Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказала, що її батько [PERSON] є власником 11/25 частини домоволодіння [ADDRESS], інша частина домоволодіння належить позивачці. [PERSON] помер [INFO] року. В серпні 2014 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з питання видачі свідоцтва про право на спадщину, однак у зв'язку з тим, що її сестра є громадянкою США та не надала у відповідній формі відмову від спадщини, позивачці відмовили та рекомендували звернутись до суду. Враховуючи вищевикладене позивачка була вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на 11/25 частину домоволодіння [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності. Представник відповідача Наливай О.С. до судового засідання не з'явилась, надала заперечення в яких просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON]. 18.08.1984 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданим Палацом одруження м.Жданова. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №632 від 29.10.1997 року належить 11/25 частина домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №710. Після його смерті відкрилась спадщина на 11/25 частину домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є діти померлого [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, [PERSON], яка є громадянкою США та надіслала заяву про відмову від спадщини і дружина померлого [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON] Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку, що за позивачкою повинно бути визнано право власності на спадкове нерухоме майно. На підставі викладеного позовна вимога [PERSON] до Маріупольської міської ради, третя особа Третя Маріупольська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved