Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Виклад позиції позивача. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час проживання у шлюбі мають спільну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої у її свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] .. Згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 02.08.2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень , щомісячно і до її повноліття. Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 08.09.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. З часу припинення сімейних стосунків позивач з донькою проживають окремо від відпові\-дача, однак зазначену суму аліментів на утримання доньки відповідач перерахо\-вує з затримкою. З часу присудження аліментів змінились усі обставини, які впливали на визначення спо\-сібу та розміру їх стягнення на утримання 2-річної дитини під час перебування [PERSON] у від\-пустці по догляду за дитиною. Як зазначає позивач боржник має належний дохід, який складається з заробітної плати та доходу від власної підприємницької діяльності, а тому він має можливість нада\-вати кошти на утримання своєї дитини в необхідному розмірі. На даний час дитина відвідує дитячий садок, займається в хореографічному гу\-ртку, розвиває свої знання вивчаючи англійську мову. Витрати на щомісячну оплату вка\-заних дитячих закладів складають 1700 грн. Крім того, за останній час значно зросли ціни на одяг, продукти харчування, приладдя для дитячого розвитку, а також оплату комунальних послуг, транспорт тощо. У зв`язку з зазначеним матеріальні витрати, що несе позивач для забезпечення належного утримання, розвитку та виховання дочки за місяць в середньому складають 6 500 гривень. До обов`язкових витрат на дитину відносяться також витрати на лікування, забезпе\-чення необхідним для занять дівчинки у гуртках, внесення коштів, необхідних для роботи дитячих закладів, поповнення рахунків її телефону, планшету та інші. При цьому не враховано кошти, необхідні на оздоровлення доньки, кошти які витрачаються на святкові дні, а саме дні народження її друзів, відвідування парку, кіно тощо. Позивач стверджує, що їй достовірно відомо, що відповідач має стабільний дохід від своєї роботи, яка включає і підприємницьку діяльність з продажу товарів. Однак, це не відчувається на ви\-конанні ним батьківського обов`язку щодо матеріального утримання доньки. На даний час обов`язок утримання дитини, забезпечення дитини усім необхідним для повноцінного зростання, - належить позивачу. Так, маючи постійну роботу, [PERSON] вико\-ристовує і можливості додаткового заробітку, необхідного для належного матеріального забезпечення своєї дитини. Необхідну допомогу позивач отримує також і від своїх батьків. Вищевказане свідчить, що сума аліментів, визначених судовим рішенням у 2017 році, що стягуються в примусовому порядку, не є коштами як «обов`язок батька» в частині ма\-теріального утримання малолітньої дитини. Позивач не може самостійно утримувати дитину та забезпечити їй нормальний духовний і фізичний розвиток, а тому звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, у якому просить суд змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з твердої грошової суми на відсоткову частку, а саме на 1/3 частину від усіх видів його доходу та заробітку. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог скориставшись пропозицією суду викладену в ухвалі про відкриття провадження від 16.03.2020 року. У відзиві відповідач зазначає, що вимоги позивача є необгрунтованими та не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 02.08.2017 року з нього стягуються на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач вважає, що [PERSON] вказує, що з часу стягнення аліментів на утримання дитини, які були визначенні рішенням суду, а саме з часу перебування [PERSON] у декретній відпустці матеріальний стан позивача значно покращився, оскільки вона працює на посаді економіста в КП «Немирівводоканал» з посадовим окладом 11165,89 грн., що підтверджується доданою до позовної заяви довідкою від 29.01.2020 року за № 23. Однак, його матеріальне становище станом на подання даної позовної заяви до суду відповідачем значно змінилося, оскільки з 31.03.2018 року відповідач звільнився за згодою сторін з постійного місця роботи від ФОП [PERSON] , та в період часу з 04.07.2018 року по 12.05.2019 року отримував допомогу по безробіттю про що надає відповідні докази. Тому враховуючи, що на даний час він офіційно є не працюючим та не займається підприємницькою діяльністю, отримує тимчасовий заробіток, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню та просив у задоволенні позову відмовити. Заяви, клопотання позивача, відповідача 15.04.2020 року від позивача [PERSON] надійшло письмове клопотання про витребування з Немирівської податкової інспекції інформації щодо отриманих доходів відповідачем [PERSON] за період з 2017 по 2020 роки(а.с.29). 26.05.2020 року від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про ознайомлення із матеріалами цивільної справи (а.с.38). 02.10.2020 року надійшло письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.77) 22.12.2020 року від відповідача [PERSON] надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з погіршенням епідеміологічної ситуації в Україні з причини поширення корона вірусної хвороби (а.с.81). 09.03.2021 року від представника відповідача адвоката Головенка Є.В. надійшла письмова заява про відкладення справи розглядому зв`язку з підозрою захворювання на корона вірус. 09.03.2021 року від позивача [PERSON] надійшла письмова заява у якій остання просить справу розглядом відкласти у зв`язку з захворюванням доньки. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали суду від 16.03.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи на 15.04.2020 року. Судом здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 16.03.2020 року було направлено на адресу відповідача разом з копією позовної заяви, додатками до неї та повісткою про виклик до суду. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. 31.03.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву з викладенням своїх заперечень на позовну заяву. Заперечення на відзив від позивача [PERSON] до суду не надходило. Ухвалою суду від 29.07.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів (а.с.72). Ухвалою суду від 22.12.2020 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.100) За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення, немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено за час перебування у шлюбі сторони по справі мають спільну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] батьком якої у її свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] . Судом встановлено, що розмір аліментів, що складає 1000 гривень, які стягуються з відповідача за рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 02.08.2017 року не забезпечують нормальний духовний та фізичний розвиток дитини, яка перебуває на утриманні позивача ( а.с.7). Дитина для свого розвитку потребує значних матеріальних витрат, окрім того відвідує дитсадок, дошкільні додаткові курси з вивчення англійської мови, розвивається духовно та навчається у центрі дитячої юнацької творчості по заняттям з оздоровчої гімнастики, що відповідно потребує значних матеріальних, які покладаються відповідно на позивача і це підтверджується належними письмовими доказами ( а.с.6,8,9) Відповідно до довідки № 23 від 29.01.2020 року підтверджується, що позива [PERSON] дійсно працює у Комунальному підприємстві «Немирівводоканал» при Немирівській міській раді з 02.05.2018 року на посаді економіста 1-ї категорії та отримує заробітну плату з посадовим окладом у розмірі 11165,89 гривень (10) Дитина проживає разом із матір`ю, за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 463 від 14.02.2020 року ( а.с.5). В судовому засіданні надаючи свої пояснення, позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги викладені нею у позові. Суду пояснила, що на даний час її матеріальне забезпечення відносно дитини потребує значних матеріальних витрат і вона не може самостійно забезпечити належний дитині духовний та фізичний розвиток. Однак, на запитання головуючого у судовому засіданні щодо зміни розміру аліментів, саме обґрунтування зміни розміру аліментів з твердої грошової суми на частку від доходів відповідача, об`єктивних роз`яснень суду не надала та належними доказами такі вимоги не підтвердила. Тому об`єктивних та належних доказів того чому позивач вирішила змінити розмір аліментів з твердої суми 1000 гривень, яка стягується з відповідача за рішенням суду саме на 1/3 частину від його доходів, суд не отримав Відповідач [PERSON] , та представник відповідача адвокат Головенко Є.В. заперечували щодо задоволення позову. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач після звільнення з постійного місця роботи стабільного доходу не отримує. Тимчасово в даний час підробляє та має нестабільний заробіток, який не є регулярними. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України , суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 150 та ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 51 Конституції України , ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України ). Тобто, в будь-якому випадку, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України . З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Позовні вимоги про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення ґрунтуються на зміні законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на утримання дитини, недостатності фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дітей. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства суд зважує на те, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено в 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також обставини, на які посилалась позивач, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми 1000 грн. на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є достатнім та відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам Сімейного кодексу України . Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Висновки суду Враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав зменшення розміру стягуваних аліментів, то суд приходить до висновку, що позов [PERSON] щодо зміни розміру аліментів і визначення їх у відсотковому відношенні, підлягає задоволенню частково, так як обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом лише у неналежному матеріальному забезпеченні дитини. Однак, доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у відсотковому відношенні у розмірі 1/3 частини від його доходів позивачем надано суду не було. При цьому суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, відсутність доказів щодо його матеріального доходу, матеріальне становище позивача та дитини, а також те, що відповідач заперечує щодо зміни розміру аліментів, та подав відзив на позов, суд вважає можливим змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дитини. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial