Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Великобурлуцька районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. На обґрунтування позову зазначено, що з 01 листопада 2019 року та до цього часу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають у КЗ «Харківський обласний центр соціального-психологічної реабілітації дітей «Надія» в с. Вільхуватка Великобурлуцького району Харківської області. До центру діти поступили у занедбаному, брудному стані. За час перебування у центрі мати дітей не відвідувала. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, не має постійного доходу, зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створила умов для отримання ними освіти на належних умов для повернення дітей у сім`ю. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей. Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Таким чином, справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обов`язковим проведенням підготовчого провадження, відповідно до ст.ст.189, 196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] позов підтримала та пояснила, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , взяті на облік служби у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації як діти, які перебувають в складних життєвих обставинах. 30.10.2019 р. на засіданні виконавчого комітету Андріївської сільської ради було розглянуто питання про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] та прийнято рішення про доцільність відібрання дітей від матері, а 28.11.2019 р. рішенням № 23, затверджено висновок опікунської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 13 грудня 2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації розглянуті рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради та одноголосно прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] була присутня в судовому засіданні 27 січня 2020 року та 16 березня 2020 року, де зазначила, що позов не визнає, в подальші судові засідання [PERSON] не з`явилася, про розгляд даної справи була повідомлена належним чином, на її адресу були направлені судові повістки (а.с.67,84,91,94,100,107,111), а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.106,109-110). При таких обставинах, суд вважає можливим продовжити розгляд справи за відсутністю відповідача. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Відповідно до листа Великобурлуцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13.12.2019 та копії паспорта відповідача, [PERSON] розірвала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.14,16). Відповідно до свідоцтв про народження відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.20-21). Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.20-21), який згідно з свідоцтвом про смерть помер [INFO] (а.с.23). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 19 липня 2019 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в будинку брудно, речі розкидані, продукти харчування відсутні, меблі занедбані та брудні (а.с.24). У акті від 29.10.2019 р. зазначено, що умови проживання значно погіршилися, дитячий одяг старий, брудний та зношений. В приміщенні антисанітарні умови, продукти харчування відсутні, діти знаходяться без нагляду, зі слів дітей мати в стані алкогольного сп`яніння пішла з дому (а.с.25). У акті від 30.10.2019 зазначено, що під час відвідування сім`ї, в будинку брудно та холодно, речі розкидані, продукти харчування відсутні, меблі занедбані та брудні, на столах не митий посуд та недопалки цигарок (а.с.26). У акті від 19.02.2020 зазначено, що умови для проживання дітей не створені (а.с.59). Згідно довідок директора КЗ «Харківський обласний центр соціального-психологічної реабілітації дітей «Надія», 01 листопада 2019 року до закладу були зараховані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час перебування у закладі дітей мати не відвідувала жодного разу, не цікавилась про їх стан здоров`я (а.с.58,113)). Згідно з довідки Андріївської сільської ради, [PERSON] має двох неповнолітніх дітей, не працює, зловживає спиртними напоями, недбало ставиться до дітей, не задовольняє життєво - важливих потреб дітей, з боку сусідів на [PERSON] неодноразово надходили скарги до сільської ради про те, що [PERSON] часто залишає малолітніх дітей без нагляду та голодними (а.с.18). Згідно з рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 31 серпня 2009 року, [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.30). Великобурлуцька районна державна адміністрація у своєму висновку вказала про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, зазначивши, що остання не піклується про життя та здоров`я дітей, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.07-08). Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Пунктом 1 ст.27 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. П.2 ч.1 ст.164 СК України встановлено, що батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач не надала доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, навіть перестала з`являтись в судові засідання для участі в розгляді справи, хоча належним чином повідомлялась (була присутня в судовому засіданні 27.01.2020 та 16.03.2020) (а.с.51,70), що свідчить про байдужість щодо вирішення долі її дітей. Заяв та клопотань від [PERSON] на адресу суду не надходило. Судом встановлено, що [PERSON] продовж тривалого часу свідомо нехтувала своїми обов`язками по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей, не піклувалася про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків, що є підставою, відповідно до ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав. За положеннями ч.2 ст.165 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали цивільної справи, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи майновий стан відповідача, яка на даний час ніде не працює, але є працездатною особою, враховуючи також умови її життя, суд вирішив позов в частині стягнення аліментів задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 19 грудня 2019 року і до досягнення старшою дитиною віку повноліття. Відповідно до ч.3 ст.193 СК України аліменти належить перераховувати на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України. За приписами ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі по 1 681 грн 60 к. (840 грн 80 к. + 840 грн 80 к.), виходячи з того, що задовольняється як вимога про позбавлення батьківських прав, так і вимога про стягнення аліментів.

Outcome: approved