Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів посилаючись на те, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти перебували на обліку в службі у справах дітей, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. З відповідачем постійно проводилась профілактична робота, проте відношення відповідача до батьківських обов`язків не змінилось. Відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, засіб існування сім`ї - державна допомога, неодноразово притягалась до адмінвідповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Внаслідок незадовільного виконання батьківських обов`язків, малолітні діти потрапляли до соціального закладу КЗ « Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». З метою захисту законних прав та інтересів дітей позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та пояснила, що зрозуміла свої помилки та стала на шлях виправлення. На даний час шукає місце для офіційного працевлаштування. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала , підтримала наданий суду відзив та пояснила, що відповідач визнала свої помилки, з останнього місця роботи характеризується позитивно, зараз перебуває на обліку в центрі зайнятості та шукає роботу для офіційного працевлаштування. Відповідач любить своїх дітей та не уявляє свого життя без них. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа - комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської облради у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву щодо розгляду справи в їх відсутність. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи, що не з`явився в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, свідків дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження ( а.с. 6, 7). Відповідач [PERSON] має статус одинокої матері. Сім`я перебуває на обліку з 2015 року, підстава - проживання в складних життєвих обставинах. Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтава ради № 201 від 13 серпня 2019 року «Про соціально-правовий захист малолітніх: [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2014 року народження» затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2014 року народження. Відповідно до висновку, зазначені малолітні перебувають на обліку в службі у справах дітей з 2015 року. По відношенню до дітей [PERSON] має статус одинокої матері, не працює, зловживає спиртними напоями, квартира, в якій проживає сім`я відрізана від газопостачання, внаслідок чого не здатна забезпечити належний догляд за дітьми. Старший син [PERSON] неодноразово тікав з дому, у вечірній та нічний час його знаходили працівники поліції. На думку органу опіки та піклування, подальше проживання дітей в сім`ї несе загрозу їхньому життю та здоров`ю, вважає доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи діти перебувають у Комунальному закладі « Центр соціально - психологічної реабілітації дітей ». Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, а саме мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76, 81 ЦПК України. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батько, мати ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. У свою чергу батько, мати має довести, що він належним чином виконує свої батьківські обов`язки. У ході розгляду справи досліджені акти обстеження умов проживання відповідача за адресою [ADDRESS] , які складались протягом квітня 2017 - серпня 2017 року, у червні 2018 року та в ході огляду встановлено, що квартира потребує косметичного ремонту, є необхідні меблі, побутова техніка. Комісією завжди констатовано, що речі в кімнаті розкидані, не прибрано. При кожному відвідуванні встановлено щодо наявності продуктів харчування, забезпечення дітей місцем для сну та відпочинку. Обстеження умов проживання після червня 2018 року комісією не проводилось. Допитані в судовому засіданні свідки суду пояснили: свідок [PERSON] , який є працівником ювенальної превенції ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області пояснив, що протягом 2017-2018 років він виїжджав за місцем проживання відповідача один раз, коли повертав додому [PERSON] , якого знайшли у вечірній час в центрі міста одного. Відповідач була у нетверезому стані та спала, був складений протокол про притягнення її до адмінвідповідальності. Більше вона в поле зору інспекції не попадала. Свідок [PERSON] працює в Центрі соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді, де тривалий час перебувала під супроводом відповідач. [PERSON] слухала поради, рекомендації, які їй давали, але не завжди виконувала. Нею не виконані рекомендації щодо погашення заборгованості по оплаті комунальних послуг, працевлаштування, підвищення батьківського потенціалу. Мало місце, коли в квартирі був безлад, коли приходила свідок на другий день, то вже було прибрано. Відповідач спілкується з дітьми нормально. У старшого сина є проблеми і здоров`ям: розумова відсталість. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач її донька. Протягом 2017-2019 років вона приїжджала до дочки , в квартирі інколи було не прибрано, а так завжди чисто. Діти доглянуті, неголодні, завжди приготовлена їжа. Діти ніколи не скаржились на відповідача. Мало місце, що старший онук [PERSON] був роздратований, неадекватний. Дочка водила його до лікарів, дитина проходила лікування. Не заперечувала, що були випадки, коли відповідач вживала спиртним напоями. Свідок [PERSON] є співмешканцем відповідача та пояснив, що даний позов пов`язує з конфліктом між відповідачем та її бабою [PERSON] Зараз відповідач проживає у нього, де створені всі умови для дітей: є окрема вмебльована кімната з необхідними речами. Характеризує відповідача як люблячу матір, діти завжди чисті, доглянуті, не голодні. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили. Згідно довідки, виданої КП «Полтавським обласним наркологічним диспансером Полтавської обласної ради» № 5081 від 19 листопада 2019 року, [PERSON] перебувала на лікуванні у стаціонарному відділенні № 1 з 08 по 18.11.2019 року, продовжує курс лікування в амбулаторних умовах з 19.11.2019 року. Відповідно до характеристики з останнього місця роботи ФЛП [PERSON] , відповідач зарекомендувала себе як старанна, працьовита, товариська. До роботи відноситься уважно та передбачливо. Зі своїми обов`язками справляється задовільно. Претензій немає. На даний час, відповідач облікована як шукаюча роботу в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості з 11 грудня 2019 року, надані направлення на працевлаштування за вакансіями : продавець продовольчих товарів, прибиральник приміщень. Згідно інформації Полтавського дошкільного навчального закладу (ясла-садок ) № 7 «Теремок» Полтавської міської ради від 20 листопада 2019 року № 14-02/2009, [PERSON] з 01 серпня 2014 року відвідує даний заклад , вихованням хлопчика займається мати, проявляє цікавість до консультацій і рекомендацій вихователів, відвідує батьківські збори. Дитина в садочок після вихідних приходить охайна, чиста , речі в задовільному стані, завжди із собою приносить пакунок із печивом, цукерками та соком. Хлопчик розвивається згідно свого віку, але відчутна затримка мовленнєвого розвитку. Відповідно до повідомлення КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради» № 1047 від 19 липня 2019 року, родина [PERSON] знаходиться під наглядом в АЗПСМ № 10 КП «ЦПМСД №1 Полтавської міської ради» . На огляд до медичних працівників мати з дітьми з`являється своєчасно, рекомендації виконує, востаннє діти оглянуті 05 квітня 2019 року, проведено проф. щеплення. Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»). Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Наявність висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , не може бути єдиною, беззаперечною та безумовною підставою для задоволення позовних вимог, оскільки даний висновок не носить для суду обов`язкового характеру, лише рекомендаційний та досліджується і підлягає оцінці разом з усіма доказами у справі. При розгляді справи судом не встановлено, що не можливо змінити поведінку відповідача в кращу сторону, а встановлено , що відповідач здійснює всі дії щодо повернення їй дітей, звернулась з відповідною заявою до Київської районної в місті Полтаві ради, пройшла необхідне лікування, шукає робоче місце з офіційним працевлаштуванням, провідує дітей в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради. Протягом 2017 - 2019 років відповідач один раз притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Факт заперечення відповідачем позовних вимог про позбавлення батьківських прав, надання доказів на обґрунтування своєї позиції, що досліджені в судовому засіданні, свідчить про наявність у неї бажання піклуватись про своїх малолітніх дітей. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Ураховуючи викладене, суд на підставі оцінених доказів дійшов до висновку про те, що позбавлення [PERSON] батьківських прав, тобто природніх прав, наданих матері щодо дітей на їх виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дітьми, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Outcome: dismissed