Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщена в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України, у призначені судові засідання не явилась, заперечень щодо позову не надала. Представник третьої особи Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області будучи належним чином сповіщений у судовому засіданні не зявився, заперечень щодо позову не надав. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.1991 р.; копія рішення суду від 14.04.2014 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 71 по вул. Садова в м. Рені Одеської області; копія витягу з домової книги житлового будинку; копія паспорту гр. України; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 71 по вул. Садова в м. Рені Одеської області, що підтверджується рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 14.04.2014 року. У вказаному будинку зареєстрована такою, що проживає [PERSON] однак, фактично там не проживає та взагалі не проживала, а була зареєстрована за проханням, для її працевлаштування у м. Рені. Відповідачка самостійно не бажає проводити перереєстрацію свого місця проживання. Вона не є власником нерухомого майна за вказаною адресою, в будинку не проживає. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за вказаною адресою відповідачка створює позивачці перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та інтересів власника, чим порушуються право позивача самостійно розпоряджатись своїм майном. Зокрема позивачка зазначила, що бажає оформити субсидію, однак не може цього зробити у звязку із реєстрацією відповідачки у вищевказаному будинку. На підставі вищенаведеного, позивачка просила зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Садова, буд. 71. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. За ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності позивачки на будинок № 108 по вул. 28 Червня в м. Рені Одеської області підтверджується рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 26.10.2015 р. Відповідачі у вищевказаному будинку не мешкають, вони не являються власниками житла, у якому прописані, на даний час їх фактичне місцезнаходження невідоме. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України. Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. вбачає, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідача на користування нею житлоплощею [PERSON] з підстав ст. 401 ЦК України. У зв'язку із вищевикладеним, є правові підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням (припинення сервітуту) і зняття її з реєстраційного обліку.

Outcome: approved