Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво та визнання за співвласниками права власності на частки домоволодіння, який уточнили у листопаді 1914 року, посилаючись на те, що домоволодіння [ADDRESS] складається з 3-х квартир та належить позивачам: квартира № 1 - [PERSON], квартира №? 2 - [PERSON], квартира №? 3 - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У 2009 році [PERSON] збільшила розмір житлової площі в належній їй частині житлового будинку за рахунок зведення прибудови. Інспекцією ДАБК було зареєстровано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації - житлової прибудови з тамбуром і верандою. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі КЖЕП «Лівобережжя». На підставі рішення міської ради та акту приймання-передачі від 27.12.2010 року наказом № 71 від 21.06.2011 року КЖЕП «Лівобережжя» житловий будинок було передано у власність позивачів. КП ДМБТІ було зроблено розрахунок часток, відповідно до якого у [PERSON] у фактичному користуванні знаходиться 79/100 частин домоволодіння, [PERSON] - 10/100 частин домоволодіння, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 11/100 частин домоволодіння. Позивачі згодні із даним розрахунком та вважають, що розмір часток та виділення кожному з співучасників у володіння та користування частини домоволодіння повинні бути визначені згідно вказаного розрахунку. Рішенням сесії Дніпропетровської міської ради позивачам було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих житлового будинку, господарських будівель та споруд та рішенням від 27.11.2013 року було затверджено право власності на земельну ділянку за територіальною громадою м. Дніпропетровська та була передана у спільну оренду строком на два роки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд зі встановленням часток у спільному користуванні: [PERSON] - 50%, або 0,0500 га, [PERSON] - 25% або 0,0250 га, [PERSON] - 6% або 0,0060 га, [PERSON] - 7% або 0,0070 га, [PERSON] - 6% або 0,0060 га, [PERSON] - 6% або 0,0060 га. На підставі вказаного рішення міської ради між позивачами та міською радою було укладено договір оренди землі від 06.06.2014 року строком на 2 роки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по фактичному розміщенню будинку. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги і просила суд позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. В матеріалах справи є заява відповідачів про слухання справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Представник позивачки [PERSON] не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні домоволодіння [ADDRESS] згідно технічної інвентаризації, виконаної фізичною особою - підприємцем [PERSON](технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 03.04.2014 року), складається з житлового будинку літ. «А-І» загальною площею 314,2 кв. м, житловою площею 178,0 кв. м з трьома прибудовами: літ. «А№-1» (загальною площею 17,3 кв. м), літ. «АІ-1» (загальною площею 23,9 кв. м, житловою площею 6,8 кв. м), літ. «Аі-2» (загальною площею 145,9 кв. м, житловою площею 75,0 кв. м), тамбура літ. «а-1» (площею 6,1 кв. м), веранди літ. «А4-1» (площею 24,8 кв. м), ганку з козирком літ. «а№», ганку з козирком літ. «а», сараю літ. «Л», погреба під літ. «Л», сараїв літ. «У», «Б», «В», «Г», «З», погреба під літ. «Б», ганку літ. «з», альтанки літ. «Е», убиральні літ. «Ж», навісу літ. «Т», душу літ. «Ф», гаражу літ. «Д» з оглядовою ямою під літ. «Д», душу літ. «Х», споруд та вимощень № 1-23, І-ІУ, оціночною вартістю 1 168 068 грн. Вказане домоволодіння без врахування житлової прибудови літ. «Аі-2», тамбура літ. «а-1», веранди літ. «А4-1», сараю літ. «Л» та погреба під літ. «Л» складається з трьох квартир: № 1, № 2 та № 10/1 з господарськими будівлями та спорудами. Кожна з вказаних квартири належить позивачам на підставі наступних право встановлювальних документів: [PERSON], - квартира № 1: - ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2006 року, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 2-883 та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.09.2006 року за реєстраційним № 15163892, - ? частка на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2007 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно в КП «ДМБТІ» 28.12.2007 року за реєстраційним № 15163892; [PERSON], квартира №? 2: - ? частка на підставі свідоцтва про право власності від 19.04.1993 року, виданого Дніпропетровським вагоноремонтним заводом ім. С.М. Кірова згідно з розпорядженням № 65 від 19.04.1993 року та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстровій книзі № 26п за реєстровим № 35, - ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2008 року, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 3-956 та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.04.2008 року за реєстраційним № 21277385; [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на праві спільної сумісної власності квартира № 10/1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.01.1999 року, виданого Дніпропетровським вагоноремонтним заводом ім. С.М. Кірова згідно з розпорядженням № 1228 від 11.09.1999 року та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстровій книзі № 26п за реєстровим № 35-69. В 2009 році [PERSON] зробила ремонт належної їй частини житлового будинку зі збільшенням житлової площі за рахунок зведення житлової прибудови. Вона уклала договір з ТОВ «Концепт» на розроблення робочого проекту, отримала згоду сусідів та КЖЕП «Лівобережжя» на проведення ремонту згідно розробленого проекту (робочий проект № 124/09), отримала необхідні дозволи на виконання робіт, повідомила Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю про початок виконання будівельних робіт, придбала за свої кошти будівельні матеріали та уклала договори на виконання будівельних робіт, що підтверджується документами, які знаходяться в матеріалах справи. В процесі ремонту були зведені житлова прибудова літ. «Аі-2» (приміщення з 1-5 по 1-15 загальною площею 145,9 кв. м, житловою площею 75,0 кв. м), тамбур літ. «а-1» (приміщення 1-1 площею 6,1 кв. м), веранда літ. «А4-1» (приміщення 1-І площею 24,8 кв. м), а також проведено ремонт сараю літ. «Л» та погреба під літ. «Л», Для введення будівель в експлуатацію ТОВ «Інститут проектування та експертизи будівництва» було складено звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 26 вересня 2011 року, згідно якого встановлена їх відповідність вимогам надійності і можливість їх безпечної експлуатації. На підставі вказаного звіту Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 02 березня 2012 року за № ДП 14112032731 було зареєстровано декларацію про готовність об'єкта - житлової прибудови з тамбуром і верандою до будинку по [ADDRESS], ДК-1110,2, категорія складності І, та господарчими спорудами - до експлуатації. Будинок [ADDRESS] знаходився на балансі Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради. За зверненням позивачів рішенням № 29/12 від 15.06.2011 року сесії УІ Дніпропетровської міської ради в зв'язку з тим, що вони є єдиними власниками квартир у житловому будинку по [ADDRESS], житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями по [ADDRESS] було знято з балансу Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради та передано нам у власність згідно з актом прийняття передачі, який було складено комісією 27.12.2010 року. На підставі рішення міської ради та акту приймання-передачі від 27.12.2010 року наказом № 71 від 21.06.2011 року Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» житловий будинок за адресою [ADDRESS], 10/1 15.06.2011 року було знято з балансу КЖЕП «Лівобережжя» та передано позивачам у власність. Після передачі позивачам у власність всього житлового будинку з господарськими будівлями змінився об'єкт права власності - позивачам стали належати не квартири, а житловий будинок в цілому, то пунктом три вказаного рішення міської ради для оформлення права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна позивачів було зобов'язано звернутися до КП «ДМБТІ». Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Отже, спірне домоволодіння є спільною сумісною власність нас, позивачів. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або за законом. В частині третьої цієї ж статті вказано, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Оскільки право власності у [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виникло в порядку приватизації, у [PERSON] - в порядку приватизації та в порядку спадкування, у [PERSON] - в порядку спадкування, на підставі договору купівлі-продажу та в прядку забудови, проти чого ні у кого з співвласників заперечень немає, то розмір часток співвласників та розподіл майна у володіння та користування позивачі визначили за домовленістю між співвласниками зі збільшенням частки [PERSON] за рахунок прибудови, зробленої нею за свої кошти зі згоди всіх співвласників. Для визначення розміру часток та частки майна, яка знаходиться у фактичному користуванні кожного із співвласників позивачі звернулися до КП «ДМБТІ». Відповідно до розрахунку часток об'єкту нерухомого майна від 03.04.2014 року, складеного КП «ДМБТІ», у [PERSON], у фактичному користуванні знаходяться: в житловому будинку літ. «А-І» приміщення 1-2, 1-3, 1-4 житловою площею 33,2 кв. м вартістю 45 205 грн.; житлова прибудова літ. «Аі-2» загальною площею 145,9 кв. м житловою площею 75,0 кв. м - 623 981 грн.; приміщення 1-І веранди літ. «А4-1» загальною площею 24,8 кв. м - 110 001 грн.; приміщення 1-1 тамбура літ. «а-1» площею 6,1 кв. м - 42 225 грн., а саме квартира № 1 загальною площею 210 кв. м, житловою площею 108,2 кв. м; сарай літ. «Л» вартістю 8 580 грн.; погріб під літ. «Л» - 6 903 грн.; сарай літ. «У» - 2 2595 грн.; споруди № 1, № 2, № 5 - № 10, № 17, ? № 22 - 53 284 грн.; вимощення ІІ - 10 894 грн. Всього на суму 923 728 грн., що складає 79/100 частини домоволодіння; у [PERSON], у фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «А-І» приміщення 2-4, 2-5 житловою площею 28,0 кв.м вартістю 38 175 грн.; житлова прибудова літ. «АІ-1» приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-6, 2-7 загальною площею 23,9 кв. м житловою площею 6,8 кв. м вартістю 46 400 грн., ганок з козирком літ. «а№» - 295 грн., а саме квартира № 2 загальною площею 51,9 кв. м, житловою площею 34,8 кв. м; ? частка сараю літ. «Б» вартістю 3 723 грн., ? частки погребу під літ. «Б» - 5 209 грн., альтанка літ. «Е» - 2 671 грн., убиральня літ. «Ж» - 2 077 грн., сарай літ. «З» - 6 349 грн., ганок літ. «з» - 50 грн., навісу літ. «Т» - 478 грн., душ літ. «Ф» - 1 219 грн., споруд № 14, № 16, № 23, ? № 4, ? № 15, ? № 22 - 2 652 грн., вимощення, тротуари ? І, ІІІ - 2 091 грн. Всього на суму 111 389 грн., що складає 10/100 частини домоволодіння; у [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «А-І» приміщення 3-3, 3-4, 3-5 житловою площею 35,0 кв. м вартістю 47 718 грн.; прибудова літ. «А№-1» приміщення 3-1, 3-2, 3-6 загальною площею 17,3 кв. м вартістю 38 438 грн., ганок з козирком літ. «а» - 236 грн., а саме квартира № 3 (10/1) загальною площею 52,3 кв. м, житловою площею 35,0 кв. м; ? частка сараю літ. «Б» вартістю 3 723 грн., ? частка погребу під літ. «Б» - 5 209 грн., сарай літ. «В» - 3 886 грн., сарай літ. «Г» - 1 660 грн., гараж літ. «Д» - 14 197 грн., оглядова яма - 986 грн., душу літ. «Х» - 747 грн., споруди № 3, № 11, № 12, № 13, № 18, № 19, № 20, № 21, ? № 4, ? № 15 - 13 333 грн., вимощення ? І, ІУ - 2 818 грн. Всього на суму 132 951 грн., що складає 11/100 частин домоволодіння. Позивачі згодні з даними, викладеними в розрахунку часток об'єкта нерухомого майна від 03.04.2014 року, і вважаєть, що розмір часток та виділення кожному з співвласників у володіння та користування частини домоволодіння повинні бути визначені згідно вказаного розрахунку з визнанням за кожним із співвласників права власності на конкретну частку та частин домоволодіння, які складають визначену частку. Домоволодіння по [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці площею 1 000 кв. м, яка знаходилась в фактичному користуванні співвласників. Рішенням № 94/32 від 27.02.2013 року сесії Дніпропетровської міської ради позивачам було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню самочинно збудованих житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), а після розроблення проекту землеустрою рішенням № 109/43 від 27.11.2013 року сесії Дніпропетровської міської ради проект землеустрою земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:04;135;0013) був затверджений, право комунальної власності на вказану земельну ділянку було зареєстроване за територіальною громадою м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради та вказана земельна ділянка передана позивачам у спільну оренду строком на два роки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд зі встановленням часток у спільному користуванні, які не підлягають окремому виділенню, а саме: [PERSON] - 50% або 0,0500 га, [PERSON] - 25% або 0,0250 га, [PERSON] - 6% або 0,0060 га, [PERSON] 0 7% або 0,0070 га, [PERSON] - 6% або 0,0060 га, [PERSON] - 6% або 0,0060 га. На підставі вказаного рішення міської ради між позивачами та міською радою було укладено договір оренди землі від 06.06.2014 року строком на 2 роки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по фактичному розміщенню самочинно збудованих жилого будинку, господарських будівель та споруд, який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 06.06.2014 року та зареєстровано в реєстрі за № 478. Реєстрація іншого речового права на нерухоме майно проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.06.2014 року за реєстраційним номером 379451912101. [PERSON] звернулася в липні 2014 року до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 16.07.2014 року за № 14476836 їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на підставі того, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема не вирішено в судовому порядку право власності на самочинне будівництво, діючим законодавством не передбачені випадки проведення державної реєстрації права власності на підставі рішення про передачу об'єкта нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці, з комунальної у приватну власність та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з передачею об'єкта нерухомого майна з комунальної у приватну власність. Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Всі необхідні документи для будівництва [PERSON] було оформлено, однак будівництво проводилось на земельній ділянці, що не була відведена для будівництва, але вказана земельна ділянка була надана їй під уже збудоване нерухоме майно у встановленому порядку - згідно рішення сесії міської ради № 109/43 від 27.11.2013 року про передачу земельної ділянки в оренду з наступним укладенням договору оренди від 06.06.2014 року з реєстрацією речового права. Оскільки самочинне будівництво за адресою: [ADDRESS] закінчено будівництвом, прийнято в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 02 березня 2013 року за № ДП 14112032731, що свідчить про відповідність його державним будівельним нормам, стандартам та правилам, будівництво проведено зі згоди сусідів, що свідчить про відсутність порушення прав інших осіб, але договір оренди земельної ділянки з реєстрацією речового права було укладено 06.06.2014 року, що засвідчує право користування земельною ділянкою, надано позивачці після завершення будівництва, то відповідно до положень частини 3 ст. 376 ЦК України є підстави для визнання за позивачкою права власності на вказаний об'єкт нерухомості. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних міських рад належить прийняття рішення щодо відчуження відповідно до закону комунального майна, зокрема в порядку приватизації згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Рішенням міської ради від 20.02.2002 року № 25/27 зі змінами, внесеними рішенням міської ради № 12/9 від 25.04.2003 року «Про порядок зняття з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств приватизованих малоквартирних будинків, в які всі приміщення приватизовані, та багатоквартирних будинків, де створено об'єднання співвласників багатоквартирних будинків» передбачено право міської ради приймати рішення про зняття з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств приватизованих малоквартирних будинків, в які всі приміщення приватизовані, з передачею їх у власність громадянам, яким квартири належать на праві власності, з оформленням права власності на вказаний об'єкт. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІУ свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно видається в випадках, перелічених в цій частині, та в інших випадках, встановлених законом. Оскільки прийняте відповідне рішення міської ради про зняття житлового будинку з балансу комунального житлово-експлуатаційного підприємства, складено акт приймання-передачі, ми є власниками квартир у вказаному житловому будинку, то є всі підстави, передбачені законом, для визнання за нами права власності на переданий житловий будинок. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved