Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання його такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], вказуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі понад встановленого законом строку без поважних причин. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2017 року до участі у даній справи залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 22). Позивач просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Надіслана судом судова повістка відповідачу [PERSON], на останню відому судові адресу його зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, була повернута судові з поміткою директора ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 про те, що відповідач за такою адресою більше не проживає. [PERSON] не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату, час і місце наступного розгляду справи був повідомлений під розписку відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить довідковий лист від 22.11.2017 року, який приєднаний судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.1996 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філоновою О.В. за р. № 2596, зареєстрованого в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 19.04.1996 р. (номер запису : 1771 в книзі : 79доп.-142). З 1996 року місце проживання позивача у встановленому законом порядку зареєстровано за вказаною адресою. Крім того, за вказаною адресою з 1996 року зареєстровано місце проживання третьої особи [PERSON], який є сином позивача, та з 2000 року зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], який є колишнім чоловіком позивача. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року у справі №522/23705/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], що набрало законної сили 13 березня 2017 року, шлюб між сторонами розірвано, та цим рішенням встановлено, що з травня 2016 року сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивач та/або будь-які інші особи будь-яким чином перешкоджали та/або перешкоджають відповідачу в користуванні згаданою квартирою. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного і

Outcome: approved