Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності документу. В обґрунтування заяви посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 25 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу за реєстровим № Д1459, їй належить квартира № [ADDRESS]. У зазначеному документі її прізвище вказано «[PERSON]», а ім'я та по батькові - «[PERSON]». У паспорті громадянина України її прізвище вказано як [PERSON]. Також прізвище [PERSON] вказано у картці фізичної особи-платника податків. Під час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу заявниця не звернула уваги на правильність написання її прізвища і лише після його отримання виявила наявність помилки, яка перешкоджає їй використовувати свою власність на свій розсуд, так як вона не може замовити та виготовити технічний паспорт на домоволодіння, розпоряджатися даним майном. Враховуючи викладене, просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 25 листопада 2004 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]. Заявниця в судове засідання не з'явилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, надала заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні заяви. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В матеріалах справи наявна копія паспорту громадянина України Серія [NUMBER], який виданий [PERSON], [INFO]. У картці платника податків, яка видана 24.05.2011 року, вказано прізвище ім'я та по батькові: [PERSON], [INFO], реєстраційний номер - [NUMBER]. В матеріалах справи також наявний договір купівлі-продажу квартири від 25 листопада 2004 року, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] (ідент. № [NUMBER]) купила квартиру № [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Царейкіним М.М. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Договір купівлі-продажу квартири є документом, який підтверджує права суб'єкта права власності на майно та складений у порядку, передбаченому законодавством, а тому є правовстановлюючим документом. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON], оскільки обставини, на які вона посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, хоча й прізвище, вказане у договорі купівлі-продажу квартири від 25 листопада 2004 року, не збігається з прізвищем, вказаним у паспорті заявника. На думку суду, різниця у написанні прізвища на одну літеру є наслідком довільного перекладу прізвища з російської мови, якою було складено правовстановлюючі та інші документи на ім'я заявника, зокрема свідоцтво про народження, трудова книжка, а тому заява про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved