Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі-продажу від 20.12.2012р.; копія розписки від 20.12.2012р.; копія технічного паспорту на гараж, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія рішення №385 від 30.122010р. виконкому Ренійської міської ради «Про видачу свідоцтва про право власності на гараж»; копія свідоцтва від 10.10.2011р. про право власності на нерухоме майно гараж по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія витягу про державну реєстрацію прав на гараж від 10.10.2011р.; копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 30.09.2011р. №285 «Про присвоєння окремої поштової адреси гаражу»; копія державного акту серії [NUMBER] від 10.10.2012р. на право власності на земельну ділянку площею 0,0022 га, виділену для будівництва індивідуальних гаражів; копія акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 03.07.2012р.; копія довідки відділу у Ренійському районі ГУ Держгеокадастру від 17.05.2018р. про вартість земельної ділянки . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідача [PERSON] , зазначивши, що 20.12.2012 р. між ним та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю належного йому на підставі свідоцтва про право власності від 10.10.2011р. гаражу, розташованого по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0022 га, виділеній для будівництва індивідуальних гаражів, за 20 000 грн. 20.12.2012р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивач передав відповідачу обумовлену суму, а відповідач передав документи на гараж та на земельну ділянку. У майбутньому відповідач пообіцяв позивачу укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивач організував догляд за придбаною нерухомістю, користується гаражем за призначенням, сплачує всі необхідні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до відповідача, однак [PERSON] від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивача про зустріч не реагує, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на гараж на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, продавець передав документи, нерухомість (гараж) в натурі. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження нерухомістю, після укладання правочину користується ним за призначенням, сплачує всі комунальні платежі, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо гаража та встановленні права на нього у позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на гараж за позивачем.

Outcome: approved