Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 6 656 грн. 70 коп. та судового збору в розмірі 2102 грн. Свій позов мотивує тим, що 15.04.2016 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №442279611 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. 15.04.2016 відповідачу було надано 1500 гривень шляхом встановлення відновлення кредитної лінії на картковий рахунок строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той же строк. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 21.07.2020 у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 6 656 гривень 70 копійок з яких: 3 076,41 грн. - заборгованість по основному боргу; 1 706,91 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 18,23 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 1 141,97 грн. - загальна сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом; 261,49 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 191,84 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом; 155,76 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 104,09 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення в разі повторної неявки відповідача не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України та шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 15.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний Банк України» найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Заяву про приєднання №2768254 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (надалі договір ДКБО), а також Заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання. Згідно п. 3.1. Заяви про приєднання - шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору ДКБО, клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на Інтернет сторінці Банку та укладає з Банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору. Згідно з п.п. 3.4.1. Заяви про приєднання Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України. Відповідно до п.6.3 Заяви Клієнт погодився, що йому може бути встановлено бажаний кредит в розмірі 1500 грн. та максимальний розмір кредиту 100 000,00 грн. із строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Цей договір, в тому числі заява на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) та інші документи, які є їх невід`ємними частинами є кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом. 31.01.2017 за заявою клієнта на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) розмір кредиту було збільшено та надано клієнту кредит у сумі 3100 грн. У відповідності з умовами п. 6.1 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) підписанням цієї заяви клієнт погоджується на одержання (збільшення) кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору ДКБО та підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору. Пунктом 1.6.5, 1.7 розділу XXII договору ДКБО передбачено, що кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту, встановлення ліміту кредитування. Сторони домовились, що достатнім підтвердженням згоди клієнта з умовами кредитування, надісланими (встановленими) банком є використання клієнтом кредиту (здійснення платежу за ним). Згідно пункту 1.14.1 розділу XXII Договору ДКБО - клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Сплата нарахованих процентів за користування кредитом/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості (п. 1.20, 1.23 розділу XXII договору ДКБО). Погашення заборгованості за картковим рахунком, в тому числі за кредитом та нарахованими процентами, здійснюється шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта відповідно до цього Договору. У разі недостатності (відсутності) коштів на картковому рахунку клієнт зобов`язаний внести кошти на такий рахунок безготівковим шляхом або готівкою до каси банку (п. 1.20 розділу XXII Договору ДКБО). Відповідно до п.1.25 розділу XXII договору ДКБО, клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по картковому рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним. Відповідно до п. 9.1 розділу Договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 21.07.2020 у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 6 656 гривень 70 копійок з яких: 3 076,41 грн. - заборгованість по основному боргу; 1 706,91 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 18,23 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 1 141,97 грн. - загальна сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом; 261,49 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 191,84 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом; 155,76 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 104,09 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved