Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 22.02.2021р., 16.03.2021р., 15.04.2021р., 13.05.2021р., 23.06.2021р., будучи належним чином сповіщена, не явилася, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надала. Представник позивача [PERSON] - адвокат Златі Н.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2020р.; копія витягу з ЄДРЮОФОПГФ від 18.05.2020р.; копія паспорту позивача; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.12.2016р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач, діючий через свого представника, звернувся до суду із позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначив позивач, рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 12.12.2016р., винесеним заочно у цивільній справі за №510/1414/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини було задоволено позовні вимоги, серед яких були і вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.08.2016 р. до [INFO] , тобто до досягнення повноліття сином [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили та виконується по теперішній час, позивач справно платить на утримання сина аліменти, будь-якої аліментної заборгованості в нього немає. На момент винесення судом рішення про стягнення аліментів у позивача було стабільне матеріальне положення, тому розмір аліментів, що був присуджений судом, його влаштовував та був для нього прийнятний. Однак, на теперішній час, у позивача матеріальний стан погіршився, він не працює, має мінливий, нестабільний дохід, згідно наданих суду довідок він не має зареєстрованих на праві власності об`єктів нерухомості, на обліку, як ФОП не перебуває також. У зв`язку із цим, позивач просить зменшити присуджений судом розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини його заробітку (доходу) на ј частину його заробітку (доходу) щомісячно. Вивчивши матеріали справи, надані суду документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як було встановлено в судовому засіданні, неповнолітній [PERSON] , [INFO] народився у шлюбі сторін, після розірвання шлюбу за судовим рішення відповідача було присуджено до стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно - до повноліття дитини. На час винесення судом рішення про стягнення аліментів, матеріальний стан батька дозволяв сплачувати визначений судом розмір аліментних виплат, однак, в даний час матеріальний стан [PERSON] погіршився, він не працює, істотних доходів не має, у зв`язку із чим просить зменшити його розмір аліментів - до ј частини його заробітку (доходу) щомісячно. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачкою суду не надано жодного доказу, який б спростовував наявність підстав, визначених законом та вказаних позивачем для зміни розміру аліментів. З урахуванням наведених у позові доводів та наданих позивачем доказів, суд прийшов до висновку про те, що дійсно матеріальний стан позивача змінився, він погіршився, [PERSON] ніде не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, отже, вбачаються правові підставі для зменшення розміру аліментів на сина [PERSON] . Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/4 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved