Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

В вересні\~2018\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просила стягнути\~з відповідача\~аліменти на\~її користь\~на утримання\~його малолітньої\~дитини:\~[PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~6400\~грн.\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~відсотків мінімального\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~до досягнення\~дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейні відносини між ними припинені і вони проживають окремо. Після припинення між ними сімейних відносин дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. При цьому, відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судове засідання позивач не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів і зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі двічі через оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті судової влади - https://court.gov.ua/fair/sud0419, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (оскільки невідоме його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи), про причини своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який проживає з матірю, позивачем у даній справі, і знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини відповідач не надає, а доказів зворотного суду не надано. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тобто, утримання відповідачем своєї дитини є не його правом, а його обовязком, у звязку з чим з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просила суд визначити аліменти на малолітню дитину в розмірі 6400 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно же з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем не надано і не зазначено належних та допустимих доказів того, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 6400 грн. щомісячно. В той же час, нормами ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено обставин, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) своїй дитині в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, який (розмір) буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку малолітньої дитини та сприятиме нормальній життєдіяльності дитини, і гарантуватиме їй належний рівень життя, що повністю узгоджується з положеннями статті 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року. А також, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду 07 вересня 2018 року. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 100% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини - [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 704 грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial