Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просив зменшити розмір аліментів встановлених судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/1707/18 від 08 червня 2018 року за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з нього, [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; судовий наказ №175/1707/18 виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 08 червня 2018 року - відкликати, та приєднати до даної цивільної справи; стягнути з відповідачки судовий збір. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надав суду лист про розгляд справи без участі представника виконавчої служби. Третя особа Олійник К.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги позивача підтримала та не заперечувала проти їх задоволення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що 07 жовтня 2016 року між сторонами був укладений шлюб, про що свідчить актовий запис №56 вчинений 07 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, від якого у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить актовий запис №41 вчинений Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами не склалися, тому їх шлюб було розірвано за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/1709/18-ц від 12 листопада 2018 року. Судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/1707/18 від 08 червня 2018 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду 08.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В серпні 2018 року відповідачка пред`явила вищевказаний судовий наказ до Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровські області для примусового виконання. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/1712/18-ц від 02 листопада 2018 року з [PERSON] також було стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 08 травня 2018 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] . В січні 2019 року відповідачка отримала виконавчий лист по вищевказаному рішенні, та пред`явила його до Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровські області для примусового виконання. 23 серпня 2018 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ващинською М.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року. Таким чином судом встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, позивач справно та вчасно сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та на утримання колишньої дружини [PERSON] , заборгованості по аліментам не маю. 16 лютого 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить актовий запис №15 вчинений 16 лютого 2019 року Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, від якого народилася дитина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить актовий запис №85 вчинений 02 травня 2019 року Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно витягу з наказу №244 о/с від 30 липня 2019 року «По особовому складу», відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки» [PERSON] було надано відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) для догляду за дитиною до досягнення [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто з 13 серпня 2019 року по [INFO] . Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу (заявлено вимогу про стягнення аліментів) боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року при розгляді справи № 143цс13. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує заробітну плату кожного місяця по 10304,54 грн., з яких 1/4 частину сплачує аліментів на утримання дитини [PERSON] , та 800 грн. сплачує на утримання колишньої дружини [PERSON] . Його другій сім`ї на прожиття залишається близько 7000 грн., яких значно не вистачає на утримання дитини, яка потребує особливого догляду; на утримання дружини, яка не працює та перебуває в декретній відпустці і потребує окремого спецхарчування; на їжу, одяг, основні предмети вжитку; та сплату комунальних послуг (світло, газ). Позивач від сплати аліментів дитині - [PERSON] , [INFO] не відмовляється, однак просить суд зменшити їх розмір, оскільки на даний час має на утриманні народженого від другого шлюбу сина [PERSON] , [INFO] та дружину від другого шлюбу [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв?язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи доводи позивача, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення судового наказу про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на дитину щомісячно, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої доньки, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини і узгоджується з судовою практикою Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року справа № 185/4749/17 (провадження № 61-40492св18). Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved