Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

В грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхової виплати. Позивач у зазначеному позові просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] суму страхової виплати за договором добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордоном від 27.03.2018 року у розмірі 335 876,00 грн та витрати на оплату судового збору в розмірі 3 358, 77 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.03.2018 року між сином позивача [PERSON] та АТ «СГ «ТАС» було укладено договір добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордоном. З 18.04.2018 р. 16.20год. до [INFO] 14.20 год. [PERSON] було госпіталізовано до Клініки анестезіології, реанімації та інтенсивної медицини, 2-го лікарського факультету Карлова університету та Факультетської лікарні в Мотолі, Чехія. [INFO] [PERSON] , перебуваючи за кордоном, а саме в Чехії, помер. Рахунок за медичні послуги, які були надані померлому Факультетською лікарнею в Мотолі в Увалі, були виставлені матері померлого [PERSON] і сума його складала 254 450, 00 чеських крон. 26.04.2018 року тіло померлого [PERSON] було репатрійовано з Чехії в Україну. Витрати по репатріації тіла склали 19 931, 00 чеських крон. Як вказує позивач в пред`явленому позові, відповідно до договору добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордоном подія, яка сталася з застрахованою особою [PERSON] є страховим випадком і АТ «СГ «ТАС» зобов`язане здійснити страхову виплату позивачу в розмірі 274 431,00 чеських крон, з яких 254450, 00 чеських крон - медичні витрати та 19 981, 00 чеських крон - витрати по репатріації тіла померлого до України, що в гривневому еквіваленті на день подання позову страхова виплата складає 335 876, 00 грн., яку вона-позивач просить стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2018 року, яка залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 лютого 2019 року, матеріали вказаної позовної заяви на підставі ст. 31 ЦПК України, передані на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2019р. вказана цивільна справа передана для розгляду судді П`ятничук І.В. 25.02.2019 р. ухвалою суду відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 10.04.2019р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву, зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на те, що подія, яка трапилася належить до виключень із страхових випадків, [PERSON] порушив умови страхування, [PERSON] не є вигодонабувачем та не надала документи на підтвердження права отримання страхового відшкодування, що на думку відповідача є підставою для відмови у позові.( а.с. 80-85). 05.09.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. При цьому зазначає, що спадкова справа по померлому [PERSON] не відкривалась. Матір померлого та його повнолітні діти у спадкові права не вступали і свідоцтво про право власності не отримували. 25.10.2019р. ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача адвоката Коцюби Н.Я. про призначення по справі судово-медичної експертизи. 13.04.2020р. ухвалою суду провадження у справі поновлене, оскільки матеріали справи були повернуті до суду без виконання. 24.06.2020 ухвалу суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлена належним чином, у своїй заяві просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав необґрунтованості та безпідставності позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 27.03.2018р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордон №TL6-397714 згідно якого: строк дії договору з 27.03.2018 по 26.03.2019; застрахована особа [PERSON] , [INFO] ; франшиза 150 Євро; програма страхування «Light»; страхова сума 30 000 Євро. 17.04.2018р. о 21 год 12 хв. [PERSON] звернувся за медичною допомогою у відділення невідкладної медичної допомоги Факультетської клініки в Мотолі в Чехії де проведено його амбулаторне обстеження. Встановлена наступна історія хвороби [PERSON] : приблизно 3 дні поспіль вживав алкоголь, із самого ранку блює, висновок: септичний шок при двосторонній розширеній пневмонії, стан після 3-денного зловживання алкоголем, перитонізм при декомпенсації цукрового діабету - безпосереднє виявлення (досі не лікований, хворий не знав про нього). Після амбулаторного обстеження [PERSON] переведено до легеневого відділення інтенсивної терапії у зв`язку з відсутністю вільних місць. 18.04.2018р. о 00 год 05 хв. [PERSON] прийнятий пневмологічним відділенням Факультетської клініки в Мотолі, де встановлено, що хворобі [PERSON] передувало 3-денне зловживання алкоголем. З 18.04.2018 р. 16.20 год. до 20.04.2018р. 14.20 год [PERSON] був госпіталізований до Клініки анестезіології, реанімації та інтенсивної медицини, 2-го лікарського факультету Карлова університету та Факультетської лікарні в Мотолі, Чехія. [INFO] [PERSON] , перебуваючи у вказаній лікарні, помер. 03.07.2018р. адвокат Гнатюк Н.В. в інтересах позивача направила відповідачу адвокатський запит, яким просила надати матеріали страхової справи відносно [PERSON] 09.07.2018р. відповідач відмовив адвокату Гнатюк Н.В. у наданні запитуваних документів, оскільки запитувана інформація містить таємницю страхування, та доказів що [PERSON] є родичем померлого відповідачу надано не було. Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката про надання інформації та копій документів та не містить майнової вимоги, в т.ч. про виплату страхового відшкодування. Таким чином, посилання представника позивача на те, що у відповідь на адвокатський запит відповідач неправомірно відмовив у здійсненні страхової виплати є помилковими. Направлення відповідачем адвокатського запиту від 25.07.2018р. позивачем не доведено, а його отримання відповідачем заперечується. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, страхувальник зобов`язаний, зокрема, повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний виконувати інші обов`язки встановлені договором страхування. Згідно п.2.6.1 частини 2 договору «Загальні умови страхування»: «У разі настання страхового випадку Страхувальник/Застрахована особа або особа, що представляє її інтереси перед тим, як звернутися по допомогу до відповідного медичного закладу чи лікаря, зобов`язаний негайно, в будь-який час доби, але не пізніше 24 годин з моменту настання події звернутись в цілодобовий сервісний центр асистансу страховика (страховика) за телефоном, вказаними у договорі». Згідно п.2.2.1.1 частини 2 договору «Загальні умови страхування»: «Перелік страхових випадків: звернення застрахованої особи/її представника через асистанс або самостійно, у випадках прямо визначених цим договором за медичною допомогою до медичного закладу». На підставі вищевикладеного, згідно умов страхування страхувальник із настанням згаданої події мав невідкладно повідомити про це страховика, або Асистанс - організацію, що здійснює страхове супроводження у країні перебування страхувальника. Крім того, у даному випадку страхувальник мав узгодити із страховиком або асистансом всі дії, пов`язані з лікуванням та отриманням інших послуг у разі настання страхового випадку. 17.04.2018р. о 21 год 12 хв. [PERSON] звернувся за медичною допомогою у відділення невідкладної медичної допомоги Факультетської клініки в Мотолі в Чехії про що не повідомив ні відповідача, ні асистанс страховика. Запис про перебування [PERSON] у Факультетській клініці в Мотолі від 17.04.2018р. свідчить про те, що стан самопочуття [PERSON] дозволяв йому, принаймні 17.04.2018р. виконати умови договору страхування і повідомити телефоном місцеву супроводжуючу організацію - Асистанс, зазначену у додатку до страхового полісу, про свій стан здоров`я і отримати рекомендації щодо подальших дій і звернення до відповідних медичних установ, які співпрацюють із страховиком і узгодити усі подальші дії щодо отримання медичних послуг і їх оплату. Таким чином, у даному випадку немає підстав вважати, що захворювання страхувальника могло бути перешкодою звернення його до Асистансу, при первинному виявленні вказаних симптомів зранку 17.04.2018р. і початку медикаментозного лікування 17.04.2018р. о 21 год 12 хв., на виконання пунктів 1.7.3.2, 2.6.1 умов страхування. За умовами пункту 2.6.1. умов страхування страхувальник зобов`язаний протягом 24 годин з моменту настання страхового випадку повідомити страховика або Асистанс про настання страхового випадку; відповідно до положення пункту 1.7.3.2 умов страхування страхувальник зобов`язаний погоджувати всі дії, пов`язані з лікуванням та отриманням інших послуг у разі страхового випадку. Згідно умовами полісу страховик відшкодовує вартість медичних та інших послуг, передбачених мовами страхування, за умови погодження страховиком або Асистансом факту звернення страхувальника до медичного закладу або спеціалізованої особи. Неповідомлення без поважної причини страхувальником страховика, чи Асистанс, про страхову подію і неузгодження усіх подальших дій із отримання страхувальником медичних послуг, унеможливило оперативно узгоджувати із спеціалістами страховика надані медичні послуги; окрім того, лікування страхувальника здійснювалось у приватній медичній установі за його вибором, що зумовило порушення законних інтересів відповідача щодо оперативного контролю наданих медичних послуг і їх вартості. Частиною 2 статті 991 ЦК України встановлено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Пунктом 1.6.1.5 частини 2 договору «Загальні умови страхування» визначено, що страховик звільняється від виплати страхового відшкодування у випадку невиконання страхувальником/застрахованою особою своїх обов`язків за договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звільняється від виплати страхового відшкодування за вказаним страховим випадком на підставі пункту 1.6.1.5 частини 2 договору «Загальні умови страхування», у зв`язку із невиконанням страхувальником своїх обов`язків, визначених договором страхування, що свідчить про відсутність підстав для задоволення даного позову. Згідно п.2.5.1.12 частини 2 договору «Загальні умови страхування»: «Не підлягають оплаті витрати: пов`язані із раптовою хворобою або нещасним випадком, що стались внаслідок або під час перебування в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або вживання не прописаних лікарем ліків, самолікування». Запис про перебування [PERSON] у Факультетській клініці в Мотолі від 17.04.2018р. о 21.12 звернувся за амбулаторним обстеженням у відділенні невідкладної медичної допомоги Факультетської клініки в Мотолі, при цьому [PERSON] повідомив лікарів, що погіршенню стану здоров`я передувало «3-денне зловживання алкоголем, сьогодні із самого ранку блює, жодного лікування не проходив». З урахуванням вищевикладеного, відсутні підстави для визнання зазначеної події страховим випадком, яка настала під час існування обставин повідомлених [PERSON] при зверненні за медичною допомогою. Оскільки даний випадок також належить до виключень із страхових випадків, тому обов`язок відповідача здійснити страхову виплату не настав. Згідно ст. 990 ЦК України, ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору страхування. За змістом статті 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Таким породженням прав є укладання договору на користь третьої особи. Згідно із частиною другою статті 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. Особливість правового стану вигодонабувача (третьої особи, на користь якої укладено договір страхування) полягає в тому, що йому належить право вимагати від страховика виконання обов`язків за укладеним договором. Договором добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордоном визначено в п.1.2.4 частини 2 договору визначено, що вигодонабувач - застрахована особа або у випадку смерті застрахованої особи - її спадкоємець (спадкоємці) згідно з чинним законодавством України. Згідно свідоцтва про смерть постійне місце проживання [PERSON] є місто Теребовля Тернопільської області, що спростовує посилання позивача про те, що померлий проживав з матір`ю. У відповіді на відзив представник позивача повідомляє, що позивач [PERSON] відмовилася від отримання спадщини після смерті свого сина [PERSON] , що доводить відсутність у позивача права вигодонабувача та відсутність права на отримання страхове відшкодування. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідач звільняється від виплати страхового відшкодування у зв`язку із невиконанням страхувальником своїх обов`язків визначених договором страхування, а також у зв`язку з відсутністю підстав для визнання зазначеної події страховим випадком, яка настала під час існування обставин повідомлених [PERSON] при зверненні за медичною допомогою. Крім того не заперечується позивачем, що позивач відмовилася від отримання спадщини після смерті свого сина [PERSON] та не надала платіжних документів на підтвердження оплати понесених витрат, що свідчить про відсутність права на отримання страхового відшкодування за умовами пункту 1.2.4 частини 2 договору страхування. У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору. З огляду на вищенаведене та на підставі до ст.ст. 979, 989, 990, 991 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування»,

Outcome: dismissed