Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач зазначає, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, всі поради та рекомендації працівників соціальних служб ігнорує. Під час обстеження умов проживання та проведення соціальної роботи з сім`єю з`ясовано, що фактично належні умови для проживання дитини були відсутні, мати дитини не працює і єдиним джерелом прибутку для утримання дитини є соціальні виплати. Крім того зафіксовані випадки залишення дитини без нагляду дорослих. Із квітня 2017 року по теперішній час малолітній [PERSON] перебуває в обласному будинку дитини на повному утриманні та вихованні, створити належні умови для дитини та повернути її з дитячого закладу відповідач не бажає. З огляду на викладене у позовній заяві Виконавчий комітет Житомирської міської ради просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляла. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 03.04.2017 року [PERSON] взятий на облік як такий, що проживає у сім`ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується копією наказу №28 служби у справах дітей Житомирської міської ради від 03.04.2017 року. Із матеріалів справи, зокрема і висновку органу опіки і піклування вбачається, що [PERSON] неодноразово писала письмові зобов`язання забрати дитину з лікарні (будинку дитини), однак постійно змінює місце проживання, на тривалий час зникає з поля зору працівників служби (управління) у справах дітей, не відповідаючи на телефонні дзвінки, останній раз відвідувала дитину 05.04.2019 року, що свідчить про небажання матері повернути дитину з дитячого закладу. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №1350 від 05.12.2019 року. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 згаданого закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921,00 грн. за подання позову, від сплати якого відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved