Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, в обґрунтування якого вказав, що 26.07.2014 року в Київській області в м. Вишгород по вул. Набережній, 2 мала місце дорожно - транспортна пригода, за участю автомобіля «VOLKSWAGEN» д.н.з. [NUMBER], водій [PERSON] та автомобіля «OPEL» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП - транспортному засобу «OPEL» д.н.з. [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень, а власнику автомобіля матеріального збитку. Постановами Вишгородського районного суду Київської області від 02.09.2014 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП, яка мала місце 26.07.2014 року, страхова відповідальність власників наземного транспортного засобу водія [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно - страхова компанія» з 22.11.2013 року. Власник транспортному засобу «OPEL» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АС/ 7090356. На підставі страхового акту № ОЦ/05/008/15/0001 від 08.01.2015 року власнику автомобіля транспортному засобу «OPEL» д.н.з. [NUMBER] позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 149, 73 грн. У зв'язку з чим у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи та оголошення про його виклик на сайті суду, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено що, 26.07.2015 року в Київській області у м. Вишгород по вул. Набережній, 2 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN» д.н.з. [NUMBER], водія [PERSON] та автомобіля «OPEL» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанов Вишгородського районного суду Київської області від 02.09.2014 року, які набрали законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] на момент вчинення ДТП був застрахований у Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія», згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7090356. 16.12.2015 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» із заявою про виплату матеріального збитку. Згідно експертного висновку про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 3375 від 20.10.2014 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику транспортного засобу «OPEL» д.н.з. [NUMBER], внаслідок його пошкодження складає 12 149, 73 грн. 08.01.2015 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно - страхова компанія» на підставі страхового акту № ОЦ/005/008/15/0001 від 08.01.2015 року та розрахунку суми страхового відшкодування по страхуванню цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду, пов'язану з пошкодженням транспортного засобу здійснила [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 12 149, 73 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3248 від 08.01.2015 року. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статі 933 ЦК України передбачає перехід до страховика прав до страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Відповідно до п. 38.1.1 (ґ) ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 12 149, 73 грн. та у відповідності до ст. 141 ЦПК України судових витрат - у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved