Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивачка вказує на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем вони розірвали у 2007 році. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, проте відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться життям сина, не зустрічається з ним, не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, має заборгованість по сплаті аліментів. Посилаючись на викладене, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила про його задоволення. Представник третьої особи та прокурор вважали за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, прокурора, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 21 березня 2007 року шлюб між ними розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2008 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 1 лютого 2008 року і до повноліття дитини. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Відповідно до ст.. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З матеріалів цивільної справи вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню і утриманню сина, оскільки не цікавляться його життям, не займається вихованням дитини, не піклується про стан її здоров'я. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданого Ленінським відділом ДВС Миколаївського міського управління юстиції 22 квітня 2015 року, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 1 квітня 2015 року складає 44193 грн. 08 коп.. Згідно висновку від 27 квітня 2015 року № 1022/02.02.01-22/22/14/15 орган опіки та піклування Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає поведінку відповідача ухиленням від виконання батьківських обов'язків та підставою для позбавлення його батьківських прав щодо доньки відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст.164 СК України. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати.

Outcome: approved