Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивач у судове засідання не зявився, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: - копія рішення виконкому Ренійської міської ради №95 від 26.07.2013 року; - копія свідоцтва про право на спадщину №395; - Копія паспорта [PERSON]; - копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON]; - копія технічного паспорту на кв.1, будинку №135, по вул.. Комсомольській, у м. Рені; - копія свідоцтва про смерть [PERSON] - копія довідки відділу РАЦС від 01.12.2006 року. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що, протягом 13 років, позивач, [PERSON] проживає у [INFO]. Власником квартири була [PERSON], яка в 2001 році продала [PERSON] квартиру без відповідного нотаріального оформлення, з того часу позивачка стала мешкати в квартирі та господарювати, вважаючи, що є фактичним власником цієї квартири. [PERSON] з родиною мешкає у вказаній квартирі, сплачує комунальні послуги, робить поточні ремонти. Власник у квартирі не проживає з 2001 року. Позивач також зазначила, що неодноразово зверталась до власника із проханням переоформити квартиру відповідним чином, але кожен раз вона запевняла, що документи виготовлюються, однак по теперішній час нічого не здійснила. Пізніше, [PERSON] дізналась, що власниця квартира померла у 2006 році, так і не переоформив документи на квартиру на позивачку. Правонаступником власника квартири є [PERSON], донька померлої, яка надала позивачу оригінали документів на квартиру. У 2007 році, [PERSON] за власні кошти виготовила технічний паспорт на квартиру, підготувала документи для оформлення у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, сплатила на імя відповідача всі необхідні платежі. Однак, оформити документи не було можливості, оскільки в Ренійському районі не працювало комунальне підприємство Ренійське бюро технічної інвентаризації з вересня 2007 року по вересень 2009 року. З 2001 року, власник, а потім відповідач або інші правонаступники власника жодного разу не витребували в позивача майно, вимог щодо повернення будинку не висували, не заперечували проти ремонтів квартири. Таким чином, з 2001 року, позивач повністю утримує квартиру, сплачує комунальні платежі, про що свідчать абонентські книжки, робить поточний та капітальний ремонт. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності. Позивач з 2001 р. вільно та безперервно володіє квартирою №1 в будинку №135 по вул.. Комсомольська, у м. Рені, тобто більше десяти років. Позивач фактично виконує обовязки власника майна: здійснює поточний ремонт будівлі та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачам про це відомо, однак вони не чинять будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляє до позивача будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачем. Позивач фактично, законно володіє чужим майном, оскільки між ним та відповідачем не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін. З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS], з положень набувальної давності.

Outcome: approved