Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Позивачка у судове засідання також не з`явилася, від неї надійшла заява, з якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справи у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК за\~результатами підготовчого\~провадження суд\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем.\~ Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх РНОКПП; оригінал свідоцтва про шлюб сторін; копія свідоцтва про народження доньки [PERSON] , 2016р.н. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просила розірвати шлюб укладений із відповідачем [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] , який є батьком дитини, зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у зв`язку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. На протязі останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Ними неодноразово робилися спроби щодо примирення, однак, вони позитивних результатів не дали. Таким чином, вже тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, сторони наполягали на його розірванні. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , яка знаходяться на утриманні та проживає разом із позивачкою. Позивач, не працює знаходиться у декретній відпустці, отримує грошову допомогу по догляду за дитиною. Зазначених коштів позивачу не вистачає на утримання дитини. Так як сторони фактично припинили сімейні відносини з відповідачем, мешкають окремо, позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідач працездатний, останнє відоме його місце роботи - ПАТ «Придунайський».. Відповідач, як батько малолітньої дитини зобов`язаний утримувати її, має таку матеріальну можливість, оскільки він працездатний, не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, отже має реальну можливість та зобов`язаний надавати своїм дітям матеріальну допомогу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою дитину. Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони тривалий час не проживають разом, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Частиною 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально утримувати один одного. Ст. 84 СК України встановлено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на утримання їх сумісної дитини не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін (відповідач працездатний, дітей від іншого шлюбу не має, будь-які інші стягнення у примусовому порядку з нього не проводяться; позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, існує за рахунок соціальної допомоги на дитину), стан здоров`я сторін та інтереси малолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. Що стосується вимог позивача щодо стягнення коштів на своє утримання до досягнення донькою 3-річного віку, суд задовольняє їх також.

Outcome: approved