Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом поміщення оголошення у газеті «Вісті Рівненщини» №3 від 19 січня 2018 року, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просить суд, усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON], позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив суд їх задоволити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд заслухавши позивача [PERSON], третю особу [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого Рівненським БТІ 23 грудня 1999 року, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як вказано в позовній заяві, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано 21 листопада 2006 року. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу ? ідеальної частки в праві власності на квартиру з визначенням часток у праві спільної сумісної власності від 03.07.2017 року, [PERSON] продав, а [PERSON] прийняла належну [PERSON] ? ідеальну частку квартири №44, що знаходиться по вулиці Гагаріна, будинок 45 в м. Рівне. Відповідно до п.10 цього договору, продавець зобовязується вилучити ключі від квартири у всіх осіб, які їх мали і звільнити квартиру до 10 серпня 2017 року, та передати частку квартири у стані, що відповідає стандартним технічним нормам. З адресної картки виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради 28.08.2017 рокувбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як вказано у позовній заяві, при укладенні договору купівлі-продажу від 03.07.2017 року з відповідачем було погоджено, що він зніметься з реєстраційного обліку у даній квартирі, однак на даний час він цього не зробив. На неодноразові усні прохання та вимоги позивача про зняття з реєстрації місця проживання відповідач не реагує, хоча після продажу частки в квартирі в ній не проживає. Укладений договір купівлі-продажу частки в квартирі свідчить про припинення підстав [PERSON] користування квартирою. Відповідач не є членом сімї, за вказаною адресою не проживає. Позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю через реєстрацію в її квартирі [PERSON] Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно п.1 ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до розяснень пунктів 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що відповідач продав ? частки у праві спільної сумісної власності на квартиру позивачу, а також факт відсутності відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS], понад рік, а також те, що реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved