Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь у рахунок відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування в розмірі 24409 грн. 62 коп. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав, що ЗАТ «СК «Інгосстрах» (назву якого змінено на ПАТ «СК «Інгосстрах») та [PERSON] 21 лютого 2008 року укладено договір страхування № DNP0AK00069246, згідно якого позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Об'єктом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Mitsubishi Lancer д.н. [NUMBER]. 15.01.2010 року в м. Дніпропетровську по вул. Крестьянський узвіз відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Mitsubishi Lancer д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля FIAT Ducato д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля ВАЗ 21214 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля «Субару Форестер» д.н. 04000АН під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мітсубісі оутлендер» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушень водієм автомобіля FIAT Ducato д.н. [NUMBER] [PERSON] Відповідно до інформації органів ДАІ, справа про адміністративне правопорушення розглядалася у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, за результатами якої відповідача визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В результаті Дорожньо-транспортної пригоди автомобілю третьої особи заподіяно матеріальну шкоду, у відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу 176-02-10-Л від 15.02.2010 року, розмір заподіяної шкоди склав 24693,97 грн. Сума страхового відшкодування до виплати Страхувальнику з урахування визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № И-1136 від 27.02.2010 року складає 24409,62 грн. Зазначене страхове відшкодування виплачено Страхувальнику на підставі платіжного доручення у повному розмірі. Таким чином, позивачеві заподіяно шкоду в розмірі 24409,62 грн., внаслідок чого він звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов не визнав. Третя особа у судове засідання не з»явилася. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2010 року в м. Дніпропетровську по вул. Крестьянський узвіз відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля «FIAT Ducato» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля «ВАЗ 21214» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля «Субару Форестер» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мітсубісі оутлендер» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушень водієм автомобіля «FIAT Ducato» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON]. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, що розглядалася у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, відповідача визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Між позивачем ЗАТ «СК «Інгосстрах», що змінив свою назву на ПАТ «СК «Інгосстрах» та [PERSON], 21 лютого 2008 року був укладений договір страхування № DNP0AK00069246, згідно якого позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором (а.с.4). У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 176-02-10-Л від 15 лютого 2010 року, розмір заподіяної шкоди склав 24693,97 грн. (а.с.12-17). Сума страхового відшкодування до виплати [PERSON] з урахування визначеної Договором страхування франшизи, на підставі Страхового акту № И-1136 від 27 лютого 2010 року склала 24409,62 грн. (а.с.17-18), яка була виплачена [PERSON] в повному обсязі що підтверджується платіжним дорученням № 2293 (а.с.19). Після виплати страхового відшкодування ПАТ «СК «Інгосстрах» до Української страхової компанії «Княжа», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], з вимогою про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу не зверталась. Відповідно до норм діючого законодавства про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у випадку, коли відповідальність або майно застраховані на підставі договору добровільного або обов'язкового страхування, спричинені страхувальнику збитки є страховим випадком. У такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому. При вирішенні справи за позовом ПАТ «СК «Інгосстрах» (страховика) до [PERSON] (заподіювача шкоди) суд прийшов до висновку, що законодавством по різному тлумачаться поняття «винний в нанесенні шкоди» та «відповідальний за завдану шкоду». Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Таким чином, за загальним правилом, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась дорожньо-транспортна пригода. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв'язку між ними. Разом з тим ст. 1194 ЦК України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Статтею 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Такою особою відповідно до закону є Українська страхова компанія «Княжа», до якої позов не заявлявся. Тому, за таких обставин пред'явлений до відповідача [PERSON] позов про стягнення в порядку регресу матеріальних збитків в розмірі 24409,62 грн. є необґрунтованим з нормативної точки зору. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову з зазначених вище підстав. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed