Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в травні 2017 року уточнив та просив усунути порушення права власності на землю, що є підставою для визнання недійсною та скасування державної реєстрації про право власності на земельну ділянку площею 0,179 га, кадастровий номер 1221487200:04:057:0015, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Степове, вулиця Пшенична, земельна ділянка 14-б, №944932912214 проведену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та скасування запису про право власності №14915385 на земельну ділянку площею 0,179 га, кадастровий номер 1221487200:04:057:0015, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Степове, вулиця Пшенична, земельна ділянка 14-б, проведену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що на підставі Договору дарування земельної ділянки від 16 жовтня 2002 року, він прийняв у дар земельну ділянку загальною площею 0,183 га, розташовану за адресою: центральна садиба КСП «Дзержинець» Дніпропетровського району Дніпропетровської області вул. Білоруська, № 3 Дніпропетровської районної ради. Площа земельної ділянки підтверджується Договором дарування житлового будинку від 15 жовтня 2002 року, який розташований на земельній ділянці за адресою: вул. Білоруська, 3 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області та Технічним паспортом на житловий будинок виданим 21.08.2002 року Дніпродзержинським БТІ. У відповідності з вищезазначеним договором дарування земельної ділянки ним було оформлено та отримано Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ДП №045425 ,що виданий 17 жовтня 2002 року. Починаючи з 15 жовтня 2002 року (з моменту коли він став повноправним володарем житлового будинку та земельної ділянки) до теперішнього часу, план, розміри та зовнішні межі земельної ділянки з його відома та його згоди не змінювались. Частина його земельної ділянки межує із земельною ділянкою [PERSON] На межах земельних ділянок до 18 червня 2016 року незмінно стояла цілісна огорожа. 11 червня 2016 року йому зателефонувала мати [PERSON] і повідомила, що відтепер ця частина земельної ділянки належить її сину [PERSON] і заборонила подальше її використання. 18 червня 2016 року [PERSON] разом із його матір'ю [PERSON] було самовільно встановлено додаткову огорожу на його земельній ділянці, чим було фактично і розділено її на дві окремі частини. Також в цей же день [PERSON] встановив окремий вихід із свого домоволодіння на відокремлену від його частину земельної ділянки, чим було порушено цілісність існуючої раніше огорожі та вчинено перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою. [PERSON] постійно чинить супротив у користуванні даною земельною ділянкою, що у свою чергу приводить до постійних конфліктних ситуацій .Спірній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 1221487200:04:057:0015 та 10 червня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] здійснено державну реєстрацію прав/та їх обтяжень на [PERSON] Вказав, що вищевказаний акт було видано [PERSON] набагато пізніше ніж Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП №045425, яким посвідчується право власності на земельну ділянку його, [PERSON] та до земельної ділянки відповідача включено частину належної йому ділянки. На підставі його заяви та доданих до неї документів, рішенням Степової сільської ради від 15 вересня 2016 року було відмінено попереднє рішення №25-5/УІІ від 08 квітня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність [PERSON]В.». В результаті завідомо недостовірної інформації наданої відповідачем щодо належності земельної ділянки, а також службової недбалості працівників Степової сільської ради, що полягала в неналежному виконанні своїх службових обов'язків щодо перевірки відомостей наданих заявником, було порушено низку нормативно-правових актів, а тому він звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав. В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю, в якому просив визнати недійсним та скасувати Державний акт приватної власності на землю IV-ДП № 045425 виданий Дніпропетровською районною Радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1127 від 17 жовтня 2002 року [PERSON]. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказав, що 16 грудня 2015 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпродзержинського МНО Дніпропетровської області [PERSON] видано йому, [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в м. Дніпродзержинськ (територіально с. Степове Дніпропетровського району) Дніпропетровської області по вулиці Пшеничній під номером 14-Б, реєстровий № 3-1261. 16 лютого 2016 року відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпродзержинського МНО Дніпропетровської області [PERSON], він, [PERSON] отримав від [PERSON] в дарунок 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в м. Дніпродзержинськ (територіально с. Степове Дніпропетровського району) Дніпропетровської області по вулиці Пшеничній під номером 14-Б. 22 лютого 2016 року Степової сільською радою йому було надано згоду на відновлення меж земельної ділянки та розроблення технічної документації. Після завершення розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Степової сільської ради с. Степове, вул. Пшенична, 14-б, він, [PERSON] звернувся до Степової сільської ради щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність. Рішенням Степової сільської ради від 08 квітня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність та передано йому у приватну власність земельну ділянку розміром 0,179 га, кадастровий номер 1221487200:04:057:0015, яка знаходиться за адресою: вул. Пшенична 14-б, с. Степове Дніпропетровський район Дніпропетровська область за рахунок земель населеного пункту Степової сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Степової сільської ради с. Степове, вул. Пшенична, 14 б Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а саме 23 лютого 2016 року складено акт прийомки передачі межових знаків на зберігання у присутності [PERSON], [PERSON] (виконавець робіт) та власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у тому числі і [PERSON], який на час підписання не заперечував проти меж та про наявність будь-яких документів, що надають йому право користування або власності не згадував. Після погіршення добросусідських відносин [PERSON] пошкодив паркан та почав наполягати на тому щоб він, [PERSON], передав йому у власність належну частину земельної ділянки. Після отримання відмови [PERSON] почав застосовувати різні міри психологічного впливу та перешкоджати користуватися належною йому на праві власності земельною ділянкою, неодноразово погрожував йому, [PERSON] та його матері [PERSON] Крім того, [PERSON] особисто розбила паркан про що було повідомлено правоохоронні органи. У 2002 році [PERSON] до землекористувачів та власників суміжних земельних ділянок не звертався та акт погодження земельних ділянок не складав. Таким чином, вважає, що Державний акт на право приватної власності на землю ІV-ДП № 045425 від 17 жовтня 2002 року, отриманий [PERSON] з порушенням вимог Інструкції та не відповідність його законодавству України є підставою вважати його недійсним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги за основним позовом підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові; позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] не визнали та просили відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові; позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив відмовити в повному обсязі. Представник Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] вважав обґрунтованими . Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області за довіреністю [PERSON] позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] підтримав, позовні вимоги за основним позовом [PERSON] вважав необґрунтованими . Представник Дніпровської районної ради та приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка [PERSON], повно і всебічно дослідивши докази по справі, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що на підставі Договору дарування земельної ділянки укладеного 16 жовтня 2002 року (бланк серія ВАВ №649723), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2772, [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,183 га, розташована за адресою: центральна садиба КСП «Дзержинець» Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Білоруська, №3 Дніпропетровської районної ради (а.с.14). На підставі вищевказаного договору дарування земельної ділянки, 17 жовтня 2002 року [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ДП №045425, виданий Дніпропетровською районною радою народних депутатів, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1127 (а.с.13). Земельна ділянка, яка перебуває у власності [PERSON] виходить на вул. Пшеничну у м. Камянському та межує із земельною ділянкою [PERSON], що знаходилася за адресою: м. Кам'янське вул. Пшенична, 14-б. До 18 червня 2016 року на межі земельних ділянок сторін стояла цілісна огорожа. Нерухоме майно за адресою: м. Кам'янське вул. Пшенична, 14-б, належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в м. Дніпродзержинськ (територіально с. Степове Дніпропетровського району) Дніпропетровської області по вул. Пшеничній, № 14-б, зареєстрований в реєстрі за № 3-1261, виданого 16 грудня 2015 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.73), та Договору дарування 1/2 частки майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в м. Дніпродзержинськ (територіально с. Степове Дніпропетровського району) Дніпропетровської області по вул. Пшеничній, № 14-б, посвідченого 16 лютого 2016 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.65-68). На підставі заяви [PERSON] Степовою сільською радою, без проведення належної перевірки, було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність [PERSON], загальною площею 0,179 га, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район в с. Степове по вул. Пшенична 14-б (а.с.51-103), до складу якої також увійшла і частина земельної ділянки [PERSON]. Спірній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 1221487200:04:057:0015 (а.с.123) та 10 червня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було здійснено державну реєстрацію прав [PERSON] на спірну земельну ділянку (запис індексний номер 29990159, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 944932912214). Згідно ст. 12 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключно (морської) економічної зони є обєктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України. Відповідно до ст. 2 ЗК України, нормативний акт який регулює спірні правовідносини на момент їх виникнення згідно з цільовим призначенням землі України поділяються на: землі сільськогосподарського призначення; землі населених пунктів. Відповідно до ст. 4 ЗК України, у державній власності перебувають всі землі України, за винятком переданих у колективну та приватну власність. Субєктами прав державної власності на землю виступають районні ради народних депутатів на землі в межах їх території. Землі, що перебувають у державній власності можуть передаватись у користування. Відповідно до ст. 22 ЗК України, право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчує право користування і до встановлення меж цієї ділянки в натурі забороняється. Відповідно до ст. 23 ЗК України, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районним Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Так, відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Частиною 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. В звязку з вищевикладеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] про усунення порушення права власності на землю є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю, то у їх задоволенні слід відмовити повністю із огляду на наступне. Згідно акту встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність складеного в 1996 році (а.с.195-195), встановлено в натурі на місцевості межі земельної ділянки, що відводиться у приватну власність [PERSON] (попередній власник спірної земельної ділянки). Акт підписано інженером-землевпорядником [PERSON], спеціалістом-землевпорядником [PERSON], представником Дніпропетровської райради народних депутатів [PERSON], землевласником [PERSON] та землекористувачами суміжних земельних ділянок [PERSON], [PERSON], Пшеничниковим, [PERSON] та головним архітектором району [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною пшінкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пп. б), г), д) ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно положень абз. 3 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений ст. 140, 141 ЗК України, перелік підстав для цього є вичерпним. Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16 квітня 2004 року, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її у встановленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Степовою сільською радою грубо порушено норми ст. 141 ЗК України, де міститься виключний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою, а тому виходячи з позиції Верховного Суду України, суд прийшов до висновку, що Степова сільська рада порушила норми земельного законодавства при видачі [PERSON] рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, адже одночасно й передала частину земельної ділянки [PERSON], яка раніше, ще в 2002 році, була передана позивачу належним чином із встановленням меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), про що свідчить [PERSON] про перенесення в натурі меж земельної ділянки на ім'я [PERSON] від 17 жовтня 2002 року (а.с.193). Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи, вищевикладене на підставі ст.ст. 10, 11, 32, 88, 114, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved