Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні\~2019\~року позивачі\~звернулися до\~Центрального \~районного суду\~м.\~Миколаєва з\~позовом про\~визнання права\~власності на\~1/4\~частку житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~з усіма\~прилеглими господарськими\~та побутовими\~будівлями та\~спорудами,\~в рівних\~частках по\~1/12\~частки кожному,\~після смерті\~ [PERSON] .\~В обґрунтування\~вимог посилається\~на те,\~що \~ [INFO] помер\~ [PERSON] (власник\~будинку [ADDRESS] ).Після його смерті до Першої державної нотаріальної контори м.Миколаєва з відповідними заявами звернулись спадкоємці за законом: [PERSON] (мати), [PERSON] ( дружина), [PERSON] ( син), [PERSON] ( син). 10.03.1998 року Першою державною нотаріальною конторою м.Миколаєва видано [PERSON] свідоцтво про право власносіт на 3/4 частки спадкового будинку ( в тому числі на 2/4 частки в зв язку із відмовою на її користь спадкоємців [PERSON] та [PERSON] ). [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/4 частку спадкового будинку не отримала та відповідно право власності на 1/4 частку спадщини не зареєструвала. [INFO] [PERSON] померла. Першою Державною нотаріальною конторою м.Миколаєва видано Желязко П.А свідоцтво про право на спадщину за заповітом від померлої матері - [PERSON] , на земельну ділянку, яка розташована в с.Коларово, Вітовського району, Миколаївської області. [INFO] [PERSON] помер. В квітні 2017 року позивачам було видано приватним нотаріусом ММНО Ємельяновою Н.В свідоцтво про право власності на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 09.07.2019 року власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Розмір частки - 3/4, вид власності спільна часткова. Інформація про інших власників на 1/4 частку відсутня. Позивачі по справі вважають, що після смерті [PERSON] вони мають законне право отримати у спадщину майно, яке належало померлому ,але не отримали її з підстав не залежних від них. \~ \~ \~ \~Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2019 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою від 11.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. У хвалою суду про забезпечення доказів від 28 січня 2020 року витребовано у Першої Державної нотаріальної контори копію спадкової справи на ім я [PERSON] , померлої [INFO] . Витребувано у Приватного нотаріуса ММНО Ємельянової Н..В копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувано з Державного нотаріального архіву Миколаївської області копію архівної справи № 766/97 після смерті [PERSON] \~ Позивачка та її представник надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову суду не надав. Представник третьої особи та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення по суті позову не надали. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін , оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.1991 року [PERSON] був власником цілого житлового будинку по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 766/97 до майна померлого [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернулася мати померлого [PERSON] та [PERSON] - дружина померлого. 10.03.1998 року видано свідоцтво про право власності на 3\\4 частини будинку по [ADDRESS] на ім`я його дружини [PERSON] . На 1\\4 частину будинку свідоцтво про право власності не видано. Згідно інформаційної довідки довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 09.07.2019 року власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Розмір частки - 3/4, вид власності спільна часткова. [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 993/2001 до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] у встановлений шестимісячний строк за прийняттям спадщини звернувся до Першої державної нотаріальної контори її син - [PERSON] . 07.12.2001 \~ \~року на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та за яким майно, на яке видано свідоцтво складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Коларово» у [ADDRESS] . На іншу частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за законом не видано. [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 49/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , до приватного нотаріуса Ємельянової Н.В. у встановлений законом шестимісячний строк звернулись за прийняттям спадщини його дружина [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] 20 квітня 2017 року на їх ім`я видано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , площею 0,1 га, та земельну ділянку, яка розташована в межах території Вітовського району Миколаївської області (Коларово), а також транспортний засіб. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєві від 15 квітня 2019 року по цивільній справі № 490/8021/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дарування недійсним в задоволенні позову було відмовлено. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20.06.2019 року рішення Центрального районного суду м.Миколаєва залишено без змін. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до положень ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року - який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ( власника спірного будинку) - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З огляду на вказані положення [PERSON] , яка в установлений 6-місячний строк звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина вважається такою, що прийняла спадщину у вигляді 1\\4 частки будинку [ADDRESS] після смерті сина [PERSON] . Відповідно до положень ст. 537 ЦК України в редакції 1963 року - який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. З огляду на вказані положення [PERSON] , який в установлений 6-місячний строк звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ( інші спадкоємці з відповідними заявами не зверталися) вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді 1\\4 частки будинку [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] . Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як передбачено ст. 1223 ЦК Україниня, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За статтею 1278 цього кодексу, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. За такого, суд вважає встановленим, що позивачі як спадкоємці першої черги у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а отже вважаються такими, що прийняли спадщину у всьому складі спадкового майна та в рівних частках кожний. Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право підлягає захисту та позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved