Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Виклад позиції позивача. 03 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 2353. Позовні вимоги [PERSON] вмотивовані тим, що від шлюбу мають спільну дитину, дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, шлюб виявився невдалим, через що постійно виникали непорозуміння, у зв'язку із чим подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Останнім часом шлюб існує формально, оскільки сторони протягом останнього року проживають окремо один від одного. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.05.2018 року. Від відповідача надійшло письмове пояснення згідно з яким [PERSON] просить шлюб розірвати, однак відмовити в частині стягнення з нього судових витрат на користь позивача, оскільки дані судові витрати на його думку документально позивачем не підтвердженні. Заяви, клопотання позивача, відповідача Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. 07.06.2018 року від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про надання дозволу на ознайомлення із матеріалами справи 14.06.2018 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує у задоволення позову. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 11.05.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31.05.2018 року. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, позивач відповідач належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, подали заяви про розгляд даного спору у їх відсутність, а тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.2-4,14).Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права. Відповідач на розірвання шлюбу згоден про що подав відповідну заяву (а.с.16). Однак, заявлені вимоги щодо стягнення з нього суму понесених позивачем судових витрат не визнає про що зазначив у своїх письмових поясненнях (а.с.17-18) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Відповідно дост.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з позовом, а тому оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями ст. 141 та 142 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому вимоги прзивача, щодо стягнення судових витрат понесених при поданні позову до суду документально не підтвердженні та підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial