Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. За час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками розірвано 16.01.2015 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. Батько проживає з моменту розлучення окремо, створив іншу сім`ю. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] мати дитини - [PERSON] померла. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] дитина-інвалід, догляд за якою здійснює її тітка - [PERSON] . Батько дитини [PERSON] написав заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по належному вихованню дитини просить позбавити відповідача батьківських прав. В підготовче судове засідання представник позивача не з`явилась, подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить суд розгляд справи проводити у його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] стверджується, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 16.01.2015 року складено відповідний актовий запис № 1. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] матір дитини - [PERSON] померла . Згідно заяви від 19.09.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Гордійчуком Б.І., [PERSON] не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав та відмовився від права батьківства відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради № 466 від 26.09.2019 року затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач протягом значного часу відсторонився від виховання та утримання своєї неповнолітньої дочки, не цікавиться її життям та здоров`ям. Отже, позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та визнання ними позову, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитини гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не працює, має непостійний, мінливий дохід, тому розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Outcome: approved