Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

В грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача АТ «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживачів, в якому просила зобов`язати Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» виключити із суми заборгованості за послуги за постачання гарячої води та централізованого опалення до належної [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ) заборгованість попередніх власників. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона набула права власності на вищевказану квартиру лише 25.08.2020 року, однак відповідач в рахунку за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до квартири [ADDRESS] обліковує заборгованість в сумі: за теплопостачання - 18000,10 грн., за постачання гарячої води - 3834,80 грн., що виникли станом на 01.09.2020 року, тобто за період до набуття нею права власності на квартиру. Вона не є правонаступником попередніх власників квартири і не зобов`язана сплачувати заборгованість, яка утворилася не з її вини. Споживачем послуг підприємства відповідача позивачка стала лише після набуття нею права власності на квартиру. Відповідач не має правових підстав перекласти зобов`язання щодо сплати заборгованості за спожиті комунальні послуги на нового власника квартири, тому позивачка просить зобов`язати відповідача виключити із суми боргу заборгованість попередніх власників квартири, що виникла за період часу до 25.08.2020 року, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовився виключити заборгованість. Від представника відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування відзиву зазначив, що особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Позивач в своєму позові не довів, що будь-яке його право (майнове чи не майнове) порушується діями чи бездіяльністю підприємства. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив суд його задовольнити. Представники відповідача в задоволенні позову просили відмовити. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай А.І. 25.08.2020 року. Відповідно до умов договору обов`язок щодо сплати заборгованості по комунальним послугам покладено на продавців. 08.11.2020 року позивач звернулася до відповідача АТ «Облтеплокомуненерго» із претензією щодо виключення з рахунку заборгованості попередніх власників. Вказана претензія залишилась без задоволення. Станом на 01.09.2020 року заборгованість за послуги з централізованого опалення по квартирі [ADDRESS] становить 18800,10 грн., а за послуги з постачання гарячої води - 3834,80 грн. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорам (пункт 5 частини третьої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за послуги із централізованого опалення та постачання гарячої води споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку. Отже, враховуючи, що право власності на квартиру позивач набула 25.08.2020 року, заборгованість з оплати за надані послуги виникла до часу набуття нею права власності на квартиру, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає, що не надано жодних доказів на підтвердження її понесення та її розмір.

Outcome: approved