Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] в якому просив: ?Розірвати договір купівлі-продажу товару - пресу для виготовлення паливних брикетів ПБ-3-30-60, укладений 17.01.2018; ?Стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його користь кошти в сумі 13800 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що в січні 2018 року на сайті ПП «Молот» він побачив товар, який його зацікавив, а саме - прес для виготовлення паливних брикетів ПБ-3-30-60. 17.01.2018 згідно квитанції він сплатив 13800 грн, як передплату за товар. При огляді товару в місці його продажу, ним було виявлено технічну невідповідність товару необхідним йому вимогам - вологість його сировини перевищувала вологість сировини для роботи з пресом. В зв`язку із чим, він відмовився від подальшої купівлі товару. На його звернення про повернення сплачених коштів в сумі 13800 грн відповідач не відреагував та кошти не повернув. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову. Вказав, що 17.01.2018 позивач вніс на його банківський рахунок кошти в сумі 13800 грн, як передплату за товар - прес для виготовлення паливних брикетів ПБ-3-30-60. Вказав, що товар був виготовлений на замовлення позивача. Вважає, що свій обов`язок щодо виготовлення та передачі товару покупцеві він виконав. На його думку, що як продавець він не порушив положення ЗУ «Про захист прав споживачів». Звертав увагу на те, що позивач не звертався до нього із запитом про розірвання договору. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 15 листопада 2018 року по справі 328/1773/18 Токмацьким районним судом Запорізької області ухвалено рішення за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 17 січня 2018 року згідно квитанції №ТS20711 позивач вніс на рахунок фізичної особи - підприємця [PERSON] . 13800 грн, як передплату за товар - прес для виготовлення паливних брикетів. Дані грошові кошти були внесені позивачем на підставі повідомлення (в якому була зазначена номер картки і прізвище ім`я по батькові отримувача коштів), яке надійшло на телефонний номер позивача від офіційного представника. Вказані обставини також підтверджуються долученими позивачем копією квитанції та роздруківкою повідомлення(а.с.5,6) Сторонами не заперечувалось те, що прес для виготовлення паливних брикетів позивач не забрав у зв`язку із тим, що характеристики сировини з якою може працювати прес не співпадають з характеристиками сировини, яку використовує позивач. НОРМИ ПРАВА В ст.3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є в тому числі, але не виключно - свобода договору. Зміст вказаного принципу більш детально розкривається в ст.ст.6 та 627 ЦК України в яких вказано, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч.4,5 ст.13 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. У разі коли інше не передбачено договором, споживач не має права розірвати договір, укладений на відстані, якщо: 1) надання послуги або поставка товару електронними засобами зв`язку за згодою споживача відбулися до закінчення строку розірвання договору, визначеного у частині четвертій цієї статті, про що споживачеві було повідомлено у підтвердженні інформації; 2) ціна товару або послуги залежить від котировок на фінансовому ринку, тобто поза контролем продавця; 3) договір стосується виготовлення або переробки товару на замовлення споживача, тобто якщо товар не може бути проданий іншим особам або може бути проданий лише з істотними фінансовими втратами для продавця (виконавця); 4) споживач відкрив аудіо- чи відеокасету або носій комп`ютерного забезпечення, які постачаються запечатаними; 5) договір стосується доставки періодичних видань; 6) договір стосується лотерей чи інших азартних ігор. Згідно ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей(ч.4 ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів») В Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ч.1 ст.2 ЦПК України). В ч.1 ст.4, ст.5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. В ст.ст.12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ОЦІНКА СУДУ За загальним правилом суди розглядають справи за заявами осіб, які вважають, що діями або бездіяльністю відповідача порушуються, не визнаються або оспорюються їх права чи інтереси. Отже, під час вирішення справи суд зобов`язаний встановити: чи дійсно були порушені права чи інтереси позивача; які саме права чи інтереси були порушені; чи були вони порушені діями або бездіяльністю тієї особи до якої пред`явлено позов. Суд враховує наявність судового рішення, яким встановлено факт укладання між сторонами договору купівлі-продажу товару, а також доказів, які підтверджують факт перерахування коштів в сумі 13800 грн. Крім того, суд враховує те, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факт виготовлення пресу для виготовлення паливних брикетів на замовлення позивача. Суд відзначає, що сторонами не заперечувалось те, що позивач , оглянувши товар в місці його продажу, відмовився його забрати. Такі дії позивача, на переконання суду, відповідно до положень ст..13 ЗУ «Про захист прав споживача» свідчать про розірвання договору купівлі-продажу. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що в цій частині права позивача не підлягають судовому захисту. Разом із тим, суд приймає до уваги положення ЗУ «Про захист прав споживачів» відповідно до якого відповідач зобов`язаний повернути сплачені позивачем кошти. За таких обставин суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] та стягує з відповідача на його користь кошти в 13800 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial