Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

В жовтні 2021 року представник позивача - адвокат Мельник Т.О. звернулась до суду з позовною заявою [PERSON] до Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що після смерті [INFO] її бабусі [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом по праву представлення після смерті [INFO] своєї матері, а доньки спадкодавці [PERSON] . На час смерті бабусі [PERSON] позивачка [PERSON] була неповнолітньою і постійно проживала із спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] , тому є такою, що прийняла спадщину. При зверненні позивача до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на майно. У зв`язку з вище викладеним позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 07 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача - адвокат Мельник Т.О. не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач - Ковалівська сільська рада Білоцерківського району Київської області (Червоненський старостинський округ Білоцерківського району Київської області) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 10 жовтня 2009 року, серія [NUMBER] /а.с.12/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.1986 року(а.с.19). Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом по праву представлення після смерті [INFO] своєї матері (а доньки спадкодавиці) [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] та її матір`ю записана [PERSON] /а.с.14/, згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 26 червня 1991 року [PERSON] вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка [PERSON] /а.с.15/. А згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] /а.с.16/. Також, в матеріалах справи знаходиться копія свідоцтва про народження від 05 квітня 1995 року та копія свідоцтва про смерть від 03 червня 2001 року [PERSON] (син [PERSON] та брат позивачки). Що підтверджує відсутність інших спадкоємців майна [PERSON] . Факт того, що позивач [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є: батько [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією про її народження та копією свідоцтва про шлюб /а.с.11-13/. Судом встановлено, що на час смерті бабусі [PERSON] позивачка [PERSON] , була неповнолітньою і постійно проживала із спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] . Тому, в силу вимог ч.ч. 3 та 4 ст. 1268 ЦК України, позивачка [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] . Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. У зв`язку з тим, що батьки спадкодавця померли, а спадкодавець на день смерті був вдівцем, спадкоємцями першої черги є його діти: [PERSON] та [PERSON] , які мають право на спадкове майно за законом, що підтверджено довідкою Мот. Слобідської сільської ради №188 від 17.07.2020 (а.с.8). 24 червня 2021 року за заявою [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Астраускас Л.Є. було відкрито спадкову справу № 35/2021 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадковий будинок нотаріусом позивачці відмовлено в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадковий будинок - свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.1986 року та відсутністю державної реєстрації нерухомого майна у Фастівському БТІ /а.с.27/. Відповідно до архівної довідки Фастівського БТІ від 21.07.2021 за №877 житловий будинок [ADDRESS] по праву приватної власності належить [PERSON] /а.с.21/. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п.1 Інформаційного листа ВССУ № 10-1387/0/4-12д від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» «…право власності на збудоване до набраннячинності законом «Про державнуреєстраціюречових прав на нерухомемайно та їхобтяжень» (01.07.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає в зв`язкуізздійсненнямдержавноїреєстрації права власності на нього в порядку передбаченомуцим законом, яка є лишеофіційнимвизнанням державою такого права, а не підставоюйоговиникнення». Згідно діючого до 01.01.2013 року цивільного законодавства, ст.334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникало з моменту державної реєстрації правочину. З матеріалів справи вбачається, що бабуся позивачки [PERSON] отримала спірний будинок у спадок після смерті своєї матері [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9.06.98 № 121 обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року - дня набрання чинності Інструкції. Таким чином, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманнямустановленого порядку набуття, однак без держреєстрації, є такими, щонабуті в установленому законом порядку. Суд, вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] , проживала з нею до дня його смерті, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, набула право спадкування на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , але не має правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документа не існує. З витребуваної судом спадкової справи №35-2021 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом по праву представлення після смерті своєї матері [PERSON] /а.с.38-50/. Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved