Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

В жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з вищезазначеним позовом, в якому вказав, що 12 серпня 2019 року о 18 год. 30 хв. по вул. Коротка в м. Чорткові Тернопільської області [PERSON] , керуючи скутером марки «Хонда», не врахував дорожньої обстановки та дорожніх знаків, виїхав з другорядної дороги на головну по вул. Носа, де допустив зіткнення із автомобілем позивача марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував його син [PERSON] , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Постановою Чортківського районного суду від 17 грудня 2019 року по справі № 608/1982/19 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, встановлено вину водія [PERSON] у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок порушень правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження транспортного засобу позивача. Також постановою Чортківського районного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 608/1981/19 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, встановлено вину водія [PERSON] в тому, що він 12 серпня 2019 року о 18 годині 30 хвилин в м. Чорткові по вул. Коротка Тернопільської області керував скутером марки «Хонда», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить позивачу було завдано механічних пошкоджень. Одразу після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] звертався до відповідача з проханням повідомити про настання страхового випадку компанію, у якій було застраховано скутер, проте він повідомив, що вказаний транспортний засіб є незастрахованим. Позивач звертався до [PERSON] з проханням усунути всі механічні ушкодження транспортного засобу, які виникли внаслідок ДТП самостійно, але він жодним чином не відреагував та відмовився добровільно компенсувати витрати на ремонт автомобіля. Тому [PERSON] вважає, що з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 13 079,65 гривень, яка підтверджена згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку ФОП [PERSON] . Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями [PERSON] позивачу також завдано моральну шкоду, оскільки він зазнав моральних переживань через дорожньо-транспортну пригоду, відмову відповідача оплатити ремонт автомобіля, а також переживань за здоров`я сина [PERSON] . Упродовж усього тижня після ДТП син перебував на лікуванні у неврологічному відділі Чортківської ЦКРЛ, тому позивачу довелося часто їздити в м. Чортків громадським транспортом, відпрошуватися з роботи, що викликало значні незручності. З вини відповідача він пережив сильний психологічний стрес, погіршився стан його здоров`я. Крім цього, протягом одного місяця автомобіль позивача перебував під арештом як учасник дорожньо-транспортної пригоди. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом довелося відкласти, а від деяких з них позивач взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. З моменту, коли з автомобіля було знято арешт, позивачу довелося самостійно шукати кошти для проведення оцінки вартості матеріального збитку. Враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характер немайнових втрат, [PERSON] оцінює розмір моральної шкоди в сумі 25 000 гривень. Також позивач просить стягнути з [PERSON] понесені судові витрати в сумі 11 962,60 гривень, які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 500 гривень, витрат на перевезення пошкодженого автомобіля для огляду в сумі 539,80 гривень, витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 1980 гривень та витрат на сплату судового збору в сумі 2942,80 гривень. В судове засідання представник позивача Цимбалюк П. А. не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що 12 серпня 2019 року о 18 год. 30 хв. по вул. Коротка в м. Чорткові Тернопільської області [PERSON] , керуючи скутером марки «Хонда», не врахував дорожньої обстановки та дорожніх знаків, виїхав з другорядної дороги на головну по вул. Носа, де допустив зіткнення із автомобілем позивача марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував його син [PERSON] , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 16 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області у справі № 608/1540/19 накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21099, р.н. [NUMBER] , який на правах власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , належить [PERSON] , яким на момент ДТП керував [PERSON] , який є учасником дорожньо-транспортної пригоди. Постановою слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області від 30 вересня 2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12019210190000364 від 12.08.2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні водія складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Копія даної постанови направлена начальнику Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області для вирішення питання про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності. Згідно постанови Чортківського районного суду від 17 грудня 2019 року по справі № 608/1982/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме що 12 серпня 2019 року о 18 год. 30 хв. в м. Чорткові по вул. Коротка Тернопільської області він, керуючи скутером марки «Хонда», не врахував дорожньої обстановки та дорожніх знаків, виїхав з другорядної дороги на головну по вул. Носа, де допустив зіткнення із автомобілем марки ВАЗ-21099, д. н. з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки ВАЗ-21099, реєстраційний номерний знак [NUMBER] Постановою Чортківського районного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 608/1981/19 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, встановлено вину водія [PERSON] в тому, що він 12 серпня 2019 року о 18 годині 30 хвилин в м. Чорткові по вул. Коротка Тернопільської області керував скутером марки «Хонда», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Положенням ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у заподіянні неправомірними діями шкоди позивачу не підлягає доказуванню, оскільки встановлена вищевказаною постановою Чортківського районного суду Тернопільської області у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного стану України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Оскільки шкода позивачу була заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки: скутера марки «Хонда» під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки ВАЗ-21099, д. н. з. [NUMBER] , під керуванням сина позивача [PERSON] , зіткнення транспортних засобів відбулося з вини відповідача, що підтверджується постановою Чортківського районного суду від 17 грудня 2019 року по справі № 608/1982/19, то виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України останній зобов`язаний відшкодувати шкоду заподіяну позивачу. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У відповідності з вимогами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 20 березня 2020 року між приватним підприємцем [PERSON] , яка є суб`єктом оціночної діяльності, та [PERSON] був укладений договір № 2003 про проведення оцінки вартості матеріального збитку КТЗ ВАЗ-21099 реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Згідно звіту про оцінку автомобіля від 12.08.2019 року, проведеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП станом на момент оцінки складає 13 079,65 гривень. Згідно рахунку № 33 від 20 березня 2020 року ФОП [PERSON] вартість послуг щодо оцінки матеріального збитку КТЗ ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 1 980 гривень, що оплачена позивачем згідно квитанції №0.0.1663693181.1 від 30.03.2020 року. Актом прийому-передачі виконаної роботи від 22 квітня 2020 року встановлено, що складання протоколу, фотографування та Звіт оцінки матеріального збитку КТЗ ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] переданий замовнику та виконаний якісно і у встановлений строк, вартість послуг становить 1980 гривень. Згідно повідомлення про виклик для огляду транспортного засобу від 10.03.2020 року вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] викликались на 20.03.2020 року на 14 год. 00 хв. для участі в огляді транспортного засобу ВАЗ 21099, номерний знак [NUMBER] , який буде проводитися експертом за адресою: [ADDRESS] . Вартість пального на транспортування автомобіля позивача складає 539,80 гривень, що підтверджується фіскальним чеком від 10.03.2020 року. Враховуючи наявність причинно-наслідкового зв`язку між винними діями відповідача, яка доведена рішенням суду, та настанням наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, з врахуванням вищенаведених вимог Закону, з [PERSON] підлягає стягненню 13 079,65 гривень матеріальної шкоди. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 вищезазначеного Кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст. 1167 цього Кодексу моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Згідно п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок вчиненого відповідачем [PERSON] адміністративного правопорушення позивачу були завдані моральні (душевні) страждання, пов`язані з переживаннями за здоров`я сина, який після ДТП перебував на лікуванні у неврологічному відділі Чортківської ЦКРЛ, а також пов`язані із з пошкодженням його автомобіля, в зв`язку з чим він був змушений ремонтувати автомобіль, йому довелося часто їздити в м. Чортків громадським транспортом, відпрошуватися з роботи, що викликало значні незручності. При цьому суд враховує також і тривалість таких моральних страждань. З вини відповідача позивач пережив сильний психологічний стрес, що позначилося на погіршенні стану його здоров`я. Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 р. і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення. Крім того, суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи при цьому характер, глибину та обсяг душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач, суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в користь позивача в сумі 2 000 гривень, задовольнивши позовні вимоги частково. Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 2 102 гривні та 840,80 гривень, що підтверджується відповідно квитанціями АБ «Укргазбанк» № 52189736, № 52189784 від 19 жовтня 2020 року. Також позивач поніс судові витрати в сумі 6 500 гривень, пов`язані із наданням йому професійної правничої допомоги адвокатом Цимбалюком П. А., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 10 березня 2020 року, Звітом про виконання договору про надання правової допомоги від 22.10.2020 року, квитанцією № 3 від 22 жовтня 2020 року, ордером адвоката серії ТР № 079655 від 22 жовтня 2020 року, попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат від 22 жовтня 2020 року, витрати на пальне для перевезення пошкодженого автомобіля для огляду в сумі 539,80 гривень, витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 1 980 гривень. Зважаючи на вищевказані вимоги цивільного процесуального законодавства, суд стягує з відповідача на користь позивача зазначені судові витрати по справі.

Outcome: partial