Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

В жовтні 2016 року позивачі звернулися до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням збільшених в ході розгляду справи позовних вимог, просять: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS], що належав померлим [PERSON] та [PERSON]; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0508 га - для ведення особистого підсобного господарства та 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0886 га для обслуговування житлового будинку, які розташовані у [ADDRESS], що належали померлій [PERSON]; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS], що належав померлим [PERSON] та [PERSON]; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0508 га - для ведення особистого підсобного господарства та 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0886 га для обслуговування житлового будинку, які розташовані у [ADDRESS], що належали померлій [PERSON]; - встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] на час смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачі заявлені позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити, пояснивши, що [INFO] померла їхня бабуся [PERSON], спадщина після котрої складається з 2/5 частки житлового будинку та земельних ділянок по [ADDRESS]. Батьки [PERSON] померли, з чоловіком [PERSON] розлучена в 1978 р., її діти [PERSON] та [PERSON] у нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини не зверталися, але на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом із своєю покійною матір'ю та фактично вступила в управління спадковим майном, не заявляла про відмову від прийняття спадщини, тобто успадкувала 2/5 частки житлового будинку та земельних ділянок площею 0,0508 та і площею 0,0886 га, що розташовані по [ADDRESS], однак за життя не встигла оформити правовстановлюючі документи та [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 3/5 житлового будинку та вказаних земельних ділянок. [PERSON] заповіту не залишала, а тому мало місце спадкування законом. [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі, тому спадкоємцями першої черги є сторони як її діти. Вони звернулися із заявами до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак листами від 29.09.2016р. державним нотаріусом повідомлено спадкоємців про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене майно та рекомендовано звернутися суду. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник пояснили, що проти позову заперечують частково - в частині визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, право власності на котру слід визнати за позивачами в частках не по 1/3, а по 1/5. В решті щодо позову не заперечують. В судовому засіданні представник співвідповідача Хмельницької міської ради проти позову заперечила, зазначаючи, що міська рада жодним чином не порушувала прав позивачів, наявний інший спадкоємець, до якого заявлені позовні вимоги, тому в позові просить відмовити. Заслухавши сторони, представників сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2017 року у справі № 686/16728/16-ц за позовом між тими ж сторонами встановлені наступні обставини. На підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської Ради депутатів трудящих №169 від 12 червня 1963 року Хмельницьким міським відділом комунального господарство 15 червня 1963 року було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, яким посвідчено право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному. Право власності за вказаними особами на вказане домоволодіння було зареєстровано у реєстровій книзі №69 15.06.1963 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 00016881519 від 15.07.2016 року встановлено, що 11 листопада 1957 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому ХМРУЮ у Хмельницькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №19. 09 березня 1978 року вказаний шлюб був розірваний, що було зареєстровано Міським відділом ДРАЦС Горлівського МУЮ у Донецькій області (актовий запис №159). [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла її донька - [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. 18 лютого 1988 року [PERSON], як спадкоємиці померлою [PERSON], зам. ст. державного нотаріуса Бас Г.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно яке складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташоване у [ADDRESS]. Право власності на вказане спадкове майно за [PERSON] було зареєстровано 18.02.1988 року в реєстрі за № 2-640. На підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради від 10.11.1994 року №113 [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], яким посвідчено право власності останньої на земельну ділянку площею 0,1394 га, що розташована на території Хмельницької міської ради [ADDRESS]. Згідно плану зовнішніх меж вказана земельна ділянка складається з двох ділянок: [NUMBER] площею 0,0866 га яка передана для обслуговування житлового будинку та [NUMBER], площею 0,0508 га, яка передана для ведення підсобного господарства. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входило 2/5 частини житлового будинку, з відповідною частиною надвірних споруд, а також право власності на земельну ділянку що розташована за адресою: [ADDRESS] (згідно державного акту серія [NUMBER], який виданий 10.11.1994 року). На час приватизації [PERSON] земельної ділянки площею 0,0886 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] (10.11.1994 року), це домоволодіння складалося з одного житлового будинку (літ А1 загальною площею 71,7 кв.м), які перебували у спільній частковій власності [PERSON] - 2/5 частин, [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по 1/5 частині відповідно. Під час передачі Радою земельної ділянки у приватну власність громадян (для обслуговування житлового будинку площею 0,0866 га) [PERSON] набула право на її 2/5 частки, [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 1/5 частки земельної ділянки відповідно кожний. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] входило 2/5 частки житлового будинку, який розташований по [ADDRESS]; 2/5 частки на земельну ділянку площею 0,0866 га, яка передана для обслуговування вказаного житлового будинку та на земельну ділянку площею 0,0508 га, яка передана для ведення особистого підсобного господарства. [PERSON], відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після своєї матері - [PERSON] [INFO] померла [PERSON] За своє життя [PERSON] заповіту не складала, у зв'язку з чим спадкування після її смерті здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняли її діти [PERSON], [PERSON] і [PERSON] шляхом подачі у встановлені законом строки заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить 3/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (1/5 частка належна їй відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.06.1963 року + 2/5 частки успадковано після смерті [PERSON]Д.) 3/5 частки земельної ділянки площею 0,0866 га, яка надана для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0506 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до приписів статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ч.ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати за кожним з позивачів право власності на 1/5 житлового будинку з надвірними будівлями, 1/5 земельної ділянки загальною площею 0,0866 га для обслуговування житлового будинку та 1/3 земельної ділянки загальною площею 0,0508 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В задоволенні позовних вимог про визнання за кожним з позивачів права власності на решту заявленої частки земельної ділянки для обслуговування житлового будинку слід відмовити, оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2017 року у справі № 686/16728/16-ц встановлено склад спадщини в меншому об'ємі, аніж зазначають позивачі в позовній заяві. В судовому засіданні вони погодились із визнанням за ними права на 1/5 земельної ділянки загальною площею 0,0866 га за кожним, однак позовних вимог в установленому порядку не зменшували. Також в задоволенні позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] на час смерті [PERSON] позивачам слід відмовити, оскільки факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку за умови, що підтвердити їх в будь-який інший спосіб заявник не взмозі, - тоді як у даних правовідносинах зазначений факт уже встановлено вище наведеним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2017 року у справі № 686/16728/16-ц. Крім того, Хмельницька міська рада не є належним відповідачем у справі, у спірних правовідносинах прав позивачів не порушувала, тому позов в частині заявлених до неї позовних вимог задоволенню не підлягає. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 804,65 грн., сплачені позивачем [PERSON] і підлягають стягненню на її користь пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача, позов до котрого задоволено, тобто з [PERSON], оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як роз'яснено в п. 36 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Оскільки судом задоволено частково позов з вимогами і майнового, і немайнового характеру, внаслідок чого вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, тому стягненню на користь позивача [PERSON] підлягає ? частка від понесених нею судових витрат, а саме 402,33 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial