Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

В вересні 2019 р. позивач звернувся до суду із позовною завою про позбавлення [PERSON] батьківських прав в відношенні [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . В зв`язку із тим, що з народження дитини відповідач не поводив себе як батько, не утримував матеріально дитину, вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.09.2008 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання спільної дитини, [PERSON] . На початку 2010 року відповідач не пояснюючи причин пішов з родини, з того часу з дитиною спілкування не підтримує, не цікавиться її станом здоров`я, розвитком, участі в вихованні не приймає. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.09.2012 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач постійно змінює місця роботи з метою ухилення від сплати аліментів на утримання дитини. На підставі викладеного просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд позов задовольнити з зазначених в ньому підстав, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, заяв на адресу суду не надав, хоча судом були повідомлені про час та місце слухання справи належним чином. Вважаючи їх неявку неповажною, суд розглянув справу на підставі наявних в ній матеріалів. Представник третьої особи, Бартош Н. О . , підтримала заявлені позовні вимоги, проти їх задоволення не заперечувала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку: [PERSON] народилась [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14) 24.09.2008 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання спільної дитини, [PERSON] (а. с. 16) Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.09.2012 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а. с. 15) Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.09.2015 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені від суми несплачених аліментів (а. с. 19-20) Відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання, покладені рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області по сплаті аліментів на утримання дитини, має заборгованість за аліментними зобов`язаннями в загальному розмірі 90013,63 грн. (а. с. 21-24) Позивач [PERSON] утримує дитину, приділяє їй вільний час, піклується про розвиток та здоров`я дитини (а. с. 25, 26, 27, 28) Висновком виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 09.12.2019 року визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав (а. с. 55-56) Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач [PERSON] , на думку суду, не може позитивно впливати на виховання та становлення дитини, оскільки не спілкується з дитиною, зв`язків не підтримує, не цікавиться її вихованням та навчанням, не надає матеріальної допомоги на утримання. Суд вважає, що зазначені дії відповідача свідчать про його байдуже ставлення як до судового розгляду, так і до долі дитини, про що також свідчить неприбуття відповідача в судове засідання, відсутність даних про його місце роботи, це є додатковою обставиною, що враховується судом при ухваленні рішення про позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved