Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилався на те, що 11.06.2013 року між ним та відповідачем [PERSON], було укладено Договір позики, що підтверджується розпискою. Відповідно до даного договору він, [PERSON] передає, а позичальник приймає у власність 250 000 (двісті пятдесят тисяч) доларів, що станом на 12.10.2016 р. становить 6462925 (шість мільйонів чотириста шістдесят дві тисячі девятсот двадцять пять). Згідно даного договору зазначену вище суму грошей позичальник [PERSON] зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до десятого червня дві тисячі шістнадцятого року. Факт передачі суми коштів в розмірі 6 462 925 (шість мільйонів чотириста шістдесят дві тисячі девятсот двадцять пять) гривень, підтверджується письмовою розпискою від 11.06.2013 року. Відповідач зі свого боку вже протягом тривалого часу всіляко ігнорує свої зобов'язання та відмовляється їх виконувати, борг не повертає. Просить стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на його користь [PERSON] [INFO] суму боргу - 6 462 925 (шість мільйонів чотириста шістдесят дві тисячі девятсот двадцять пять) гривень. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява до суду про розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно ст.ст.1046,\~1049 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 11.06.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики, що підтверджується розпискою (а.с.11). Відповідно до даного договору позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] 250 000 (двісті пятдесят тисяч) доларів, що станом на 12.10.2016 р. становить 6462925 (шість мільйонів чотириста шістдесят дві тисячі девятсот двадцять пять) гривень (а.с.11). Згідно даного договору зазначену вище суму грошей позичальник (Відповідач) зобовязується повернути позикодавцеві (Позивачу) готівкою в строк до десятого червня дві тисячі шістнадцятого року. На даний момент суму боргу відповідачем не повернено позивачу. Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в жому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути вищевказану суму боргу так як він відмовляється добровільно повертати позивачу дані кошти. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст.207, 509, 526, 610, 625, 1046, 1047,\~1049 ЦК України,

Outcome: approved