Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

В заяві до суду представник позивача [PERSON] вказав, що 03.05.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про пайову участь у будівництві. Договір передбачав внесення позивачем суми договірної вартості об'єкту інвестування та передачу відповідачем у відповідні строки в експлуатацію завершений будівництвом будинок. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору позивач звернувся до суду з позовом про розірвання вказаного договору. За результатами розгляду справи суд прийнявши відмову від позову, закрив провадження у справі, а між сторонами було укладено угоду на умовах якої договір було розірвано і відповідач на протязі 30 днів зобов'язувався повернути [PERSON] кошти в сумі 150400 гривень. Разом з тим, відповідач умов укладеної угоди не виконав, що стало приводом для звернення позивача з даним позовом. Тому представник позивача просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на користь [PERSON] 150400 гривень боргу, 27824 гривні неустойки та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] збільшив позовні вимоги в частині стягнення неустойки та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 150400 гривень боргу, 45872 гривні неустойки та судові витрати по справі. Представник відповідача у справі Кушнір П.В. позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Між позивачем та відповідачем був укладений договір про пайову участь у будівництві, що підтверджується договором №08 від 03.05.2012 року. Договір передбачав внесення позивачем суми договірної вартості об'єкту інвестування та передачу відповідачем у відповідні строки в експлуатацію завершений будівництвом будинок. Позивач, сплативши на рахунок відповідача 150400 гривень, виконав свої зобов'язання, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 03.05.2012 року. Відповідач своїх зобов'язань не виконав, а тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання вказаного договору. За результатами розгляду справи Барський районний суд, прийнявши відмову від позову, закрив провадження у справі, що підтверджується відповідною ухвалою суду у справі №125/2963/13-ц від 28.11.2013 року. Між сторонами 28.11.2013 року було укладено угоду на умовах якої договір №08 від 03.05.2012 року було розірвано і відповідач на протязі 30 днів зобов'язувався повернути [PERSON] кошти в сумі 150400 гривень. Пунктом 2 угоди передбачена сплата відповідачем пені в розмірі 0,5% від суми за кожен день прострочення у випадку невиконання ним умов угоди. Оскільки відповідач умов укладеної 28.11.2013 року угоди не виконав, станом на 04.03.2014 року сума заборгованості складає 196272 гривень, де: - 150400 гривень - сума боргу - 45872 гривні - пеня (0,5% від 150400 гривень за 61 день прострочення). Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Оскільки представником позивача в судовому засіданні були підтвердженні вимоги про стягнення суми в розмірі 2088 гривень (1783 грн. по квитанції №50 від 03.02.2014 року,124 грн. по квитанції №52 від 03.02.2014 року, 181 грн. по квитанції №19 від 04.03.2014 року), суд вважає необхідним задовольнити саме зазначену суму. На підставі ст.88, 209, 212, 213, 218 ЦПК України, ст. 509, 550, 610, 611 ЦК України, суд,

Outcome: approved