Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Виконавчий комітет Корабельної районної у місті Херсоні ради, орган опіки та піклування звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, якій просив позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з кожного, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідачі мають малолітню доньку. [PERSON] з 11.07.2018 року знаходиться на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків, таким чином, як зазначає позивач відповідачі по справі повністю та свідомо усунулись від виховання та утримання своєї дитини. Не піклуються про її фізичний та духовний стан, на підставі чого позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 04.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 22.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Плохотнюк М.О. подано відзив на позовну заяву, згідно якого просила суд відмовити у задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки та стягнення з нього аліментів, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки та стягнення з нього аліментів. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Свідок [PERSON] , допитана у судовому засіданні, надала пояснення аналогічні викладеним обставинам в позовній заяві. Окрім того зазначила, що батьки написали заяви про позбавлення їх батьківських прав відносно дитини, при цьому зазначила, що відповідач [PERSON] в телефонному режимі цікавився питанням з приводу подальшого спілкування з дитиною. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, покази свідка, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 травня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №131, виданого 18.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Згідно заяви від 05.05.2020 року [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] було розглянуто органом опіки та піклування Корабельної районної у м.Херсоні ради та відповідно до висновку органу опіки та піклування Корабельної районної у м.Херсоні від 12.05.2020 року №02-14-188-25, визначено за доцільне позбавлення батьківських прав відповідачів відносно дитини. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у частині позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Щодо заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] , суд зазначає наступне. З наявної в матеріалах справи заяви від 05.05.2020 року, [PERSON] , не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо його доньки. В судовому засіданні відповідач [PERSON] надав пояснення, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] , але шлюбні відносини не підтримує. 09.04.2021 року до Херсонського міського суду Херсонської області [PERSON] подано позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] . З долученого до матеріалів справи акту обстеження умов проживання вбачається, що в квартирі наявні, побутова техніка, бойлер, кухонна плита. Дитина забезпечена одягом та взуттям. Згідно заяви [PERSON] від 30.04.2021 року на ім`я начальника служби у справах дітей, повідомлено, що [PERSON] проведено ремонт в квартирі де прописана його донька [PERSON] , в зв`язку з чим просив провести повторне обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та а скласти відповідний Акт. В позовній заяві зазначено, що зі слів сусідів, батьки [PERSON] , часто бувають у стані алкогольного сп`яніння, стосунки у родині конфліктні, батьки влаштовують бійки. Вказане спростовується наступним. Згідно характеристики ОСББ Стимул, [PERSON] зарекомендував себе як зразковий громадянин, який підтримує гарні відносини як в сім`ї так і у спілкуванні з сусідами, приймає участь в загальних зборах. В конфліктних ситуаціях з сусідами помічений не був, напроти, дружелюбний, по необхідності надає допомогу. Згідно характеристики сусідів квартир [ADDRESS], за час проживання відповідачі не створювали ніяких труднощів та не були замічені в конфліктних ситуаціях з сусідами. Сусідами характеризуються тільки позитивно. Характеризують їх як ввічливих та добрих сусідів. Підтримують гарні відносини з сусідами, завжди допомагають в тяжких ситуаціях, ніколи не відмовляють в помочі. Приймають активну участь у вихованні дитини. Згідно довідки ГУНП ХВП Корабельного ВП від 21.09.2020 року, [PERSON] , за місцем мешкання характеризується з позитивного боку. До вживання спиртних та алкогольних напоїв не схильний, порушень громадського та публічного порядку не допускає. В судовому засіданні [PERSON] надав пояснення з приводу поданої ним заяви від 05.05.2020 року про його згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , які зводяться до того, що вказана заява була написана під тиском працівника служби, та в силу юридичної необізнаності відкликана ним не була. Суд вважає, що зазначена заява написана під тиском, та в силу юридичної необізнаності відкликана відповідачем [PERSON] не була. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Суд дійшов висновку, що на теперішній час позбавлення батьківських прав [PERSON] у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір за заявлені до неї дві позовні вимоги у розмірі 1681,60грн., (840,80 грн.x2).

Outcome: partial