Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона з 08 червня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] . На теперішній час відповідач мешкає окремо від родини та не надає постійної матеріальної допомоги на утримання сина, який мешкає разом з позивачкою. [PERSON] не має змоги працювати, бо не має на кого залишати маленького сина. Жодної матеріальної, окрім державної допомоги на дитину в розмірі 860 грн. на місяць, позивач не має, відповідач матеріальної допомоги дружині не надає. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її тримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку відповідача, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] . Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 13 липня 2020, судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 31 серпня 2020 року. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки і с не працює, перебуває на утриманні матері, не працює.. Позивач у судове засідання не з`явилася, в наданій заяві просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області, 08 червня 2019 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 141, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON] . В період шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 718 від 29 лютого 2020 року. З наданих суду матеріалів вбачається, що донька на теперішній час мешкає з позивачкою, вказана обставина відповідачем не оспорюються. Мотиви суду, норми права, які застосовував суд. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступних мотивів. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Отже, для призначення судом аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Судом встановлено та не оспорюються сторонами, що дитина мешкає разом з матір`ю - позивачкою по справі. Батько - відповідач, мешкає окремо та не надає матеріальної допомоги дружині. Відповідачем надано довідки, з яких вбачається, що він не працює та перебуває на утриманні у матері, яка має ще двох малолітніх дітей. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не представлено суду будь-які докази, які б підтверджували можливість надання їй відповідачем матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років, а тому у задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю. Судові витрати слід понести за рахунок держави. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: dismissed