Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія паспорту [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копія свідоцтва про одруження; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №088687; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХХ №03551; копія довідки Долинської сіль. ради №262 від 03.03.2015 року; копія договору оренди землі від 20.07.2011 року; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 18.08.2014 року помер [PERSON], який був чоловіком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: -Земельна ділянка площею 2,74 га, яка розташована на території Долинської сільської ради, Ренійського району, Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124180500:01:001:0053. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 088687. -Майновий пай КСП «Анадол» с. Долинське, Ренійського району Одеської області, частка якого визначена у 3155 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ №03551. Під час життя, [PERSON] не залишив заповідальні розпорядження, тому спадкоємство повинне здійснюватися за законом. Позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка. Вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячній термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, [PERSON] Вона на час відкриття спадщини мешкала разом із чоловіком, отже вважається такою, що прийняла спадщину фактично. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] на випадок своєї смерті не склав заповіт, тому визнання права власності здійснюється за законом. Позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак, державним нотаріусом [PERSON], було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на нерухоме майно, яке залишилося після смерті її чоловіка.

Outcome: approved