Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (далі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») про збільшення розміру виплат, спричиненого ушкодженню здоров'я та індексацію виплат, зокрема, просить стягнути з відповідача на його користь індексаційні виплати за період з листопада 2010 року по вересень 2018 року по щомісячним платежам в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров'я в розмірі 83 232,41 грн. та збільшити розмір стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров'я з розрахунку середнього заробітку за 1 квартал 2018 року на посаді гірничого робітника другого розряду дільниці водовідлив ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» х 60 % (втрати працездатності), починаючи з жовтня місяця 2018 року щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2010 року, яке частково змінене рішенням апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2010 року на його користь стягнуто з ВАТ «Донецькобленерго» в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженню здоров'ю 1577 грн. 19 коп., починаючи з 12 травня 2010 року. Даним рішенням встановлено, що 22 квітня 1983 року проходячи повз насип каналізаційного колектору в районі с.Жданівський в м.Добропілля ухопився рукою за пружину що висіла на дроті високовольтної лінії електричних мереж (ВЛЕМ). В наслідок того, що (ВЛЕМ) знаходилася під напругою 6000 вольт, його вдарило струмом і він отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді обширного опіку правої руки, правого плеча та своду голови. За даним фактом вироком Добропільського міського суду від 2 грудня 1983 року були засуджені посадові особи Добропільського РЕМ Кіровських Електричних мереж за ст.167 КК УРСР. Таким чином, провина відповідача у завданні шкоди здоров'ю позивачу доказана вироком суду. В 1991 році йому дали 3 групу інвалідності з дитинства безстроково. У висновку МСЕК від 10 вересня 1991 року про умови та характер праці зазначено, що [PERSON] протипоказана тяжка фізична праця. Він почав трудову діяльність у 1991 році, 1993-1996 років працював гірником підземним із повним робочим днем у шахті, у 2003 році звільнився з посади сторожа Добропільського міського відділу Освіти за власним бажанням. Згідно висновки Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи від 12 травня 2010 року йому встановлено втрата працездатності 60%. З 1992 року позивач працював на шахті «Добропільська» отримавши кваліфікацію гірничого робітника підземного другого розряду дільниці водовідлив з повним робочим днем в шахті, але в 2001 році змушений був звільнитися з шахти. Позивач вважає, що відповідач в порушення вимог закону сплачувалась сума розміром 1577,19 грн. без врахування її перерахунку, тому вважає, що слід стягнути індексацію сум до 2018 року, що становить 83 232,41 грн. Також враховуючи, що середній заробіток змінився, вважає, що на його користь слід стягнути в рахунок відшкодування пошкодження здоров'я перераховану суму виходячи з середнього заробітку за 1 квартал 2018 року х 60 % (втрати працездатності) = буде встановлено перерахована сума щомісячної виплати. Представник позивача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень щодо позовних вимог, представник відповідача посилається на те, що відповідно до загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькбленерго» (протокол від 20 квітня 2018 року) та внесення змін до статуту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» перейменовано у Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі». Також вказують на те, що відповідач не погоджується з вимогою про збільшення розміру втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров'я з розрахунку середнього заробітку за 1 квартал 2018 року на посаді гірничого робітника ІІ розряду дільниці водовідлив ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» починаючи з жовтня 2018 року та вважають її неконкретизованою та необґрунтованою, оскільки вважають, що спірні правовідносини регулюються ч.1 ст. 1208 ЦК України, ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» та діючи законодавство не передбачає збільшення розміру відшкодування шкоди до рівня середньомісячної заробітної плати на даний час, а передбачає індексацію такої шкоди. Крім того, вказують, що вони не погоджуються з наданим позивачем розрахунком індексації виплат, оскільки він зроблений позивачем на підставі постанови КМУ від 07 травня 1998 року №663, яка втратила чинність 17 липня 2003 року. Крім того, звертають увагу, що відповідно до роз'яснень наданих в п.22 постанові Пленуму ВСУ №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вимоги про перерахунок (наприклад, за відсотком втрати працездатності) сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років. Та вважають, що розмір індексацій них виплат в межах трьохрічного терміну складає 189,78 грн. Позивач надав суду заперечення щодо відзиву на позовну заяву, в яких вказує, що розмір втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров'я встановлюється з розрахунку середнього заробітку на час винесення рішення. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі та постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року задоволено заяву представника відповідача та постановлено, щоб цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про збільшення розміру виплат, спричиненого ушкодженню здоров'я та індексацію виплат, розглядати за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів викладених в позовній заяві. Представник позивача позов заперечила з мотивів викладених в відзиві на позовну заяву. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази у справі, судом встановленні наступні обставини. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2010 року стягнуто з ВАТ «Донецькобленерго» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди в наслідок пошкодженого здоров'я 1577 гривень 19 копійок щомісяця, починаючи з 19 лютого 2008 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень, а в іншій частині позову відмовлено. (а.с.25-27) Рішенням апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2010 року змінено рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2010 року, вирішено стягнути з ВАТ «Донецькобленерго» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди в наслідок пошкодженого здоров'я 1577 гривень 19 копійок щомісяця, починаючи з 12 травня 2010 року. В іншій частині рішення залишено без змін. Вказаними рішеннями встановленні наступні обставини. 22 квітня 1983 року, позивач проходячи повз насип каналізаційного колектору в районі с.Жданівський в м.Добропілля ухопився рукою за пружину що висіла на дроті високовольтної лінії електричних мереж (ВЛЕМ). В наслідок того, що (ВЛЕМ) знаходилася під напругою 6000 вольт, його вдарило струмом і він отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді обширного опіку правої руки, правого плеча та своду голови. За даним фактом правоохоронними органами було проведено слідство і вироком Добропільського міського суду від 2 грудня 1983 року були засуджені посадові особи Добропільського РЕМ Кіровських Електричних мереж [PERSON] і [PERSON] за ст.167 КК УРСР та призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави 200 і 150 рублів відповідно. У 1991 році [PERSON] визнано інвалідом з дитинства ІІІ групи безстроково. Копією трудової книжки підтверджується, що у 1991 році розпочав свою трудову діяльність, 1993-1996 років працював гірником підзнемним із повним робочим днем у шахті, у 2003 році звільнився з посади сторожа Добропільського міського відділу Освіти за власним бажанням. Згідно висновку судово-медичної експертизи №351 від 12 травня 2010 року, [PERSON] йому встановлено 60% втрати працездатності. Відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» та внесення змін до статуту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» перейменовано у Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі», що підтверджується витягом ЄДРПОУ. З листа АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» від 28 січня 2019 року вбачається, що в штатному розписі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» відсутня посада - гірничий робітник другого розряду дільниці водовідлив. Та повідляють, що [PERSON] ніколи не був працівником відповідача, а тому відповідач не може надати довідку щодо розрахунку середнього заробітку за В квартал 2018 року та за останній закритий квартал 2018 року на посаді гірника ІІ розряду дільниці водовідлив ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», оскільки така посада відсутня. Згідно ст. 455 ЦК УРСР (1963р.) який діяв на час заподіяння каліцтва: в разі заподіяння каліцтва або іншого ушкодження здоров'я організація чи громадянин, відповідальні за шкоду, зобов'язані відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати або зменшення працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані ушкодженням здоров'я (посилене харчування, протезування, сторонній догляд тощо). Відповідно до ст. 465 ЦК УРСР відшкодування за шкоду, пов'язану з зменшенням працездатності потерпілого, а також за шкоду, пов'язану з смертю, провадиться щомісячними платежами. 01 січня 2004р. набув чинності Цивільний кодекс України у редакції 2003 року. Частина 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року передбачає, що щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Позивач [PERSON] на підставі вимог ст. 1195, 1197 ЦК України у 2008 році звернувся до Добропільського міськрайонного суду із позовом до відповідача про стягнення на його користь з відповідача моральну шкоду у сумі 200 000 гривень, втрачений заробіток в сумі 2575 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. Ухвалюючи рішення та визначаючи наявність підстав для часткового задоволення позову, суд виходив з середнього заробітку за 1 квартал 2010 року працівника за посадою гірничого робітника другого розряду дільниці водовідлив (тобто за отриманою кваліфікацією) шахти «Добропільська», де позивач працював, та визначив, що розмір призначеного відшкодування [PERSON] складає 1577,19 грн. Тобто, як вірно зазначено представником відповідача, що суд виходив саме від середнього місячного заробітку (доходу) працівника за посадою гірничого робітника другого розряду дільниці водовідлив. Згідно ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Таким чином, у відповідності до ст. 1208 ЦК України, підставами збільшення розміру відшкодування шкоди є: - підвищення вартості життя (що тягне за собою індексацію отриманих виплат); - збільшення розміру мінімальної заробітної плати. Виходячи зі змісту наведеної норми, при вирішенні даного спору належить встановити, у зв'язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, а саме: чи у зв'язку зі збільшення вартості життя, чи у зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. У разі заявлення такої вимоги на підставі ч. 2 ст. 1208 ЦК України, підлягає з'ясуванню як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування: виходячи з середньої заробітної плати згідно із займаною посадою на час завдання шкоди, чи виходячи з мінімальної заробітної плати, і залежно від встановлених обставин, необхідно зробити висновок, щодо наявності підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Аналогічна позиція закріплена в Ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-42620св13 від 25.12.2013 року та № 6-742св12 від 23.05.2012 року. Як зазначалося вище, при призначенні судом розміру відшкодування шкоди в наслідок пошкодженого здоров'я, суд виходив саме від середнього місячного заробітку (доходу), а тому відповідно до вимог ч.1 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Обґрунтоване є посилання представника відповідача, що діюче законодавство України, у цьому випадку, не передбачає збільшення розміру відшкодування шкоди до рівня середньомісячної заробітної плати на даний час, а передбачає лише індексацію такої шкоди. У зв'язку з наведеними нормами закону, не підлягає до задоволення позовна вимога про збільшення розміру стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров'я з розрахунку середнього заробітку за 1 квартал 2018 року на посаді гірничого робітника другого розряду дільниці водовідлив ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» х 60 % (втрати працездатності), починаючи з жовтня місяця 2018 року щомісячно. Щодо позовної вимоги про стягнення індексаційних виплат за період з листопада 2010 року по вересень 2018 року по щомісячним платежам в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров'я в розмірі 83 232,41 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до роз'яснень наданих в п.22 постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Відшкодування шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я складається зі щомісячних платежів (страхових виплат), що виплачуються протягом строку, на який встановлено втрату працездатності, та додаткових витрат, що виплачуються протягом строку, на який визначено потребу в них. За вимогами про продовження платежів виплати провадяться за весь попередній час, протягом якого належало відшкодовувати шкоду, без обмеження будь-яким строком (з дня закінчення попередніх виплат вимоги про їх продовження задовольняються за умови, що МСЕК (а у відповідних випадках - судово-медична експертиза) підтвердила втрату працездатності та її відсоток за цей період). В інших випадках виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок (наприклад, за відсотком втрати працездатності) сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років. ( Абзац п'ятий пункту 22 в редакції Постанови Верховного Суду N 9 від 24.10.2003 ) Враховуючи надані роз'яснення Верховного Суду України, індексацію такої шкоди слід зробити в межах трьохрічного терміну за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року. Згідно позовних вимог позивач просить стягнути індексацій ні виплати за період з листопада 2010 року по вересень 2018 року у розмірі 83 232,41 грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву надав свій розрахунок індексаційних виплат в межах трьохрічного терміну, та на їхню думку складають 189,78 грн. Разом з тим, суд не погоджується із жодним розрахунком індексаційних виплат, та вважає вірним наведений розрахунок індексаційних виплат такий, який розрахований за такою формолою: Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІВС = (ІІ1: 100) х (ІІ2: 100) х (ІІ3: 100) х ... (ІІZ: 100), де ІІ-1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІ-2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення, ...... ІІ-Z - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Розрахунок індексації здійснюється згідно таких показників: сума нарахування: 1577,19 грн., період, за який розраховується індексація: жовтень 2015 - вересень .2018, дата початку стягнення відповідно до рішення апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2010 року (базовий місяць) - травень 2010. Період розрахунків, мм.ррррКоефіцієнт індексаціїПрожитковий мінімум, грн.Сума індексації, грн.Сума зарплати з індексацією, грн. 10.201592.91378.001280.162857.35 11.201592.91378.001280.162857.35 12.201592.91378.001280.162857.35 01.201695.81378.001320.122897.31 02.201695.81378.001320.122897.31 03.201695.81378.001320.122897.31 04.201695.81378.001320.122897.31 05.201695.81450.001389.102966.29 06.2016107.21450.001554.403131.59 07.2016107.21450.001554.403131.59 08.2016107.21450.001554.403131.59 09.2016107.21450.001554.403131.59 10.2016107.21450.001554.403131.59 11.2016107.21450.001554.403131.59 12.2016115.71600.001824.813402.00 01.2017115.71600.001824.813402.00 02.2017115.71600.001824.813402.00 03.2017123.91600.001954.143531.33 04.2017123.91600.001954.143531.33 05.2017123.91684.001954.143531.33 06.2017132.21684.002085.053662.24 07.2017132.21684.002085.053662.24 08.2017132.21684.002085.053662.24 09.2017139.41684.002198.603775.79 10.2017139.41684.002198.603775.79 11.2017139.41684.002198.603775.79 12.2017146.81762.002315.313892.50 01.2018146.81762.002315.313892.50 02.2018146.81762.002315.313892.50 03.2018155.21762.002447.804024.99 04.2018155.21762.002447.804024.99 05.2018155.21762.002447.804024.99 06.2018155.21762.002447.804024.99 07.2018155.21841.002447.804024.99 08.2018155.21841.002447.804024.99 09.2018155.21841.002447.804024.99 Таким чином, загальна сума індексації становить 68104,79 грн., яку слід стягнути з відповідача в користь позивача. З врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про збільшення розміру виплат, спричиненого ушкодженню здоров'я та індексацію виплат, підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача слід стягнути в користь позивача індексаційних виплат в межах трьохрічного терміну у розмірі 68104,79 грн., в задоволенні інших позовних вимог відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судових витрат, то з відповідача слід стягнути в користь держави, витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної позовної вимоги про стягнення індексаційних виплат, у розмірі 576,67 грн. Враховуючи, що в задоволенні позовної вимоги про збільшення розміру виплат, спричиненого ушкодженню здоров'я відмовлено, то витрати по сплаті судового збору за цю позовну вимогу компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial