 2014 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 1 жовтня 2014 року сторонам надавався термін для примирення на три місяці, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, уточнивши яку, остаточно просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 2006 року перебуває з відповідачем у цивільному шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. В звязку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просила стягувати на її користь аліменти на неповнолітнього сина до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій зменшені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги. (а.с. 5, 6, 7). Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Оскільки відповідач є працездатним та не надав доказів про наявність у нього непрацездатних утриманців, суд вважає за можливе стягувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В вересні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, уточнивши яку, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 25.02.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В звязку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просила стягувати на її користь аліменти на неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, в своїй заяві позов визнав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач, який є батьком [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і не бере участі в її вихованні. (а.с. 9,10,11). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На думку суду, стягнення з відповідача аліментів у зазначеному позивачем розмірі буде відповідати вимогам ст. 184 Сімейного кодексу України та інтересам дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання народилися діти: син [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, просить суд стягувати аліменти в розмірі по 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що матеріальне становище не дозволяє виплачувати аліменти в розмірі, який зазначає позивачка. Вважає за можливе стягувати аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO], при цьому батьком дітей згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтв про народження є відповідач. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, проте інших утриманців немає, стан здоров»я його нормальний. За таких обставин, суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно до настання ними повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

В вересні 2014 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, просить суд стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], при цьому батьком дитини згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серій [NUMBER] є відповідач. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, проте інших утриманців немає, працює, стан здоров»я його нормальний. За таких обставин суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх заробітків (доходу) щомісячно до настання її повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий збір в силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В вересні 2014 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові позивачка вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] однак з серпня 2014 року вони проживають окремо. Також вона вказує, що на даний час в Уманському міськрайонному суді Черкаської області подана заява про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Так як, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, то вона змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Позивачка [PERSON] будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлена, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача- [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.09.2014 року до повноліття дитини. Відповідач [PERSON], будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений, в судове засідання не з'явився. Попередньо надав заяву, в якій просить суд справу слухати в його відсутність. Також в заяві вказано, що він позов визнає та просить його задоволити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.9). Син [PERSON], [INFO], проживає разом з матір' ю [PERSON],[INFO], по [ADDRESS] (довідка про склад сім'ї - а.с.10). Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved