Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до Олександрійської міської ради, у якій він просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА [INFO] померла двоюрідна бабуся позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] , співвласником якої є і позивач. Померла, а також позивач з дружиною проживали за адресою: [ADDRESS] , як одна сім`я, вели спільне господарство. Після смерті бабусі [PERSON] позивач продовжив проживати у спірній квартирі, сплачував усі комунальні послуги, робив поточний ремонт, таким чином вважає, що він вступив в управління спадковим майном. Позивач зазначає, що з дня відкриття спадщини окрім нього ніхто не заявив про свої спадкові права на майно, що залишилося після померлої. Позивач двічі звертався до нотаріальної контори із заявами про оформлення його спадкових справ, проте отримував відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Вичерпавши усі можливості для досудового врегулювання спору, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, та просить його задовольнити. Позивач чи його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Представник відповідача - Олександрійської міської ради Кіровоградської області, належно повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання від 19.02.2021 року не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суду не відомі. ПОЗИЦІЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ Третя особа - [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.01.2021 року винесено ухвалу про витребування доказів. 19 лютого 2021 року Олександрійським міськрайонний судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійської міської ради. З копії свідоцтва на право власності на житло, що видане 12.10.1993 року згідно з розпорядженням виконкому Олександрійської міської ради № 5049 від 11.10.1993 року, вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З копії архівної довідки № 477, що видана 26.06.2019 року КП «ОМБТІ», також вбачається, що право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] за архівними даними КП «ОМБТІ» належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Олександрійською міською радою 12.10.1993 року згідно розпорядження № 5049 від 11.10.1993 року. Відповідно до вказаної архівної довідки також встановлено, що назва [ADDRESS] згідно розпорядження № р-28 від 19.02.2016 року. [PERSON] та [PERSON] з 21.01.1989 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копію свідоцтва про укладення шлюбу від [NUMBER] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2019 року у справі № 398/4271/18 встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є двоюрідною бабусею [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до комп`ютерної програми Д3 встановлено, що вказане рішення суду набрало законної сили 26.03.2019 року. Відповідно до копії довідки № 370, що видана 07.11.2018 року директором КП «Житлогосп» встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] (дочка), та [PERSON] (дружина). Долучені позивачем до матеріалів позовної заяви копії квитанцій про сплату комунальних послуг також підтверджують факт проживання позивача у квартирі [ADDRESS] протягом тривалого часу. [PERSON] , яка померла [INFO] з 04.11.1986 року та по день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті за вказаною адресою постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (онук), [PERSON] , [INFO] (дружина онука) та [PERSON] , [INFO] (дочка онука). Вказаний факт підтверджується довідками № 116 від 03.07.2019 року та № 369 від 07.11.2018 року, що видані директором КП «Житлогосп». 20.06.2018 року листом № 1631/02-31 державний нотаріус Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 відмовив позивачеві у вчиненні нотаріальної дії, та роз`яснив порядок встановлення факту родинних відносин з померлою. Крім того, у вказаному листі нотаріуса зазначено, що в провадженні Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 відсутня заведена спадкова справа після померлої [PERSON] , заповіт від імені померлої не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину не видано, крім [PERSON] з заявою про прийняття або/та відмову від спадщини ніхто не звертався. Постановою державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 № 1509/02-31 від 15.07.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] у зв`язку із тим, що документи, що подані для оформлення спадкових прав після померлої [PERSON] не підтверджують підстави для закликання до спадкування. З інформаційних довідок зі спадкового реєстру № 52354992 від 20.06.2018 року та № 52355034 від 20.06.2018 року вбачається, що спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, а також заповіти (спадкові договори) після померлої [PERSON] не виявлено. З листа № 128/01-16 від 01.02.2021 року, що наданий на запит суду Олександрійською міською державною нотаріальною конторою № 1 вбачається, що станом на 01.02.2021 року у вказаній нотаріальній конторі спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася. ОЦІНКА СУДУ Так, судом на підставі наданих позивачем доказів встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Вказану спадщину за законом прийняв двоюрідний онук останньої - позивач [PERSON] , оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як на момент смерті проживав та був зареєстрований у спірній квартирі разом зі спадкодавцем, здійснював оплату комунальних послуг та утримував квартиру, співвласниками якої є він, його дружина - тертя особа по справі, та померла [PERSON] . Окрім того, інших спадкоємців за законом чи за заповітом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідної бабусі [PERSON] . НОРМИ ПРАВА Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Згідно ст. 524 ЦК України (ред. 1963 р.), спадкоємство здійснюється за закном і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтею 529 ЦК Української РСР 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 530 ЦК Української РСР 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові ВС від 09.04.2020 по справі №2-1173/2009 для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Таким чином, для встановлення тієї обставини, з якою стаття 549 ЦК Української РСР пов`язувала факт прийняття спадщини, необхідно встановити, чи фактично такий спадкоємець вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Доказом вступу в управління або володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконкому місцевої ради про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, довідки про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі, оплачувались комунальні послуги,запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, державного акту про право приватної власності на землю тощо. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір виник не з вини відповідача, судові витрати слід залишити по фактично понесеним за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved