Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

В грудні 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], уточнивши вимоги і травні 2011 року просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь 74966,09 грн. матеріальної та 100\~000 грн. моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, а також судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 28.07.2008 р. він на своєму автомобілі [NUMBER] рухався по головній дорозі, одночасно до перехрестя по другорядній дорозі наблизився автомобіль «Фольксваген Пассат» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належав [PERSON] Водій вказаного автомобіля, в порушення вимог ПДР України не надав переваги у русі автомобілю позивача, що рухався по головній дорозі, через що відбулося зіткнення обох автомобілів. Внаслідок ДТП автомобілі були пошкоджені, позивач також отримав легкі тілесні ушкодження і проходив медичне лікування. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.11.2008 р., залишеною без змін Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2008 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, але справу закрито з нереабілітуючих підстав у звязку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Вимоги щодо солідарного стягнення завданої шкоди до відповідачів [PERSON], [PERSON] позивач обґрунтував тим, що відповідачка не мала права передавати в управління автомобіль своєму сину, який на той час знаходився під нагадом лікаря нарколога через вживання психоактивних речовин. У зв`язку з чим просив стягнути з відповідачів солідарно завдану матеріальну шкоду в сумі 74966 грн., яка складається з:- 64449,71грн. вартості збитків пошкодженого автомобіля; - 600грн. витрати на проведення оцінки; - 170,40 грн. витрат на медикаменти; - 730 грн. вартість авто евакуатора; - 15,98 грн. витрат на направлення телеграм відповідачам про проведення оцінки; 250 грн. витрат за оформлення довіреності на правову допомогу. Також позивач просив стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в розмірі 100\~000 грн. та судові витрати по справі. У вересні 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулись із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому кожна окремо просила стягнути з відповідачів солідарно на свою користь завдану внаслідок ДТП моральну шкоду в сумі 50\~000 грн. Ухвалою суду від 16.01.2017 р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду, ухвала набрала законної сили ( а.с. 138,142). В обґрунтування зустрічного позову відповідачка за первісним позовом [PERSON] вказала, що є матірю відповідача за первісним та її зустрічним позовом [PERSON], а також була власником автомобіля «Фольксваген Пассат» д.н. [NUMBER], яким керував її син під час ДТП. Вважає, що у події ДТП винен відповідач за зустрічним позовом [PERSON], що був водієм автомобіля [NUMBER] і рухаючись по головній дорозі порушив ПДР України, маючи технічну можливість запобігти ДТП. Вказані обставини підтверджені висновком експертного дослідження, проведеним за заявою позивачки [PERSON] Враховуючи, що її автомобіль був майже новим, а після аварії його прийшлося продати, позивачка зазнала у звязку з цим моральних страждань, які оцінює у сумі 50\~000 грн. і просить стягнути їх солідарно з обох водіїв. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини , зазначені у позовній заяві, у задоволенні зустрічних вимог [PERSON] до [PERSON] просив відмовити , за недоведеністю. Відповідач [PERSON] проти вимог [PERSON] заперечувала у повному обсязі, просила відмовити, на задоволенні заявлених нею вимог про стягнення моральної шкоди наполягала. Відповідач [PERSON] заперечував проти позовних вимог [PERSON] та [PERSON], просив відмовити. Допитаний судом за клопотанням [PERSON] експерт [PERSON] суду пояснив, що за заявою [PERSON] 25.06.2012 року ним проведено експертне автотехнічне дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] Вихідні дані для проведення дослідження були надані [PERSON] у письмовій заяві. За результатами дослідження ним зроблені висновки, а саме: у даній дорожній обстановці, для забезпечення безпеки руху, з технічної точки зору; водії повинні були діяти: водій [PERSON] згідно вимог п.16.3 , 16.11 і дорожнього знаку 2.1 «Уступи дорогу» ПДР України; водій [PERSON] згідно вимог п.12.3 ПДР України. Водій [PERSON] при заданих вихідних даних, мав технічну можливість , попередити зіткнення с автомобілем під керуванням водія [PERSON]; в заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, дії водія [PERSON] не відповідають вимогам п.12.3 ПДР України, що знаходиться у причинному зв`язку з даним ДТП. Вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що 28 липня 2008 року о 14.30 год. на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг по вул. Електрозаводська і Обїзної дороги у м. Кривому Розі сталося зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався по головній дорозі та автомобіля «Фольксваген Пассат» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався по другорядній дорозі. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.11.2008 р. встановлено вину водія [PERSON] у події ДТП внаслідок невиконання ним вимог дорожнього знаку 2.1. «Надати дорогу» під час проїзду нерегульованого перехрестя. Проте провадження у адміністративній справі закрито внаслідок спливу строків накладення адміністративного стягнення (т.1 а.с.12). Зазначена постанова суду першої інстанції залишена без змін Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2008 р. у якій також підтверджено вину водія [PERSON] у події ДТП, що сталася 28.07.2009 р. та підтверджено створення водієм [PERSON] перешкоди для руху автомобіля «КІА» внаслідок самовпевненого ненадання останньому за визначенням п. 1.10 ПДР України права першочергового проїзду перехрестя в порушення п. 16.11 цих Правил, що безпосередньо спричинило зіткнення автомобілів, за якого останні отримали ушкодження. Постанова набрала законної сили 29.12.2008 р. (т.1 а.с.101). Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач за первісним позовом [PERSON] на момент ДТП був власником автомобіля [NUMBER] (т.1 а.с.11). Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на момент ДТП власником автомобіля «Фольксваген Пассат» д.н. [NUMBER] була [PERSON], крім того внесено запис щодо осіб, які мали право керування, а саме син власниці [PERSON] (т.1 а.с.26-27). Актом судово-медичного обстеження [PERSON] від 23.09.2008р. встановлено наявність у нього ушкоджень у вигляді забою мяких тканин лобної області праворуч, струсу головного мозку, які виникли від дії тупого твердого предмету який міг мати як обмежену так і необмежену травмуючою поверхнею, які по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень. (т.1 а.с.13-14). Згідно Звіту № 061 про експертну оцінку від 01.09.2008р. сума матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER] з урахуванням експлуатації, складає 64449,71 грн. (т.1 а.с. 28-47). Відповідачкою за первісним позовом [PERSON] до суду надано проведений за її заявою Висновок № 23 від 25.06.2012 року експертного авто технічного дослідження обставин ДТП за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] згідно висновків якого: у даній дорожній обстановці, для забезпечення безпеки руху, з технічної точки зору; водії повинні були діяти: водій [PERSON] згідно вимог п.16.3 , 16.11 і дорожнього знаку 2.1 «Уступи дорогу» ПДР України; водій [PERSON] згідно вимог п.12.3 ПДР України. Водій [PERSON] при заданих вихідних даних , мав технічну можливість, попередити зіткнення с автомобілем під керуванням водія [PERSON]; в заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, дії водія [PERSON] не відповідають вимогам п.12.3 ПДР України, що знаходиться у причинному зв`язку з даним ДТП. У відповідності до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, з встановлених судом обставин справи та відповідних правовідносин, суд дійшов висновку, що вина відповідача за первісним позовом [PERSON] у події ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача [PERSON] отримав механічні ушкодження доведена належними та допустимим доказами, а саме Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.11.2008 р., що була залишена без змін Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2008 р. Вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню із покладенням відповідальності за завдану шкоду лише на відповідача [PERSON] як особу, яка на відповідній правовій підставі керувала транспортним засобом під час зіткнення двох джерел підвищеної небезпеки, при цьому є винним у такому зіткненні. У звязку з чим, підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача [PERSON] документально підтверджені ним розміри матеріальної шкоди, а саме: 64449,71 грн. вартості пошкоджень автомобіля, що підтверджено Звітом (т.1 а.с. 28); 600 грн. вартості послуг експертного дослідження (т.1 а.с. 17); 730 грн. вартості послуг авто евакуатора (т.1 а.с. 21-зворот); 15,98 грн. вартості поштових телеграм (т.1 а.с. 18-20), а всього 65795,69 грн. Вимоги щодо стягнення збитків у вигляді послуг адвоката в сумі 9000 грн. та 250 грн. вартості довіреності за представництво в суді задоволенню не підлягають, оскільки не є збитками в розумінні цивільного законодавства, а віднесені до різновиду судових витрат, а саме витрат сторін на правову допомогу, відповідно до 79 ЦПК України. Сума витрат на лікування в розмірі 170,40 грн. також задоволенню не підлягає,оскільки доказів таких витрат суду не надано. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, підлягають також частковому задоволенню вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення з [PERSON] завданої [PERSON] моральної шкоди, якої він зазнав з вини відповідача через пошкодження свого автомобіля та тілесними ушкодженнями у вигляді забою мяких тканин лобної області праворуч, струсу головного мозку. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, оцінюючи розмір завданої шкоди за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає достатнім визначити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в сумі 2500 грн. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON] суд критично оцінює наданий стороною експертний висновок, який за ствердженням [PERSON] свідчить про наявність у діях [PERSON] вини у події ДТП, оскільки експерту на вирішення ставились питання лише щодо невідповідності дій водія [PERSON] та їх причинного звязку із подією ДТП. При цьому питання щодо невідповідності дій другого водія [PERSON] та наявності причинного звязку у його діях з подією ДТП перед експертом не ставилось, а отже суд не приймає наданий висновок як доказ вини водія [PERSON] з причин однобокості та необєктивності проведеного дослідження. Крім того, згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. При цьому, суд враховує, що судом надавалась сторонам можливість проведення експертного дослідження як причин та обставин ДТП, так і вартості матеріальних збитків, у звязку з чим задовольнялись клопотання відповідачів за первісним позовом та постановлювались відповідні ухвали від 01.10.2015 р. (т.2 а.с. 64, 68), проте відповідачами своє право на збір доказів не реалізоване, експертні дослідження не були проведені з причини несплати вартості експертизи та заяви [PERSON], яка просила експерта не проводити дослідження, заявивши про не бажання сплачувати його вартість (т.2 а.с. 74а,б). Виходячи з наведеного, суд вважає вимоги позивачки за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням належного їй автомобіля «Фольксваген Пассат» такими, що не підлягають задоволенню, у звязку з відсутністю вини відповідача у завданій шкоді в розумінні ст.1188 ЦК України. Суд також не знаходить правових підстав, передбачених ст.ст.1167, 1187 ЦК України для відшкодування моральної шкоди за відсутності вини відповідача [PERSON], оскільки випадки цього спеціального виду делікту щодо безвинної відповідальності поширюються лише на шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При цьому, аналогічні вимоги позивачки за зустрічним позовом [PERSON], що заявлені до [PERSON] суд знаходить такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачка [PERSON] як власник пошкодженого автомобіля має право на відшкодування моральної шкоди, якої вона зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна на підставі п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України. І обовязок з відшкодування такої шкоди має бути покладено на особу, винними діями якої вона була завдана, а саме водія [PERSON] Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, оцінюючи розмір завданої шкоди за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає достатнім визначити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки за зустрічним позовом [PERSON] в сумі 2000 грн. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, з відповідача за первісним та зустрічним позовами [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем за первісним позовом [PERSON] та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 752,16 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Крім того, оскільки позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] через її матеріальний стан не було сплачено судовий збір під час подання позову, враховуючи результат вирішення її вимог, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 114 грн 70 коп, виходячи з його розміру на час звернення до суду.

Outcome: partial