Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Виконуюча обовязки головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній з 1989 року страждає на шизофренію. Є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2013 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2014 року опікуном призначено дружину [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] психічно хворий з 1987 року. Багаторазово лікувався стаціонарно. Остання виписка 17.05.2016 року. 28.10.2016 року [PERSON] оглянутий дільничним лікарем-психіатром, за результатами огляду психічний стан [PERSON] кваліфіковано як загострення хронічного психічного розладу. Крім того, [PERSON] був оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який підтвердив загострення хронічного психічного розладу, а також високу вірогідність здійснення суспільно-небезпечного діяння, у звязку з чим госпіталізований у примусовому порядку. 28.10.2016 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду [PERSON] був у ясній свідомості, орієнтований всесторонньо вірно. Контакт формальний, мова прискорена, не завжди говорить по суті. У бесіді дистанції не дотримує, поводиться розбещено. Зі слів [PERSON] відомо, що в нього порушився сон, не спить, не їсть, має поганий настрій, агресивно себе поводить по відношенню до дружини. Придуркуватий. Дратівливий, афективно заряджений відносно дружини. Оформлених маячних ідей не висловлює. Психічно хворим себе не вважає. Критики до хвороби і поведінки не має. У звязку з погіршенням психічного стану, а також агресивну поведінку відносно опікуна, примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував. Прокурор і законний представник заяву підтримали та просили суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особу, відносно якої ставить питання про примусову госпіталізацію, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.10.2016 року [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у виді шизофренії, параноїдної форми, з безперервним типом перебігу, галюцинаторний синдром з агресивним відношенням до дружини. За психічним станом являє небезпеку для оточуючих. Госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] являє потенційну небезпеку для оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved