Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомив. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія рішення Ренійського районного суду Одеської області про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 20.08.2014 р., прізвище дружини після розірвання шлюбу «Комлєва»; копія ІДН та паспорту [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON], 19.08.2005 р., батько [PERSON], мати [PERSON].; копія довідки про склад родини [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] зазначила, що відповідач зобовязаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення повноліття донькою. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісної доньки не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітньої, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved