Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач із 31.05.1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31.12.2013 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із нею та продовжує навчання на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки, донька продовжує навчання, остання, не працює та потребує матеріальної допомоги, позивач зазначає про матеріальні труднощі, у зв`язку з відсутністю матеріальної допомоги відповідача. Донька проживає з матір`ю і фактично знаходиться на її утриманні, а тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 30 відстотків прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи стягнення з довтня 2019 року до і до завершення навчання, тобто до 30.06.2023 року. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.10.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2019 року, було вирішено перейти від розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено у справі судове засідання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони із 31.05.1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31.12.2013 року. В період шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем та продовжує навчання. Так, донька сторін досягла повноліття та, відповідно до довідки Національного університету біоресурсів і природокористування України № 236-19/2 від 02.09.2019 року, є студенткою 1 курсу денної форми навчання гуманітарно-педагогічного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 рік. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утриманння припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, судом встановлено, та відповідачем не спростовано, що донька сторін продовжує навчання, у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у ст.182 СК України. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Встановлено, що повнолітня донька сторін інших доходів немає та законом передбачено рівний обов`язок батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання розміру аліментів враховується також потреби особи даного віку, матеріальний стан та стан здоров`я позивача, доньки сторін, яка потребує матеріального утримання, враховує потреби особи її віку. Доказів на спростування доводів позову зі сторони відповідача суду надано не було, як і не було надано суду доказів на підтвердження неможливості надання повнолітній доньці матеріальної допомоги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання є обґрунтованими, однак, вирішуючи питання про їх вид та розмір, суд, зваживши встановлені судом обставини, надані стороною позивача докази, вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти не в запропонованому позивачем розмірі, а в розмірі однієї четвертої частки від доходів відповідача, що, на думку суду, є достатнім та обґрунтованим розміром для утримання відповідачем повнолітньої доньки та помірним для сплати відповідачем, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 24.10.2019 року. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та ст. ст. 184, 185, 199, 200 СК України,

Outcome: partial