Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що він є власником вищевказаного будинку. В будинку, окрім позивача, зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], але останній не проживає в будинку з травня 2013 року. Через конфлікт з позивачем, власником будинку, він зібрав свої речі та пішов з дому. З травня 2013 року вони не спілкуються. В зв'язку зі скрутним становищем, позивач має намір продати будинок та купити собі інше, більш дешеве житло, однак не може цього зробити, через те, що в будинку зареєстрований відповідач. Домовитися з відповідачем про його добровільне зняття з реєстрації позивач не може, оскільки йому не відомо його місцезнаходження. Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений [PERSON] в якості третьої особи. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Також, зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та просив справу розглянути без його участі. Представник Красногвардійського РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 10.01.1994 року, виданого відділом по справам будівництва і архітектури виконавчого комітету Красногвардійської Ради народних депутатів, на підставі рішення виконавчого комітету Красногвардійської Ради народних депутатів від 26.11.1993 року за № 434/2 (а.с.4). Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за позивачем в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу № 568 під реєстраційним № 41 (а.с.4 на обороті). В належному позивачу будинку [ADDRESS], окрім нього самого, зареєстровані: [PERSON] та з 27.04.2001 року відповідач [PERSON], що підтверджується довідками Голови квартального комітету № 25 Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 15.12.2014 року та від 16.04.2015 року, а також, відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 06.01.2015 року за вих. № 72/2 (а.с.14). Проте, [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актом від 23.12.2014 року, складеним в складі сусідів за місцем реєстрації позивача та відповідача, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який (акт) затверджений Головою Квартального комітету № 25 Красногвардійського району м. Дніпропетровська Ляховенко Т.Г., згідно з яким (актом) відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з травня 2013 року та його особисті речі в будинку відсутні (а.с.8). Крім того, вищевказані обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є сусідом позивача та відповідача за місцем їхньої реєстрації, і який вказав, що відповідач в спірному домоволодінні не проживає з травня 2013 року та його особисті речі в будинку відсутні. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідач не проживає в спірному будинку понад два роки, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом в будинку [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved