Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, звернувся адвокат Дьяков Віталій Олександрович. В обґрунтування заяви представник зазначив, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] протягом останніх 5 років постійно проживала з батьками за адресою: [ADDRESS] , оскільки батьки потребували постійного стороннього догляду. Після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] заявниця постійно проживала з батьком, та здійснювала догляд за ним. Підставою для звернення до суду з даною заявою стала відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець пропустила строк на звернення із заявою про отримання спадщини і не була зареєстрована разом із спадкодавцем. На підставі викладеного просить встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року заяву [PERSON] було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2021 року заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду. Також ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року задоволено клопотання представника заявника, витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В., копію матеріалів спадкової справи (а.с.57). На виконання ухвали суду, приватним нотаріусом 29.10.2021 року (вх. 31255) надіслано лист, згідно якого зазначено, що спадкова справа не заводилась, було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.73). В судове засідання заявник [PERSON] та адвокат Дьяков Віталій Олександрович не з`явились, разом з цим, на адресу суду 28.10.2021 року (вх. № 31185) надійшло клопотання адвоката про розгляд справи у відсутність заявника, в якому представник зазначив про підтримку заявлених вимог (а.с.71-72). Заінтересована особа: [PERSON] до суду також не з`явилась, 27.09.2021 року (вх. 27875) звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує з приводу задоволення вимог заяви, які є справедливими, а також те, [PERSON] , протягом останніх років життя батька доглядала останнього (а.с.43). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, докази, що додані до заяви, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, суд виходить з такого. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис № 2153, її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 06.11.1992 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 77 років, актовий запис про смерть № 886. Свідоцтво про смерть видане Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) (а.с.8). Заявник зазначила, що після смерті батька відкрилась спадщина, однак, вона відповідно до постанови приватного нотаріуса не може отримати свідоцтво про спадщину за законом у в`язку з пропуском строку на прийняття такої, при цьому заявник зазначає, що є такою, що фактично її прийняла, оскільки проживала та доглядала за батьком протягом останніх років його життя та до дня його смерті. Судом досліджується розпорядження органу приватизації від 13.01.2003 року № 174512, згідно якого квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності в рівних частках належала: [PERSON] , та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2019 р. [PERSON] , прийняв спадщину у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] , після смерті дружини [PERSON] (а.с.17). Судом досліджується копія постанови приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В., від 22.04.2021 року вих. № 62/02-31 згідно [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заява про прийняття спадщини подана з пропуском строків встановлених ст. 1270 ЦПК України (а.с.21). Разом з цим, судом досліджується довідка, яка видана головою правління ОСМД «Дім Бочарова» Курінною А.Н., згідно якої зазначено, що [PERSON] , [INFO] , як дочка [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , проживала разом з батьком, з яким вела спільне господарство, сплачувала внески на управління будинком, та представляла інтереси батька на зборах співвласників будинку (а.с.19). На підтвердження сплати внесків заявник надала квитанції про оплату послуг (а.с.20). Також, судом досліджується протокол письмового опитування свідка від 27.10.2021 року, [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , якому були роз`ясненні зміст ст. 63 КУ та положення ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання. Так, відповідно до пояснень викладених у протоколі письмового опитування, свідок зазначив, що [PERSON] разом зі своїм батьком [PERSON] до його смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Свідок зазначив, що з подружжям [PERSON] , а також з їх дочкою [PERSON] , знайомий давно, проживає поряд з ними, протягом всього часу підтримував з кожним із ним добросусідські відносини. Свідок зазначає, що підтверджує факт того, що [PERSON] , доглядала своїх батьків протягом останніх 5-6 років, допомагала матеріально, після смерті матері [PERSON] , переїхала на проживання до батька, забезпечувала батька всім необхідним, матеріальні витрати були покладені саме на [PERSON] . З моменту смерті батька продовжує утримувати квартиру, та сплачує комунальні послуги (а.с.64-66). Таким чином матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] , є дочкою померлого [PERSON] , проживала з батьком за адресою його місця реєстрації до його смерті, здійснювала догляд за батьком, утримувала та утримає житло. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а саме, те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , та постійно проживала з ним однією сім`єю по день його смерті, тобто до [INFO] , що необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті її рідного батька, тому суд прийшов до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до положень ч. 7 ст.294 ЦПК України.

Outcome: approved