Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

в жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , згідно з яким просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 22.12.2018 р. по 16.09.2019 р. у розмірі 3 923 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 07.04.2015 року, ухваленим у справі №761/7342/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 грн., починаючи з 09.02.2015 року до досягнення дитиною повноліття. 25.06. 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва було розірвано шлюб між сторонами. Разом з тим, позивач зазначає, що з моменту ухвалення вищевказаного рішення, а саме з 09.02.2015 року по 16.09.2019 р., відповідач не здійснює щомісячні платежі по сплаті аліментів, у зв`язку з чим за останнім утворилася заборгованість, яка, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Дяченком Є.В. в межах виконавчого провадження №48638408, станом на 21.12.2018 року становить 70 016,12 грн. У зв`язку із чим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 09.02.2015 року по 21.12.2018 року в розмірі 21180,00 грн.; у задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по виплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 70016,00 грн. відмовлено.Зазначає, що [INFO] їхньому спільному сину - [PERSON] виповнилось 18 років. Вказує, що протягом всього часу вона не отримувала від [PERSON] ніяких аліментів на утримання сина. Як зазначає позивач, відповідач розмір аліментів в судовому порядку не оскаржував, він на даний момент офіційно не працює тому вона не може звернутись офіційно за місцем його роботи, відповідно до ст. 187 СК України, з заявою про відрахування аліментів з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Крім того, позивач зазначає, що з метою досудового урегулювання, вона звернулась 05.10.2019 із заявою про погашення суми заборгованості по аліментам до [PERSON] . Проте, відповідач жодних дій для досудового врегулювання спору не вчинив. За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст.ст. 194, 196 СК України, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 04.11.2019 року було залишено без руху позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені по виплаті аліментів. Ухвалою від 06.12.2019 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на примусовому виконанні в Ірпінському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області перебуває виконавчий лист №761/3617/15-ц, виданий Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1500,00 грн., починаючи з 09.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (виконавче провадження №48638408). При цьому, згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеного Головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Дяченком Є.В. в межах виконавчого провадження №48638408, заборгованість відповідача по сплаті аліментів позивачу за період з лютого 2015 року 21.12.2018 року у загальному розмірі становить 70 016,12 грн. Обставини щодо несплати відповідачем аліментів також підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями Довідок Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 30.06.2017 року за №1698/5 та від 22.06.2018 року за №11678/15.20-38. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 09.02.2015 року по 21.12.2018 року в розмірі 21180,00 грн.; у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по виплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 70 016,00 грн. відмовлено. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем та перевіреним судом, вбачається, що пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в період після постановлення вищевказаного рішення суду, а саме: з 22.12.2018 по 16.09.2019 становить - 3 923 грн. Крім того, як встановлено судом, позивач зверталась до відповідача із заявою про досудове врегулювання спору, що підтверджується копією заяви від 05.10.2019 р., накладною Укрпошти №0311517422601, описом поштового відправлення. Як вбачається з матеріалів справи, стороною відповідача не було спростовано відомості про наявність заборгованості відповідача по сплаті аліментів. В свою чергу, згідно з ч. ч.1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006р., передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція викладена й постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року по справі №6-535цс16. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Таким чином, перевіряючи поданий стороною позивача розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, проведенного на підставі вищезазначеної формули що, в свою чергу, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду наведені в постанові від 25 квітня 2018р. по справі № 572/1762/15-ц, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з 22.12.2018 року по 16.09.2019 в розмірі 3923,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі840,80 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved