Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» заборгованість за Договором № 114/ФКР505/0 про встановлення ліміту овердрафту від 10.01.2014 року у розмірі 11797,56 грн.; розірвати Договір № 114/ФКР505/0 про встановлення ліміту овердрафту від 10.01.2014 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «РАДАБАНК»; а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного Договору № 114/ФКР505/0 про встановлення ліміту овердрафту від 10.01.2014 року відповідач 10.01.2014 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % процентів річних за користування кредитними коштами у перші 10 днів, а з 11 дня відсотки за користування кредитними коштами складають 36% річних з кінцевим терміном повернення овердрафту 09.01.2015 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 10.01.2017 року, відповідач має заборгованість у розмірі 11797,56 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 10 січня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір № 114/ФКР505/0 про встановлення ліміту овердрафту, на підставі особистої заяви останнього, згідно з умовами якого він отримав від позивача кредитну картку із встановленим овердрафтом у розмірі 10000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % процентів річних за користування кредитними коштами у перші 10 днів, а з 11 дня відсотки за користування кредитними коштами складають 36% річних з кінцевим терміном повернення овердрафту 09.01.2015 року (а.с.5-7). Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши відповідачу платіжну картку із встановленим овердрафтом у розмірі 10000,00 грн., яку (картку з встановленим овердрафтом) відповідач отримав та використав кредитні кошти в своїх цілях. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача. У звязку з виниклою заборгованістю, заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 23 березня 2015 року по цивільній справі № 200/22051/14-ц, яке набрало законної сили 19 травня 2015 року, з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за Договором №114/ФКР505/0 про встановлення ліміту овердрафту від 10.01.2014 року в сумі 11774 грн. 42коп., з яких: 9999 грн. 09 коп. - прострочена заборгованість по ліміту овердрафту; 459 грн .07 коп. - прострочена заборгованість по нарахованим процентам за період з 10.01.2014 року по 08.12.2014 року; 1316 грн. 26 коп. - пеня на прострочену заборгованість по ліміту овердрафту та нарахованим процентам за період з 10.01.2014 року по 25.11.2014 року; на повернення судових витрат - 243 грн. 60 коп., а всього 12018 грн. 02 коп. (а.с.8). Разом з тим, відповідач все одно свої зобовязання належним чином не виконує та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача, а також не виконує заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 23 березня 2015 року по цивільній справі № 200/22051/14-ц, яке набрало законної сили 19 травня 2015 року. У звязку з вищевказаним, відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 11797,56 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість по нарахованим процентам за період з 09.12.2014 року по 10.01.2017 року - 6514,94 грн; пеня на прострочену заборгованість по ліміту овердрафту та нарахованим процентам за період з 10.01.2016 року по 10.01.2017 року - 3517,90 грн.; пеня на прострочені проценти за період з 10.01.2016 року по 10.01.2017 року - 1764,72 грн. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 17 ч. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільнює останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» про стягнення заборгованості обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним розірвати Договір № 114/ФКР505/0 про встановлення ліміту овердрафту від 10.01.2014 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «РАДАБАНК», й стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» заборгованість за Договором № 114/ФКР505/0 про встановлення ліміту овердрафту від 10.01.2014 року у розмірі 11797,56 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved