Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В грудні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. В позовній заяві позивачка вказала, що з 15 листопада 2003 року вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Чортківського районного суду від 1 грудня 2009 року шлюб між ними було розірвано і згідно зазначеного рішення дочка [PERSON] залишилася проживати з матір'ю. 10 червня 2011 року вона уклала шлюб з [PERSON], від якого в них народилася дочка [PERSON], і на даний час вони з чоловіком виховують та утримують двох дітей. Дочка [PERSON] відвідує танцювальний гурток, який часто виїжджає з гастролями за кордон. Окрім цього, вони з чоловіком хочуть, щоб вона поїхала на оздоровлення за кордон. В установленому порядку вони звернулися в відповідні державні органи, де їм було повідомлено, що для виїзду за кордон дочки необхідно подати нотаріально засвідчений дозвіл на оформлення проїзного документа та виїзд за кордон від батька дитини, тобто від відповідача [PERSON], однак останній такий дозвіл оформити відмовляється. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримують, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судове доручення про його допит від 18 грудня 2012 року, незважаючи на неодноразові нагадування, залишилось не виконаним, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, думку прокурора про задоволення позову, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 15 листопада 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Рішенням Чортківського районного суду від 1 грудня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано і після розірвання шлюбу дочка [PERSON] залишилася проживати з матір'ю. 10 червня 2011 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] і від цього шлюбу в них народилася дочка [PERSON]. Позивачка з чоловіком мають намір оздоровити дітей за кордоном, дочка [PERSON] відвідує танцювальний гурток, який часто гастролює за кордоном, але відповідач не дає дозвіл на виїзд та оформлення проїзних документів для дочки. Такі обставини підтверджуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до вимог ч. З ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31 березня1995 року, проїзний документ дитини (дитячий паспорт) може бути виготовлений на підставі рішення суду. Батьківські права, відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України, не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Таким чином, відмова відповідача надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон його малолітньої дитини, порушує права дитини, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved