Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON],2003 року народження, [PERSON], 2010 року народження, [PERSON], 2011 року народження, звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її трьох дітей та стягнути аліменти на їх утримання, а також позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у вересні 2013 року відповідачка - мати дітей [PERSON], залишила дітей у їхньої бабусі [PERSON], яка відмовилась їх доглядати, що стало підставою для влаштування їх до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації №1» Криворізької міської ради та КЗ « Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР. Відповідачі не виконують батьківські обов'язки , не піклуються про фізичний стан та духовний розвиток дітей, не готують їх до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення , не надають дітям доступ до культурних та інших цінностей, матеріально дітей не підтримують. Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на ті самі підстави, прокурор прокуратури Жовтневого району вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з позовними вимогами не погодились, вважають їх безпідставними, оскільки спиртними напоями вони не зловживають, дітей виховують, опікуються їхнім життям та здоров`ям , матеріально забезпечують родину, діти відвідують дошкільний навчальний заклад, [PERSON] працює, за місцем роботи характеризується позитивно, , на обліках з приводу захворювання алкоголізмом у медичних закладах міста не перебувають. Третя особа до суду не з`явилась, заперечень проти позовних вимог не надала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює у КЗ « Притулок дітей№1», у вересні 2013 року малолітні [PERSON] та [PERSON] до вказаного закладу були влаштовані. Мама дітей [PERSON] зарекомендувала себе як турботлива мати, у дні визначені для відвідування постійно навідувала дітей, приносила дозволені гостинці, в інші дні телефонувала , цікавилась станом їхнього здоров`я. Інформації щодо перебування [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння за весь період перебування дітей у закладі не було. Допитаний у суді малолітній [PERSON] пояснив, що він не згоден з позбавленням батьківських прав матері , вказав, що мама дуже любить його та молодших братиків, дбає про життя та здоров`я, постійно готує їжу, купує одяг, іграшки, вона турботлива, ніжна , добра , ласкава. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Звернення виконкому Жовтневої районної у місті ради до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідає ст. 164 Сімейного кодексу України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач є матір`ю малолітніх дітей [PERSON],2003 року народження, [PERSON], 2010 року народження, [PERSON], 2011 року народження, відповідач є батьком малолітнього [PERSON], 2011 року народження. Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження ( а.с. а.с. 5,6,7). З Висновку виконкому Жовтневої районної у місті ради від 08.11.2013 року ( а.с. 3) вбачається, що виконком Жовтневої районної у місті ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідачів у відношенні дітей .В обґрунтування висновку зазначено, що відповідачі не виконують батьківські обов'язки , не піклуються про фізичний стан та духовний розвиток дітей, не готують їх до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення , не надають дітям доступ до культурних та інших цінностей, матеріально дітей не підтримують. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] з 2009 року працює за угодою у ТзОВ «Тонда», характеризується з позитивної сторони , спиртні напої не вживає, користується повагою та авторитетом. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗ виконкому Інгулецької районної у місті ради як одинока матір та отримує одноразову допомогу при народженні дитини та по догляду за дитиною до трьох років , допомогу як одинока матір на двох дітей ( а.с. 18-20) . За характеристиками з місця проживання відповідачі характеризуються задовільно , скарги не надходили. Так, особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позивач в судовому засіданні зазначив, що відповідачі ухиляються від виховання своїх дітей, не виявляють до них ніякого інтересу та не надають матеріальної допомоги на їх утримання. Натомість доводи позивача спростовується матеріалами справи, а також пояснення свідків, покази яких узгоджуються з матеріалами справи. Відповідачі, заперечуючи проти позову, посилаються на те, що позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує матеріальні допомоги, відповідач працює, матеріально забезпечує та утримує родину, на праві приватної власності має житло, дитина [PERSON] зарахований до дошкільного дитячого закладу за їхньою заявою. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України. Суд не погоджується з висновком від 08.11.2013 року , який міститься у матеріалах справи (а.с. 3), про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів , оскільки він документально не підтверджений, доводи представника у судовому засіданні не знаходять свого підтвердження у суді та спростовуються матеріалами справи та поясненнями свідків. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Суду не надано безсумнівних доказів , які б свідчили про ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, у чому полягає винна поведінка відповідачів, свідоме нехтування ними своїми обов'язками, суду також не надано доказів щодо притягнення відповідачів до відповідальності, а також щодо вживання до них заходів реагування за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Суд дійшов висновку , що позовні вимоги необґрунтовані, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed