Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився вдруге , про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно ч.3 ст. 74 та ч.2 ст. 76 ЦПК України а.с. 33-34 , 35-36 , 32 , причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача вказуючи , що з відповідачем вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня1998 року , і шлюб розірвали 12.06.2008 року на підставі рішення суду . Від даного шлюбу мають дітей сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та на її утриманні , а добровільно утримання відповідач на сина не надає , а тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом . Просить суд стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з його всіх видів заробітку /доходу/ , але не менше 30 відсотків від встановленого законом мінімального розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини відповідного віку , на її користь . Позивач свої позовні вимоги підтримує , справу просить суд розглянути в її відсутність , та враховуючи , що відповідач таким чином порушує її і дитини права та інтереси , просить суд постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , заява а.с. 41 . Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . У відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України ,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи , позивач не заперечує проти такого вирішення справи та з врахуванням розумного терміну розгляду справи і ст.3 ЦПК України , захисту прав дитини , суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1998 року і згідно рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2008 року шлюб розірвано а.с. 38-40 , і згідно копії свідоцтва про народження мають від шлюбу дітей сина [PERSON] , [INFO] , і відповідач є його батьком а.с. 6 копії свідоцтва про народження дитини . Син [PERSON] проживає з мамою позивачем по справі і знаходиться на її утриманні а.с.7 довідки Андріївської сільської ради . Відповідач же добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає , про що вказує в позові позивачка , чим порушує права дитини. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України , способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . Як вбачається з матеріалів справи , сторони такої домовленості між собою не досягли , а тому позивачка звернулася до суду. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття . Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року , яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року , держава визнає право кожної дитини на рівень життя , необхідний для її фізичного , розумового , духовного , морального і соціального розвитку . Батьки , або інші особи , які виховують дитину , несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини . За змістом ст. 180 СК України , батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ч.3 ст. 181 СК України). Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів які передбачені ст. 182 СК України , так дитина хворіє а.с. 11-17 , проживає з мамою і на її утриманні а.с.7 , яка працює і одержує зарплату а.с. 18 , відомості щодо працевлаштування відповідача відсутні , позивачу невідомо про його доходи , і суд вважає обґрунтованими вимоги позивача , а відповідач в змозі платити аліменти на утримання своїх дітей сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини , з усіх видів його заробітку /доходів/ , згідно позовним вимог щодо частки позивачки що суд визначає відповідно ст. 183 СК України , та п.17 абзац 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 . Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову , тобто 24.04.2016 року а.с. 3 , 20 . Тому позов слід задовольнити у розмірі 1/6 частини. Також стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп. .

Outcome: approved