Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Відповідно до вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.09.2017 року [PERSON]А.(співвідповідача по справі) визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. Так, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Черкасиавтотранс», Приватного акціонерного товариства «страхова компанія «УНІКА»» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь матеріальні\~збитки в сумі 31711 грн.67 коп. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн., а\~всього 81711 грн.\~67 коп. Свої вимоги мотивує тим, що на час вчинення кримінального правопорушення [PERSON] працював водієм в ПАТ «Черкасиавтотранс», тобто був найманим працівником, а власником транспортного засобу, на якому вчинено ДТП, була вказана вище організація. Обставини кримінального правопорушення, вчиненого відносно нього, встановлені судом і не підлягають повторному доказуванню. Протиправними діями відповідача [PERSON] йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у : витратах на лікування в сумі 510 грн. 67 коп., вартості розбитого телефону - 24999 грн., вартості знищеного жорсткого диску 5\~825 грн., оплаті послуг чищення куртки 377 грн., що підтверджується доданими копіями письмових доказів. Моральна шкода полягає у моральних стражданнях викликаних неправомірними діями з боку [PERSON] як під час вчинення кримінального правопорушення, так і під час подальшого лікування, бо він зазнав фізичного болю та страждань унаслідок ушкодження здоров?я. Позивач зазначив, що подія сталася у його день народження, до святкового столу він не зміг дістатися і гості вимушені були залишити його помешкання. У звязку з необхідністю проходження ним лікування, завдано сильних душевних хвилювань його родичам, які вимушені були ним опікуватися. Даними подіями було завдано значну моральну травму його вагітній дружині. У подальшому він не зміг належним чином займатися своїм бізнесом, від чого втратив заробіток. Тому вважає, що для грошової компенсації нанесеної йому моральної шкоди необхідна саме сума в розмірі 50 000 грн. Ухвалою суду від 16.01.2018 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та прийнято рішення про розгляд справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами. На виконання вимог ч. 3 ст. 83 ЦПК Ц України, 01.02.2018 року від відповідача [PERSON] «СК «Уніка» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, [PERSON] «СК «УНІКА» вважає позовні вимоги необгрунтованими та незаконними, з огляду на наступне. Щодо стягнення витрат на лікування в розмірі 510.67 грн. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються нормами спеціального закону - Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (надалі за текстом - Закон). Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Отже, заявлені Позивачем витрати на придбання лікарських препаратів мають бути підтвердженні відповідним закладом охорони здоровя у вигляді, поставленого діагнозу та призначеного лікування. Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. Відповідно до ст. 26-1 Закону Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Таким чином, Апелянт здійснює відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, а не 5% ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну здоровю. З огляду на вказане, Страховик відшкодовує моральну шкоду в наступному розмірі: 510, 67 грн. х 5 % = 25,53 грн., де: 510.67 грн. - понесені позивачем витрати на придбання лікарських засобів (страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров'ю); 5 % - ліміт відповідальності Страховика за заподіяну моральну шкоду; 25,53 грн. - гранично максимальний розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню Страховиком. Щодо стягнення вартості розбитого телефону в розмірі 24 999,00 грн., вартості знищеного жорсткого диску в розмірі 5 825,00 та послуг чищення куртки в розмірі 377 грн. Позивачем не подано доказів, що підтверджують причино-наслідковий зв'язок між ДТП та пошкодженням телефону, жорсткого диску та куртки. Позивачем не надано доказів, що вказане майно підлягає заміні, а не ремонту. Страховик не здійснює відшкодування вказаного виду відповідно до Закону. На підставі вищенаведеного, [PERSON] «Страхова компанія «УНІКА» просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог та провести розгляд без участі представника [PERSON] «СК «УНІКА». На виконання вимог ч. 3 ст. 83 ЦПК України, 12.02.2018 року від представника відповідача [PERSON],- адвоката [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], ПАТ «Черкасиавтотранс», [PERSON] «СК «Уніка» про солідарне стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. 18.02.2017р. сталась ДТП за участю маршрутного автобуса марки ПАЗ 4334, пасажирського перевізника ПАТ «Черкасиавтотранс» під керуванням водія [PERSON] та пішохода [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON], відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02- 01/340 від 28.02.2017р., отримав тілесні ушкодження: травма правої верхньої кінцівки з переломом променевої кістки, забої з саднами обох ліктьових суглобів, забій з набряком мяких тканин потиличної ділянки. Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2017р. по справі №711/2535/17 винним у скоєнні ДТП визнаний [PERSON] Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) у разі настання страхового випадку за участю маршрутного автобуса марки ПАЗ 4334, д.н.з. [NUMBER] цивільну відповідальність несе [PERSON] «СК «Уніка» у межах страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоровю. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України: «Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Згідно п. 22.1 ст. 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи». Таким чином, відповідач вважає, що цивільну відповідальність за шкоду спричинену позивачу внаслідок ДТП має нести страховик - [PERSON] «СК «Уніка». Крім того зазначає, що позивачем надані неналежні докази на обґрунтування розміру спричиненої йому матеріальної шкоди. Зокрема, позивач просить стягнути витрати на лікування в сумі 510 грн.67 коп. Як доказ понесених витрат позивач надає товарні чеки №69 від 18.02.2017р., №73 від 18.02.2017р.; №313 від 28.02.2017р.; №330 від 22.03.2017 - «оброблена ренгенплівка»; фіскальний чек від 18.02.2017 о 15:52 на придбання: «перчатки н/с р.6-78» - 4шт., «шприц 10мл», «септил 70% 10 мл», «лидокаин г/х», «пакет», «бинт» на суму - 129,03грн та фіскальний чек від 18.02.2017 о 20:42 на придбання «диклак», «кальцемін Адван», «серрата» на суму - 201,64 грн. В той же час позивачем не надано доказів про необхідність придбання вказаних товарів, тобто не надано призначення лікаря. Крім того, позивач просить стягнути вартість розбитого телефону 24999 грн. В той же час позивачем не надано доказів пошкодження телефону та причинного звязку між пошкодженим телефоном та ДТП. Наданий позивачем товарний чек від 06.06.2016 не свідчить про реальну вартість телефону станом на 18.02.2017р. (більше ніж через 8 місяців після його придбання, до ДТП). Також, позивач просить стягнути вартість знищеного жорсткого диску 5825 грн. В той же час позивачем не надано доказів знищення жорсткого диску, та причинно-наслідкового звязку між спричиненням шкоди і ДТП. Наданий позивачем дублікат квитанції від 14.10.2014р. на суму 5825грн. підтверджує здійснення позивачем переказу на картку Приватбанку [PERSON], що жодним чином не стосується предмета виниклого спору. Разом з цим позивач просить стягнути витрати на оплату послуг чищення куртки в сумі 377 грн. Однак, позивачем надано товарний чек від 28.02.2017р. та квитанцію-договір до нього від 27.02.2017р. на імя «Аникеева Елена Алексеевна». Тобто, зазначені витрати не були понесені позивачем. Відповідач вважає, що не підлягають до задоволення і позовні вимоги в частині стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди в сумі 50 000грн, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання. У даному випадку законодавець не передбачив обовязок солідарного відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП: 1) водієм, 2) юридичною особою, працівником якої завдано цю шкоду, 3) страховиком. Крім того, вважає визначений позивачем розмір явно не обєктивним, завищеним та не підтвердженим належними доказами. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами: «... у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується». В позовній заяві не наведено з яких саме міркувань виходив [PERSON] при визначенні розміру спричиненої йому моральної шкоди та якими доказами це підтверджено. Посилання позивача в позові на порушення «режиму особистого життя» є голослівним. Не вказано які саме відбулись порушення, в чому вони полягають, до яких наслідків це призвело та якими доказами підтверджено. Посилання позивача на те, що гості, запрошені на святкування Дня народження, були вимушені залишити квартиру також не підтверджено і, на думку відповідача, є вигадкою. Посилання позивача на те, що «рідні були вимушені ним опікуватися» також не підтверджено. Представник відповідача вважає, що є загальновідомим фактом те, що перелом променевої кістки (відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості), забої з саднами обох ліктьових суглобів, забій з набряком мяких тканин потиличної ділянки (відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень) не тягнуть за собою повну непрацездатність, можливість встановлення групи інвалідності та постійну потребу в сторонньому догляді. Але, у разі його (відповідача) помилки та все ж таки наявності у [PERSON] повного безпорадного стану та потреби в опіці, сторонньому догляді внаслідок накладення гіпсової повязки на область його правої променевої кістки руки, то він мав би надати відповідний висновок лікарської комісії, що зроблено не було. Посилання позивача, як на підставу стягнення моральної шкоди, на сильне душевне хвилювання рідних, на спричинення моральної травми вагітній дружині відповідач також вважає некоректними. Адже, шкоду ніби спричинено родичам, а не позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: partial