Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Аркар-Транс» про визнання дійсним договору купівлі-продажу транспортних засобів від 20.12.2014 р., відповідно до умов якого [PERSON], діючи в інтересах ТОВ «Аркар-Транс», отримав від нього 5000,00 дол. США за придбані ним наступні транспортні засоби : 1) вантажний сідловий тягач марки MAN, модель TGA 18463, 2001 року випуску, рама WMAH05ZZZ1M333190, державний номерний знак [NUMBER]; 2) вантажний сідловий тягач марки MAN, модель TGA 18463, 2002 року випуску, рама WMAH05ZZZ2M348140, державний номерний знак [NUMBER]; 3) вантажний сідловий тягач марки MAN, модель TGA 185ОА, 2001 року випуску, рама WMAH05ZZZ2G155851, державний номерний знак [NUMBER]; 4) напівпричіп бортовий марки SCMITZ, модель S 01, 1997 року випуску, рама WSMS6080000095899, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 4-6, 21-23). Також позивач вказує, що, по-перше, на підтвердження укладення цього договору купівлі-продажу транспортних засобів та отримання від нього грошових коштів за цим договором [PERSON] видав йому письмову розписку; по-друге, транспортні засоби, вказані в цьому договорі, були передані йому у користування та деякі з них потребували капітального ремонту, який ним здійснювався за власні кошти; і, по-третє, при укладенні цього договору між ним та [PERSON] була досягнута згода стосовно того, що переоформлення права власності на транспортні засоби проводитиметься за першою вимогою покупця, але [PERSON] зволікає з переоформленням транспортних засобів, посилаючись на те, що придбані ним транспортні засоби зареєстровані на праві власності за ТОВ «Аркар-Транс», директором та єдиним учасником якого є [PERSON], що, на його думку, є перешкодою у переоформленні права власності. Позивач [PERSON] просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи (а.с.44). Відповідач [PERSON] також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, в тексті якого вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі (а.с.39). Крім того, директор ТОВ «Аркар-Транс» - [PERSON] просив розглянути справу без участі представника цього товариства, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, в тексті якого вказав, що ТОВ «Аркар-Транс» визнає заявлені [PERSON] позовні вимоги (а.с.40). Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Аркар-Транс» є власником наступних транспортних засобів : 1) вантажний сідловий тягач марки MAN, модель TGA 18463, 2001 року випуску, рама WMAH05ZZZ1M333190, державний номерний знак [NUMBER]; 2) вантажний сідловий тягач марки MAN, модель TGA 18463, 2002 року випуску, рама WMAH05ZZZ2M348140, державний номерний знак [NUMBER]; 3) вантажний сідловий тягач марки MAN, модель TGA 185ОА, 2001 року випуску, рама WMAH05ZZZ2G155851, державний номерний знак [NUMBER]; 4) напівпричіп бортовий марки SCMITZ, модель S 01, 1997 року випуску, рама WSMS6080000095899, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 12-13). На підтвердження своїх доводів щодо укладання 20.12.2014 р. договору між ним та [PERSON], який діяв в інтересах ТОВ «Аркар-Транс», за умовами якого ним були придбані вищевказані транспортні засоби, що належать ТОВ «Аркар-Транс», за 5000,00 дол. США, які були отримані від нього [PERSON], позивач надав суду ксерокопію письмової розписки [PERSON] від 20.12.2014 р., (а.с. 11). Проте позивач не надав суду оригінал цієї розписки. Таким чином, позивач не надав суду належного доказу на підтвердження своїх вищевказаних доводів. Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Але позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо того, що станом на 20.12.2014 р. відповідач [PERSON] був директором та єдиним засновником ТОВ «Аркар-Транс», як цього вимагає ст. 60 ЦПК України. Водночас суд враховує, що за приписами ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Однак діюче законодавство не вимагає обовязковості нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу транспортних засобів. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позивач не довів в суді свої позовні вимоги, тому його позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed