Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернулась до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просила суд ухвалити судове рішення, яким визнати протиправним та скасувати розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Саламахи С.В. від 01.02.2019 року за №К-12/0/365-19, про її звільнення з посади директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) з 01.02.2019 року та поновити її на займаній посаді. Стягнути з відповідача на її користь компенсацію за завдану їй моральну шкоду, пов`язану з незаконним звільненням в розмірі 5000 грн. та судові витрати по справі. Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що вона працювала на посаді директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на підставі контракту, укладеного з П`ятихатською районною радою Дніпропетровської області 17 грудня 2010 року, відповідно до рішення П`ятихатської районної ради Дніпропетровської області від 17.12.2010 р. за № 28-3\І «Про трудові відносини з керівниками районних комунальних підприємств, закладів та установ, що належать до спільної власності територіальних громад району», зі строком дії контракту до 17.12.2013 року. Після закінчення строку дії зазначеного вище контракту позивач продовжувала працювати без будь-яких обмежень. 29 квітня 2014 року між нею та П`ятихатською районною радою Дніпропетровської області було укладено додаткову угоду №1 до контракту від 17.12.2010 року, відповідно до умов якої строк дії цього контракту продовжувався до 17.12.2018 року. Після закінчення строку дії додаткової угоди №1 вона також продовжувала свою роботу на посаді без будь-яких обмежень. 05 лютого 2019 року позивач не вийшла на роботу у зв`язку з хворобою та проходила лікування в умовах стаціонару та амбулаторно в лікувальному закладі за місцем свого проживання. У цей же день, тобто 05.02.2019 р., від заступника директора терцентру [PERSON] вона дізналась, що у цей же день до територіального центру надійшло розпорядження голови П`ятихатської райдержадміністрації Дніпропетровської області Саламахи С. В. від 01.02.2019 р. за № К-12\\0\\365-19, яким позивача було звільнено з посади директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) з 01.02.2019 р. Підставою її звільнення стало подання управління соціального захисту населення П`ятихатської РДА про припинення її повноважень директора територіального центру у зв`язку із закінченням 17 грудня 2018 року дії Контракту від 17 грудня 2010 року. Позивач вважає розпорядження голови П`ятихатської РДА Дніпропетровської області від 01.02.2019 р. за № К-12\\0\\365-19 незаконним, оскільки ані Положенням про територіальний центр, ані будь-яким іншим законодавчим або нормативним актом не передбачена обов`язковість укладання контракту з директором територіального центру, як підстава для допуску до роботи та виконання своїх функціональних обов`язків директором територіального центру соціального обслуговування. Крім того, питання про звільнення з посади директора територіального центру не було погоджено з департаментом соціального захисту населення обласної державної адміністрації та не було затверджено на сесії П`ятихатської районної ради, на засіданні якої таке питання навіть не розглядалось. Також, своїми діями, пов`язаними із незаконним звільненням позивача, відповідач завдав їй моральної шкоди. Розпорядженням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 року №44 після задоволення самовідводів суддів П`ятихатського районного суду Фирси Ю.В. та Митошопа В.М. дану цивільну справу було передано до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.11.2019 року, головуючим суддею для розгляду даної справи, було обрано суддю Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнова К.А. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019 року вищезазначену цивільну справу було залишено без руху. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.12.2019 року відкрито провадження по даній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області суду від 09.01.2020 року було частково задоволено клопотання представника відповідача Руденка С.В. та здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. По справі призначено судове засідання. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2020 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] . Від виконуючого обов`язки голови П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Руденка Сергія Васильовича на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог. У відзиві зазначено, що 01 лютого 2019 року на адресу П`ятихатської районної державної адміністрації надійшло подання Управління соціального захисту населення П`ятихатської районної державної адміністрації №463/11/03-19 про необхідність звільнення [PERSON] з посади директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у зв`язку із закінченням строку дії контракту, з якого П`ятихатській районній державній адміністрації стало відомо наступне. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 29 квітня 2014 року до Контракту від 17 грудня 2010 року, укладеного між П`ятихатською районною радою та [PERSON] , термін дії Контракту та повноважень директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) [PERSON] закінчився 17 грудня 2018 року. Відповідно до п.5.1 Контракту внесення змін та доповнень до нього здійснюється виключно шляхом підписання додаткових угод. Згідно з п.5.5 Контракту за два місяці до закінчення терміну його дії він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший термін. На виконання Постанови КМУ від 29 грудня 2009 року № 1417 «Про деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» П`ятихатським територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) 09 грудня 2010 року зареєстровано Положення про П`ятихатський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затверджене 23 листопада 2010 року рішенням П`ятихатської районної ради № 16-2/VІ та погоджене Головним управлінням праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в новій редакції. Відповідно до п.10 Положення про П`ятихатський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) територіальний центр очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади в установленому порядку місцевою державною адміністрацією за пропозицією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення місцевої державної адміністрації, погодженою департаментом соціального захисту населення обласної державної адміністрації та затверджується на сесії місцевої ради. Листом № 590/0/2-18 від 13 листопада 2018 року П`ятихатська районна рада повідомила [PERSON] про закінчення дії Контракту та необхідність подачі відповідного пакету документів для переукладення чи продовження дії контракту. Тобто було визначено умови за яких можливе продовження трудових відносин. Розпорядження «Про звільнення [PERSON] » №К-12/0/36 було прийнято 01 лютого 2019 року на підставі подання управління соціального захисту населення П`ятихатської районної державної адміністрації від 31 січня 2019 року №463/11/03-19. У зв`язку зі змінами в законодавстві щодо порядку призначення та звільнення директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) та наявним попередженням [PERSON] про закінчення дії контракту посилання позивача на положення ст. 39-1 КЗпП України безпідставне. 04 лютого 2019 року телефонограмою № 8, за підписом заступника голови П`ятихатської районної державної адміністрації Руденка С.В., [PERSON] було особисто запрошено до П`ятихатської райдержадміністрації для ознайомлення з оскаржуваним розпорядженням, але [PERSON] , проігнорувавши вищевказану телефонограму, не з`явилася до П`ятихатської райдержадміністрації та про причини неявки не повідомила. 05 лютого 2019 року на адресу П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) було направлено два примірники розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації № К-12/0/365-19 «Про звільнення [PERSON] » для використання у роботі та для вручення [PERSON] . Не проведення розрахунку зі звільненим працівником по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, на які посилається позивач, згідно норм ст.ст.116,117 КЗпП України, не є підставою для визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення. Стосовно стягнення моральної шкоди, представник відповідача зауважив, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, але позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували завдання такої шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав, в ньому зазначених, просили його задовольнити. Крім того, позивач подала клопотання про поновлення строків звернення до суду з позовною завою. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від голови П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Євгена Глазиріна на адресу суду надійшла заява, в якій останній просив розглянути справу без участі представника райдержадміністрації та прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа-1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи-2 [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Представник третьої особи-3 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Директор третьої особи-4 [PERSON]. в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про застосування строків позовної давності та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки місячний строк позовної давності, встановленої ст.. 233 КЗпП України, сплив 05.03.2019 року, а звернення позивача до окружного суду не перервало перебігу такого строку. Третя особа-5 [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи не раніше дня закінчення карантину, у зв`язку з запровадженням карантинних заходів та обмеження внутрішньо міського та міжміського транспортного сполучення. Суд вважає дане клопотання не обґрунтованим, оскільки інші учасники справи, зокрема позивач, її представник та представник третьої особи-2 з`явились в судове засідання, міжміське транспортне сполучення на теперішній час відновлено, а неявка третьої особи-5 не перешкоджає розгляду справи. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини. Між П`ятихатською районною радою (орган управління майном) та [PERSON] укладено Контракт від 17 грудня 2010 року про затвердження [PERSON] на посаді директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на термін з 17.12.2010 року до 17.12.2013 року, згідно з рішенням П`ятихатської районної ради від 17.12.2010 № 28-3/VІ «Про трудові відносини з керівниками районних комунальних підприємств, закладів та установ, що належать до спільної власності територіальних громад району» (а.с.9-11). Згідно з п.1.1 Контракту Директор зобов`язується безпосередньо та через адміністрацію Установи здійснювати поточне управління (керівництво) Установою, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за Установою комунального майна, а Орган управління майном зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення й організації праці Директора. Відповідно до п. 5.2 Контракту, після закінчення терміну його дії припиняється Контракт між сторонами, що його уклали, але трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, тому сторони керуються у своїх відносинах положенням статті 39-1 Кодексу законів про працю України, та вважають договір продовженим на невизначений строк. 29 квітня 2014 року між вказаними вище сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до контракту від 17.12.2010 року про продовження на п`ять років терміну дії Контракту від 17 грудня 2010 року відповідно до рішення П`ятихатської районної ради від 29.04.2014 №447-30/VІ «Про трудові відносини з керівниками районних комунальних підприємств, закладів та установ, що належать до спільної власності територіальних громад району» (а.с.12). Укладений контракт та додаткова угода є двосторонніми, контракт визначає взаємні права і обов`язки сторін, регулює не тільки трудові, а й пов`язані з ними інші суспільні відносини: соціально-побутові та економічні, його укладено в двох примірниках, які зберігаються у кожної із сторін. Спірним розпорядженням голови районної державної адміністрації №К-12/0/365-19 від 01.02.2019 року [PERSON] було звільнено з посади директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) з 01 лютого 2019 року, у зв`язку із закінченням 17 грудня 2018 року дії Контракту від 17 грудня 2010 року (а.с.13). Відповідно до Подання Управління соціального захисту населення №463/11/03-19 від 31.01.2019 року на підставі Положення про П`ятихатський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) управління соціального захисту населення П`ятихатської районної державної адміністрації порушило питання прийняття розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації про припинення дії Контракту та повноважень директора П`ятихастького територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) [PERSON] (а.с.61). Пунктом 10 Положення про П`ятихатський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), яке затверджено рішенням районної ради від 23 листопада 2010 року № 16-2/VІ Про П`ятихатський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), визначено, що територіальний центр очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади в установленому порядку П`ятихатською районною державною адміністрацією за пропозицією управління праці та соціального захисту населення обласної держадміністрації та затверджується на сесії районної ради (а.с.62-63). Відповідно до листа П`ятихатської районної ради № 590/0/2-18 від 13 листопада 2018 року директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) [PERSON] було повідомлено про закінчення дії Контракту 17 грудня 2018 року (а.с.69). 04 лютого 2019 року телефонограмою № 8, за підписом заступника голови П`ятихатської районної державної адміністрації Руденка С.В., [PERSON] було особисто запрошено на 05.02.2019 року на 09 год. 00 хв. в кабінет заступника голови райдержадміністрації Руденка С.В. для ознайомлення з розпорядженням (а.с.71). 05 лютого 2019 року на адресу П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) було направлено два екземпляри розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації «Про звільнення [PERSON] » для використання в роботі та для вручення [PERSON] (а.с.72). Листом №350 від 13.12.2019 року П`ятихатський територіальний центр повідомив в.о.голови П`ятихатської районної державної адміністрації Руденка С.В. про те, що розрахунки з [PERSON] (у тому числі за дні невикористаної відпустки) здійснені в повному обсязі (а.с.73). П`ятихатська райдержадміністрація не є стороною контракту, тому не може посилатися на його положення як підставу для звільнення. Окрім того, із закінченням терміну дії нормативного акта, втрачає чинність сам нормативний акт. Видання розпорядчого документа на підставі не чинного нормативного акта спричиняє не чинність самого розпорядчого документа. Стаття 15 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (далі - Закон) передбачає можливість управління об`єктами спільної власності територіальних громад райдержадміністраціями у разі делегування їм районними чи обласними радами відповідних повноважень. Передача повноважень відбувається з дотриманням вимог статей 14 та 34 цього Закону, відповідно до яких передача повноважень інших органів супроводжується передачею їм відповідних фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для здійснення цих повноважень. Делегування радами повноважень місцевим державним адміністраціям супроводжується передачею фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення, в такому разі, місцеві державні адміністрації підзвітні та підконтрольні відповідним радам у частині делегованих повноважень. Відносини місцевих державних адміністрацій з підприємствами, установами та організаціями регулюються статтею 36 Закону, яка передбачає, що місцеві державні адміністрації здійснюють функцію управління майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління. Голови місцевих державних адміністрацій укладають та розривають контракти з їх керівниками. Стаття 39 Закону визначає повноваження голів місцевих державних адміністрацій, серед яких визначено, що голови місцевих державних адміністрацій: - призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону; - призначають на посади та звільняють з посад керівників апаратів місцевих державних адміністрацій; - укладають та розривають контракти з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління відповідної місцевої державної адміністрації, або уповноважують на це своїх заступників. Повноважень на звільнення керівників комунальних підприємств головам райдержадміністрацій Закон не надає. Відповідно до положень ч.ч. 3-5 ст.65 ГК України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Відповідно до вимог цієї статті, для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки та відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Аналіз зібраних доказів свідчить, що спірне розпорядження про звільнення в преамбулі містить вказівку на подання районного управління соціального захисту населення, без зазначення реквізитів цього подання, крім того, відсутнє посилання на погодження звільнення з управлінням праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації. Як підставу звільнення зазначено закінчення дії контракту від 17 грудня 2010 року, розпорядження видано без обговорення цього питання депутатськими комісіями та розгляду на сесії районної ради. Таким чином, в порушення п.10 Положення про П`ятихатський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), питання про звільнення позивача не було погоджено з управлінням праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації. У відповідності до положень ст. 2 КЗпП України, працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до положень ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Відповідно до положень ст. 39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Оскільки на чергову сесію директором терцентру не було подано необхідний пакет документів для продовження дії контракту, а трудові відносини фактично продовжувалися, директор терцентру виконувала свої обов`язки у період після 17 грудня 2018 року, і жодна зі сторін не вимагала їх припинення, відповідно до статті 39-1 Кодексу законів про працю України, дія цього договору вважається продовженою на невизначений термін. У зв`язку з вищевказаними порушеннями, які мали місце при звільненні позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Саламахи С.В. від 01.02.2019 року № К-12/0/365-19 про звільнення [PERSON] з посади директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) з 01.02.2019 року та поновлення позивача на посаду директора П`ятихатського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг). При цьому пропущений позивачем строк на звернення до суду необхідно поновити з наступних підстав. Згідно ст.233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в п. 4 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Розглядаючи трудові спори, суд з`ясовує і обговорює додержання і причини пропуску строку звернення до суду за вирішенням трудового спору. Якщо місячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Згідно ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Як зазначила позивач, у справі відсутні докази того, що відповідачем їй була вручена копія розпорядження про її звільнення з посади або поверталась її трудова книжка з відповідним записом у ній. Крім того, 28 травня 2019 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов [PERSON] про визнання протиправним та скасування розпорядження було задоволено частково, визнано протиправним та скасовано вищезазначене розпорядження, а також поновлено [PERSON] на посаді директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) (а.с.40-45). Постановою Третього апеляційного адміністративного суду м.Дніпро від 26 вересня 2019 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року було скасовано та провадження у справі закрито (а.с.46-48). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з даним позовом 28 жовтня 2019 року, тобто в місячний строк з дня, коли було винесено постанову Третього апеляційного адміністративного суду м.Дніпро про закриття провадження у справі. Оскільки при зверненні до адміністративного суду першої інстанції було ухвалено рішення у справі, позов не був повернутий, то строк звернення до суду порушено формально не з вини позивача, тому цей строк слід поновити як пропущений з поважних причин. Доводи третьої особи-4 щодо застосування позовної давності не приймаються судом до уваги, оскільки в силу вимог ч.3 ст.. 267 ЦК України та ст.. 48 ЦПК України третя особа не є стороною у справі. Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така шкода позивачеві спричинена, оскільки позивачем було доведено, що відповідач порушив гарантовані позивачу Конституцією України та чинним законодавством України права на працю, а позивач через це втратила можливість заробітку. Крім того, незаконне звільнення позивача призвело до моральних страждань та порушення звичайного укладу її життя, зокрема вона змушена витрачати час на судовий спір, а не на організацію відпочинку, змушена нести додаткові витрати на відновлення свого звичного життя, для чого їй знадобляться додаткові затрати фізичних та духовних сил та додаткові майнові витрати. Відповідно до ст.237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений розмір моральної шкоди в 5000 грн. є співмірним з моральною шкодою, що понесла позивач внаслідок її звільнення з роботи. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по справі в сумі 768,40 грн., підтверджений відповідною квитанцією (а.с.1). На підставі викладено,

Outcome: approved