Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Борщівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви на прийняття спадщини. В позовній заяві вона вказала, що є спадкоємцем по заповіту після смерті матері [PERSON], яка померла 10.09.2012 року. За таких обставин звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори (далі третя особа) для оформлення спадщини. Однак орган нотаріату, розглянувши подані документи, своїм листом № 889/02-14 від 16.10.2018 року розяснив про необхідність звернення до суду для вирішення питання щодо визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви на прийняття спадщини, оскільки є пропущеним шестимісячний строк, встановлений законом для подання такої заяви. Крім того, зазначено, що до майна померлої [PERSON] заведено спадкову справу за № 150/2013 на підставі заяви про прийняття спадщини від дочки спадкодавця [PERSON]. Причинами пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством України виступає та обставина, що вона фактично вступила в управління спадковим майном, позивачка вважала, що прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем до дня її смерті. З відповідачкою по справі у позивачки не було конфлікту відносно спадкування, але за час відсутності позивачки, повязаної з погашенням кредиту, остання оформила спадщину на себе, що вбачається з листа третьої особи. Після смерті спадкодавця позивачка і відповідачка у справі користувалися спільно спадковим майном, підтримували його в належному стані, обробляли присадибну земельну ділянку та вчиняли інші дії виключно по сьогоднішній день, що давало позивачці вважати про прийняття нею спадщини після смерті матері. З відповідачкою по справі у позивачки не було конфлікту відносно спадкування, але за час відсутності позивачки, повязаної з погашенням кредиту, остання оформила спадщину на себе, що вбачається з листа третьої особи, шляхом отримання 19.07.2018 року свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказані обставини змусили звернутися до суду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Просять визначити [PERSON], [INFO] ( адреса: вул. Копичинецька, 35-Г, м. Чортків, Тернопільська область, поштовий індекс 48500, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) додатковий строк два місяці, достатній для подання заяви для прийняття спадщини, яка відкрилася після [PERSON], померлої 10 вересня 2012 року. Початком перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до\~\~державної нотаріальної контори вважати дату набрання рішенням суду законної сили. У випадку визнання позову відповідачкою просять повернути 50 відсотків судового збору. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнають, не заперечують проти визначення позивачці додаткового строку, достатнього для подання заяви на прийняття спадщини. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Борщівської державної нотаріальної контори в судове засідання, в суд поступила заява, в якій просять справу розглядати без їх участі та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно паспорта громадянина України серія МС № 197051, виданого 12.09.1997 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області стверджується належність документа [PERSON], 15.09.1959 р. н., село Гуштин Борщівського району Тернопільської області, місце реєстрації: вул. Копичинецька, 35-Г, м. Чортків Тернопільської області. Згідно свідоцтва про смерть серія І-ИД № 137952 від 11.09.2012 року вбачається факт реєстрації смерті [PERSON], яка померла 10.09.2012 року в м. Чортків Тернопільська область у віці 85 років, актовий запис за № 05. Згідно заповіту [PERSON], посвідченого 03.12.2010 року Гуштинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області за реєстровим № 47, спадкодавець розпорядилася своєю земельною ділянкою у відповідності до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 799354, площею 1,08 га в користь [PERSON]. За даними цієї сільської ради згаданий заповіт не змінено і не скасовано, що стверджується вчиненим написом 20.12.2012 року на цьому заповіті. Раніше матері, а саме 28.12.1979 року помер батько позивачки і відповідачки - [PERSON], що вбачається із свідоцтва про смерть серія І-ИД № 494354, виданого 17.11.1988 року Гуштинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис за № 1. У відповідності до свідоцтва про народження серія І-УР № 890052 стверджується реєстрація народження 15.09.1959 року [PERSON], батьками якої записано: батько [PERSON], мати [PERSON], актовий запис за № 21. У відповідності до свідоцтва про одруження серія І-ИД № 041268, виданого повторно 11.09.1997 року відділом РАГС Борщівської райдержадміністрації Тернопільської області, вбачається реєстрація шлюбу між [PERSON] і [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], актовий запис за № 39, складений 22 листопада 1980 року. Причинами пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством України, виступає та обставина, що вона фактично вступила в управління спадковим майном. Зокрема, з акту про встановлення факту проживання, складеного 14.06.2011 року органом місцевого самоврядування Чортківською міською радою Тернопільської випливає той факт, що [PERSON], 1926 р. н., проживає за адресою: [INFO] у своєї дочки [PERSON], оскільки є людиною похилого віку та має складність у пересуванні. Факт проживання спадкодавця за цією адресою мав місце з 02.05.1996 року до дня її смерті (10.09.2012 р.). Як вбачається із свідоцтва про смерть серія І-ИД № 137952 від 11.09.2012 року [PERSON] померла 10.09.2012 року в м. Чорткові Тернопільської області. Дійсно спадкодавець з травня 1996 року до дня її смерті безвиїзно проживала з позивачкою, але формально була зареєстрована в [INFO], де знаходиться спадкове майно. Ця обставина відносно реєстрації спадкодавця вплинула на висновок нотаріального органу відносно пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця позивачка і відповідачка у справі користувалися спільно спадковим майном, підтримували його в належному стані, обробляли присадибну земельну ділянку та вчиняли інші дії виключно по сьогоднішній день, що давало позивачці вважати про прийняття нею спадщини після смерті матері. Крім того, у позивачки були труднощі майнового характеру, повязані з укладенням іпотечного договору № 770/38-348-07 від 10.08.2007 року та необхідність погашення кредиту, наданого Укрсоцбанком (договір про надання відновлювальної кредитної лінії за № 770/38-348-07), термін погашення якого визначено до 2021 року. Таким чином, позивачка вважала, що прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем до дня її смерті. З відповідачкою по справі у позивачки не було конфлікту відносно спадкування, але за час відсутності позивачки, повязаної з погашенням кредиту, остання оформила спадщину на себе, що вбачається з листа третьої особи, шляхом отримання 19.07.2018 року свідоцтва про право на спадщину за законом. До спадкової маси, на яку претендує позивачка згідно заповіту входить земельна ділянка площею 1,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право власності на землю серія ЯА № 799354 від 06.09.2005 р.), що належала спадкодавцю. Згідно ч. 2\~ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) \~часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст.1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України\~\~ у Постанові № 7 від 30.05.2008 року\~«Про практику розгляду судами справ про спадкування» розяснив те, що особа яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про\~ визначення додаткового строку\~ для прийняття спадщини\~ відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України.\~ В\~ згаданій постанові Верховний Суд\~ також звернув\~ увагу на те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку\~ для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити\~ з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними\~ труднощами\~ для спадкоємця\~ на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви\~ про прийняття спадщини можуть бути визнані:\~хвороба, відїзд, відрядження,\~ необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення\~ прав на спадкове майно, необізнаність особи\~ про наявність спадкового майна,\~\~ юридичне не освідчення. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, то позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved