Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

В грудні 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] в с. Світле Новопсковського району Луганської області помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,31 га, розташованої на території Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 089307, виданого Можняківською сільською радою народних депутатів 17.09.2002; та права на земельну частку (пай) (залишок невитребуваних земель) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0057494 від 16.12.1996. На час смерті [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS] , проживала та була зареєстрована мати заявника [PERSON] , яка у шестимісячний строк подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь заявника, а тому він є єдиним спадкоємцем після смерті батька. Інших спадкоємців першої черги за законом та/або, що мають право на обов`язкову частку та/або за заповітом немає. При зверненні до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в свідоцтві про смерть батька його по батькові вказано як « [PERSON] », а в правовстановлюючих документах на землю « [PERSON] ». Заявник вважає, що така розбіжність у документах виникла внаслідок помилкового перекладу по батькові спадкодавця при видачі зазначених вище правовстановлюючих документів. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 089307 від 17.09.2002 та Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0057494 від 16.12.1996, виданих на ім`я « [PERSON] ». Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 04.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 03.02.2021. 02.02.2021 від представника заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області надійшло пояснення на заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якому представник управління зазначив, що [PERSON] 19.12.1996 року отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0057494, після чого отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ №089307 від 17.09.2002. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03.02.2021 відкладено розгляд справи до 02.03.2021, у зв`язку з витребуванням доказів. 02.03.2021 розгляд справи відкладений до 07.04.2021, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці. Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги, надав пояснення згідно обставин, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, пояснила суду, що дійсно її чоловіку [PERSON] належав Державний акт на право приватної власності на землю та Сертифікат на право на земельну частку (пай), видані на ім`я « [PERSON] ». Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в судове засідання не з`явився, в поясненні на заяву просив суд розглянути справу без участі представника управління. У відповідності до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 цієї постанови судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 13.05.1999 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, по батькові померлий [PERSON] , [INFO] зазначений як « [PERSON] ». Однак, з копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру вбачається, що по батькові [PERSON] вказаний як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.08.2020 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 089307 від 17.09.2002 та Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0057494 від 16.12.1996 видані на ім`я «Гречаного Миколи Феногеновича». За інформацією Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області 19.12.1996 [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0057494, про що свідчить запис у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Білолуцьке» за №24 від 19.12.1996 та особистий підпис власника. На підставі рішення 24 сесії ХХІІІ скликання Можняківської сільської Ради народних депутатів від 22.03.2002, відповідно до зазначеного сертифікату [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 089307, реєстраційний номер 811 від 17.09.2002 на площу 6,31 га, угіддя-рілля, ділянка № [NUMBER] , цільове призначення ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно відомостей, що містяться в Пенсійній справі №28668, [PERSON] (російською мовою), 1949 року народження перебував у трудових відносинах з КСП «Білолуцьке». З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2020, вбачається, що спадкоємець [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новопсковського нотаріального округу Кулікової Я.В. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому [INFO] [PERSON] . Проте, вказаною постановою [PERSON] відмовлено у вчиненні зазначеної вище нотаріальної дії, у зв`язку з неможливістю встановити належність Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 089307 від 17.09.2002 та Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0057494 від 16.12.1996, на ім`я померлого [PERSON] , оскільки документи видані на ім`я « [PERSON] ». Заявник не може реалізувати своє право на спадщину через невідповідність особистих даних спадкодавця, вказаних у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 089307 від 17.09.2002 та Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0057494 від 16.12.1996. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме померлому [INFO] [PERSON] належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 089307 від 17.09.2002 та Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0057494 від 16.12.1996, виданих на ім`я « [PERSON] ». Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved