Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

В грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на підставі рішення виконкому Комінтернівської районної Ради народних депутатів від 21.05.1987 року за № 122/2 на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . На цій підставі позивачка отримала в виконкомі Комінтернівської райради народних депутатів Одеської області 09.06.1987 року свідоцтво про право власності за [NUMBER] на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Право власності на житло позивачка 03.10.1989 року за № 1037 зареєструвала в КП «Лиманське районне бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 1, реєстровий № 5, сторінка № 9. Однак, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка отримати не може через відсутність у неї оригіналу свідоцтва про право власності за [NUMBER] від 09.06.1987 року, виданого виконкомом Комінтернівської райради народних депутатів Одеської області. Оригінал втрачений позивачкою за невідомих обставин і отримати дублікат на правах оригіналу неможливо через відсутність правонаступника в виконкому Комінтернівської райради народних депутатів Одеської області. В зв`язку з цим, [PERSON] змушена звернутись за судовим захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] адвокат Редванська Н.В. в судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву щодо розгляду справи без її участі, а також в своїй заяві вказала на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про слухання справи за його відсутністю. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь -якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 09.06.1987 року, виданого виконкомом Комінтернівської райради народних депутатів Одеської області належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Відповідно до архівного витягу з рішення виконкому Комінтернівської районної ради народних депутатів від 21.05.1987 року № 122/2 за [PERSON] визнане право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Лиманське районне бюро технічної інвентаризації Лиманської районної ради, Одеської області за № 1037 від 10.10.2019 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] за архівними даними Одеського МБТІ зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.06.1987 року, виданого виконкомом Комінтернівської районної ради. Дата реєстрації 03.10.1989 року, зареєстровано в реєстровій книзі №1, реєстровий №5, сторінка №9. В електронному реєстрі прав, право власності не зареєстровано. Присадибна земельна ділянка площею 0,1088 га., розташована в [ADDRESS] належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.2020 року, після смерті чоловіка - [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає, що не має необхідності встановлювати факт належності правовстановлюючого документу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial