Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В жовтні 2015 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності на квартиру та скасування державної реєстрації. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 листопада 1999 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 15 листопада 1999 року № 3/2001-99 позивачці, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Після смерті її матері [PERSON], та батька [PERSON] визначити частки не можливо. Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовилася видати їй свідоцтво про право на спадщину, а саме на 1/5 частку квартири [ADDRESS] оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру визначено, як спільна сумісна власність. Просила визначити ідеальні частки спірної квартири по 1/5 частини на кожного співвласника та скасувати державну реєстрацію права спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 15 листопада 1999 року № 3/2001-99 Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позов визнає у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі в якій зазначила, що позов визнає у повному обсязі. Представник Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 листопада 1999 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 69,0 кв. м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно відомостей, наданих адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] змінила прізвище на Новожен. Згідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. 15 травня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-КИ №093703 від 15 травня 2006 року. 20 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-КИ №651515 від 20 липня 2015 року. У звязку зі смертю [PERSON] та [PERSON] здійснити виділ частки співвласників за домовленістю між ними не можливо. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, для оформлення права на спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. В судовому встановлено, що після смерті [PERSON] позивач звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] визначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При таких обставинах суд вважає за можливим припинити спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS], та встановити спільну часткову власність і визначити частки за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частині квартири кожному.

Outcome: approved