Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

В грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що 23 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № L01.188.31665, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 36794,00 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 10% річних. 31 грудня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» було укладено договір факторингу №31/12-2, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача по кредитному договору. Відповідачка [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Однак, взяті на себе зобов'язання не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 29 листопада 2016 року становить 36081,94 грн., що підтверджено розрахунком (а.с. 26). Вказана заборгованість відповідачкою не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та врахувати той факт, що нею було частково погашено суму заборгованості. Позовні вимоги визнала повністю. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № L01.188.31665, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 36794,00 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 10% річних. 31 грудня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» було укладено договір факторингу №31/12-2 (а.с. 15-20), у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача по кредитному договору. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання повністю не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно детального розрахунку наданого позивачем станом на 11 квітня 2017 року, становить 32693 грн. 94 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту 25909,74 грн.; заборгованість по відсотках та комісії 6784,20 грн., що підтверджено розрахунком. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням сплачених відповідачем сум. Задовольняючи позов частково, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Outcome: partial