Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Вищезазначена цивільна справа перебувала в провадженні Святошинського районного суду м. Києва з 09.08.2019 року. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2020 року позов [PERSON] до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішень суду про поновлення на роботі, задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ЄДРПОУ 32595752, адреса: м. Київ, вул. Святошинська, 2) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) середній заробіток на час затримки виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2017 року за період з 23.02.2017 року по 22.08.2020 року в розмірі 177 519 (сто сімдесят сім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 06 коп. Стягнуто з Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ЄДРПОУ 32595752, адреса: м. Київ, вул. Святошинська, 2) в дохід держави судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 78 копійок. 03.02.2021 року Київським апеляційним судом винесено ухвалу, якою цивільну справу за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішень суду про поновлення на роботі повернути до Святошинського районного суду міста Києва для ухвалення додаткового рішення у справі протягом одного місяця з дня надходження матеріалів справи до суду першої інстанції. Відповідно до відмітки штампу канцелярії Святошинського районного суду м. Києва, вказана справа надійшла до суду першої інстанції 18.02.2021 року. Зваживши доводи ухвали Київського апеляційного суду від 03.02.2021 року, вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суму, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвали судове рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. З урахуванням вимог ст. 270 ЦПК України суд проводить розгляд даної справи без виклику сторін та інших учасників справи у судове засідання. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2020 року позов [PERSON] до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішень суду про поновлення на роботі, задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ЄДРПОУ 32595752, адреса: м. Київ, вул. Святошинська, 2) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) середній заробіток на час затримки виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2017 року за період з 23.02.2017 року по 22.08.2020 року в розмірі 177 519 (сто сімдесят сім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 06 коп. Стягнуто з Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ЄДРПОУ 32595752, адреса: м. Київ, вул. Святошинська, 2) в дохід держави судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 78 копійок. Проте, при винесенні рішення суд не вирішив питання згідно заяви позивача від 16.10.2019 року про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача на його користь компенсація втрати частини середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу через інфляційне збільшення суми боргу в сумі 15 634, 68 грн. за час затримки виконання рішення суду; стягнути з відповідача на користь позивача 50 000 грн. компенсації за моральну шкоду та заяви позивача від 24.10.2019 року про уточнення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача на його користь компенсація втрати частини середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу через інфляційне збільшення суми боргу в сумі 25 121,37 грн. за час затримки виконання рішення суду; стягнути з відповідача на користь позивача 50 000 грн. компенсації за моральну шкоду. Позивач [PERSON] на підтвердження своїх вимог у зазначених заявах посилається на положення ст. 95 КЗпП України, в якій зазначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку та ст. 34 Закону України «Про оплату праці», в якій зазначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Вказані твердження позивача є помилковими та розповсюджуються на інші взаємовідносини працівників та роботодавців. Суд вважає, що в даному випадку необхідно застосовувати положення ст. 236 КЗпП України та ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 в справі №760/9521/15-ц. У позовних вимогах про стягнення з відповідача на користь позивача 50 000 грн. компенсації за моральну шкоду, відмовити, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження зазначеної вимоги. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] за подання позову сплачено судовий збір в розмірі 1772,33 грн., за заяву про збільшення позовних вимог від 16.10.2019 року в розмірі 768,40 грн., отже судовий збір сплачений за подання позову, в якому позивачу задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір сплачений за подання позову в розмірі 1772,33 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved