Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В вересні 2016 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом, в якому зазначає,що її батьку [PERSON] на праві власності належав житловий будинок по вул.Красноградській 43 в м.Запоріжжі. 01.02.2016 р.[PERSON]помер ,єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]П.є позивач [PERSON]як дочка спадкодавця. Протягом встановленого законом строку на прийняття спадщини позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька через поважні причини,оскільки через втрату рідної людини зазнала душевних страждань,сильно хворіла,перенесла операцію органів зору. Посилаючись на те,що строк на прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин,від спадщини вона не відмовлялся,просить суд на підставі ст.1272 ч.3 ЦК України визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON],який помер 01.02.2016 р. В судовеу засідання позивач надала письмову заяву,в якій просить суд позов підтримала та просила задовольнити з урахуванням викладених вище обставин,проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судової повістки,яку уповноважений представник отримав завчасно ,про що у справі є поштове повідомлення, і згідно ст.77 ЦПК України відповідач повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України в зв*язку з неявкою без поважних причин в судове засідання представника відповідача,належним чином повідомленого і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд за згодою позивача розглядає справу на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. Третя особа П*ята Державна Запорізька нотконтора надала письмову заяву про розгляд справи без участі її представника. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд розглянув справу без участі відповідача та третьої особи. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що [PERSON],був зареєстрований та проживав за адресою [INFO],вказаний будинок в ОП ЗМБТІ з 10.11.1988 р.зареєстрований як власність [PERSON] 01.02.2016 р.[PERSON]помер,про що надана копія свідоцтва про смерть,заповіту не залишив,відкрилася спадщина за законом. Відповідно до вимог ст.1223 ч.2,1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом першої черги . Як встановлено ст.1269,1270 ЦК України,спадкоємець,який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем,повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом строку шість місяців,який починається з часу відкриття спадщини. За інформацією П*ятої Державної Запорізької нот контори,після смерті [PERSON]спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались,спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, спадкоємцю,який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин,суд може визначити додатковий строк,достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз*яснив Верховний Суд України в п.24 Постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини суд досліджує поважність причин його пропуску,при цьому необхідно виходити з того,що поважними є причини,пов*язані з об*єктивними,непереборними,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач в якості обгрунтування поважності причин пропуску строку прийняття спадщини після смерті [PERSON]посилається на те,що поховавши батька,який був єдиним її родичем кровної спорідненості, важко переживала цю втрату,хворіла, перенесла операцію органів зору,тому протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не мала можливості через об*єктивні,незалежні від її волі,обставини, вчинити дії,спрямовані на прийняття спадщини після смерті батька. Приймаючи рішення на користь позивача,суд виходить з того,що найбільш трагічні для людини події її життя повязані із втратою близьких людей. Інша людина своєю присутністю в житті або відсутністю в ній здатна викликати сильний біль. Смерть сприймається деколи як абстрактний факт, людина ніби знає, що вона повинна прийти, але не приймаємо її\~. Саме тому для більшості людей будь-яка подія, яка робить замах на віру у власне безсмертя, переростає в кризу, навіть якщо загрози прямої небезпеки для них немає. Саме тому, щоб змиритися з втратою близької, рідної людини для багатьох необхідно не лише час, але й дружня, родинна підтримка, а також кваліфікована допомога фахівця. Почуття втрати\~\~це глибоке та сильне страждання, викликане втратою близької людини.Емоційна ре\-акція на втрату характеризується як поєднання душевного болю, смутку, гніву, безпорадності, почуття вини і розпачу\~.Тобто втрата близької людини завжди повязана з втратою визначеності меж свого власного психологічного простору. Ці обставини підтверджені наданими суду доказами про лікування позивачем хвороби зори шляхом оперування, пов*язаних з цим розладів здоров*я та придбання цих ліків. Відтак,хвороба дійсно перешкодила позивачеві у встановлений строк прийняти спадщину після смерті батька [PERSON] Таким чином,позивач підтвердила достатніми достовірними переконливими доказами,які нічим не спростовані,що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини вона,з незалежних від його волі об*єктивних непереборних причин не мав реальної можливості вчинити дії,спрямовані на прийняття спадщини після смерті батька. Враховуючи наведене, звернення позивача до суду із позовом про визначення додаткого строку для прийняття спадщини є передбаченим законом способом захисту цивільного права відповідно до ст. 16 ЦК України,а її вимоги грунтуються на законі та підтверджені доказами,тому підлягають задоволенню. Додатковий строк ,який визначається позивачу, з урахуванням обставин справи, проживання позивача не за місцем відкриття спадщини,має становити три місяці,що на думку суду є достатнім для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 16,1261,1270,1272 ч.3 ЦК України,ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved