Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Відповідно до ст.68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції Українита законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Умови, порядок призначення та право отримання та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям регулюються Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» ( в редакції що діяла на момент виникнення правовідносин), Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (далі - Порядок). Як вбачається із ст.1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»(із змінами і доповненнями), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Ст. 4 вказаного вище Закону передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї. Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження. Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 18.07.2018 року, 17.01.2019 року зверталася до УПіСЗН із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В розділі ІV декларації було зазначено, що родина [PERSON] має у своїй власності автомобіль Mercedes Vito. [NUMBER] , 1996 року випуску, зареєстрований за [PERSON] . Про інші транспортні засоби в декларації [PERSON] вказано не було. Відповідно до вказаних заяв, УПіСЗН було прийнято рішення про призначення [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Було встановлено, що у власності відповідача є транспортний засіб, марки «ОКА» (ВАЗ- 1111), 2012 року випуску, зареєстрованого в установленому порядку 08.07.2017 року, вартість придбання згідно договору купівлі-продажу від 08.07.2017 року складає 24056 грн Згідно з пунктом 12 вказаного вище Порядку, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше, ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Як вбачається із абзацу 4 ч. 1ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога не призначається у випадку, зокрема, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Згідно з ч. 2 вказаного вище Закону, за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо у складі сім`ї є особа з інвалідністю. Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону вказаного вище Закону, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Згідно п.28 Порядку № 250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, заявник зобов`язаний повернути суму надміру виплачених коштів добровільно на рахунок управління для подальшого повернення до Державного бюджету. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацом 4 ч.1ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», можливе за наявності таких обов`язкових умов: у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю; відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 7 цього Закону; необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону; наявність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Відповідно до частини першоїстатті 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Розпорядженням управління від 07.02.2019 року на підставі абз.5, п.10, п.12, п. 28 Порядку № 250 розрахована сума надміру виплачених коштів за період 01.07.2018 року по 31.12.2018 року. Сума надміру виплачених коштів складає 21644 грн., 46 коп. Відповідач визнала суму надміру виплачених коштів та повернула кошти у сумі 480 гривень 00 коп. Розмір залишку переплати складає 21164 гривень 46 коп. Крім того, відповідно до заяви представника позивача [PERSON] , відповідач також сплатила 500 грн., в рахунок вищезазначеної заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що в поданих відповідачем [PERSON] заявах про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не зазначено про наявність у її власності автомобіля марки «ОКА» (ВАЗ- 1111), 2012 року випуску, зареєстрованого в установленому порядку 08.07.2017 року, вартість придбання згідно договору купівлі-продажу від 08.07.2017 року складає 24056 грн. Дані відомості підтверджуються довідкою Територіального Сервісного центру № 1443 від 18.01.2019 року. Отже на момент звернення до відповідача з відповідними заявами, остання умисно не вказала про наявність у її власності, ще одного автомобіля. Відтак, судом при розгляді справи встановлена недобросовісність зі сторони відповідача щодо зазначенні достовірної інформації про власність. Крім того, відповідно до заяви [PERSON] , що містяться в матеріалах справи, останній відомо, що за нею мається вказана заборгованість, яку вона зобов`язується сплатити. Виходячи із вищезазначеного, сім`я відповідача за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 не мала права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на загальних підставах. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в рахунок сплати заборгованості частково сплатила кошти в розмірі 980,00 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по переплаті державних коштів за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 20664,46 грн. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2052,34 грн., який відповідає пропорційному вираженню по відношенню до суми заборгованості яка підлягає стягненню.

Outcome: approved