Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача Дніпропетровської міської ради, третя особа Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В ході розгляду позовні вимоги були уточнені та визначені сторони по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що [INFO] померла їх мати [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]). За життя їх мати придбала у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] площею 0,0701 га (цільове призначення - садівництво) за договором купівлі-продажу. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається саме з вищезазначеної земельної ділянки [ADDRESS] Спадкоємцями зазначеного майна за законом є вони - діти спадкодавця. 26 листопада 2013 року вони звернулися до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно після смерті їх матері [PERSON]. Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04.12.2012 року було заведено спадкову справу № 956/2012 за їх заявою та встановлено, що спадщину спадкоємці прийняли фактично шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що спадкодавцем за життя не було зареєстровано право власності на земельну ділянку та не було отримано Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку. Точніше кажучи, Державний акт було виготовлено вже після смерті спадкодавця, а саме: [INFO]. Просили суд: визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], площею 0,0701 га. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити з наведених в позові правових підстав. Представник відповідача Садівничого товариства «Золотий пармен» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до п.2, п.5 ст.74, ч.4 ст.76 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Відповідно до листа просили розглядати справу в їх відсутності. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 листопада 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В., зареєстрованому в реєстрі за № 1-6399 [PERSON] ( продавець) та [PERSON] (покупець), уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до п.2 Договору [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,0701 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Індустріального району міста Дніпропетровська , [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для садівництва. Згідно до п.3 земельна ділянка, що відчужується, належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], що виданий Дніпропетровською міськрадою 01.11.2004 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2004 року р.3-8381 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №043909. Згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого [INFO], [PERSON] є власником земельної ділянки 0,0701 га., яка розташована [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.11.2004 року №1-6399, кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до Свідоцтва про шлюб, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 16 жовтня 2009 року, [PERSON] зареєструвала 16 жовтня 2009 року шлюб з [PERSON] та прізвище дружини після одруження « [PERSON]» ( а.с.44) Згідно до Свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] ( а.с.43. ) Як встановлено в судовому засіданні позивачі, є синами померлої, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 12,46). У встановленому законом порядку позивачі подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до спадкової справи №956/2012, заведеної Шостою дніпропетровською нотаріальною конторою 04.12.2012 року після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулися спадкоємці першої черги, а саме сини померлої: [PERSON], [PERSON] ( а.с.46-93). Згідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.11.2013 року №3389/02-31, державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О. відмовлено [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON], у зв'язку з тим, що не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто у зв'язку з тим, що право встановлювальний документ на нерухоме майно - земельну ділянку не відповідає вимогам чинного законодавства. Встановлено, що [PERSON], [PERSON] спадщину прийняли фактично шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. Також встановлено, що на день смерті [PERSON] право на земельну ділянку не зареєструвала, та за життя не отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. ( а.с.10). Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Також у роз'ясненнях Пленуму ВСУ України, викладених в п. 10. та п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншими правовстановлюючим документом. Відповідно до роз'яснень абзацу третього п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу від 15.11.2004р.) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Пунктом «а», ч.2 вказаної статті передбачено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи наведені обставини, та норми законодавства, яким регулюються виниклі між сторонами правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги позивачів про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на земельну ділянку площею 0,0701га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.2004р., посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В. реєстровий номер 1-6399, підлягають задоволенню.

Outcome: approved