overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач банк звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення ним його прав, а також зобовязань за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не прибув, заявивши письмово про розгляд справи у його відсутність / а.с. 28, 29 /. Відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим за адресою, зазначеною в позовній заяві / а.с. 19, 20 /, та повідомленим про день, час, місце розгляду справи в порядку, передбаченому абзацом 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України / а.с. 23, 25, 26, 27 /, в судове засідання не зявився, про поважність причин неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, проти чого представник позивача не заперечував за змістом поданого клопотання / а.с. 28 /. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 27 травня 2006 року між банком позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошовий кредит у сумі 6249,60 гривень зі сплатою останнім відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом / а.с. 6 10 /. За рішенням Октябрського районного суду м. Полтави, за цим же договором з відповідача стягнуто відповідну грошову суму / а.с. 4 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно зі змісту позову, банк виконав свої зобовязання перед відповідачем, а останній належним чином своїх зобовязань за договором не виконує, що серед іншого підтверджується іншим судовим рішенням, яке набрало законної сили / а.с. 4 /. Відповідно до розрахунків позивача банку, які суд визнає вірогідними, станом на 24 вересня 2015 року та на час розгляду справи відповідач заборгував йому 82459,14 гривень, які на засадах диспозитивності судового процесу і просить стягнути позивач / а.с. 5 /. За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи, які документально підтверджені / а.с. 1 / та про стягнення яких заявлено у позові, підлягають відшкодуванню позивачу з відповідача на підставі положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 31). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином (а. с. 25, 30). Ухвалою суду від 30 березня 2016 року відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, в порядку її заочного вирішення. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02 травня 2009 року, місце реєстрації: Радивонівська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони не мають неповнолітню дитину (а.с. 4). При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивач заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачкою припинені з 2013 року і на примирення він не погоджується. Відповідачка [PERSON] заявлений позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, зазначивши у своїх поясненнях про те, що на примирення вона не погоджується. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 23 квітня 2005 року у Виконавчому комітеті Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб / а.с. 4 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], 2006 року народження та дочку [PERSON], 2013 року народження / а.с. 5, 6 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень сторін, вони не проживають. В даний час сімейних відносин не підтримують, на примирення не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Відповідачка не заявляла про бажання відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.04.2015 року шлюб між ними з відповідачем розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На утримання доньки та забезпечення грошові кошти, крім звичайних витрат, які пов'язані з утриманням дитини, необхідно здійснювати додаткові витрати, проте вона не в змозі забезпечити донці умови для життя належним чином. У зв'язку з викладеним просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. 22.10.2010 року сторони зареєстрували шлюб, котрий розірвано відповідно до рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17.04.2015 року. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Згідно ст.180 СК України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров*я та матеріальне становище дитини, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З наданих суду доказів убачається, що відповідач має статус учасника бойових дій а тому звільняється від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить розділити спільне майно сторін як подружжя, а саме автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], виділивши йому його частку в автомобілі в грошовому виразі в сумі 46602,50 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить задовольнити. Зазначив, що спірне майно придбано в шлюбі за спільні кошти подружжя і належить сторонам в рівних частинах кожному, але зареєстровано автомобіль на відповідача і фактично він також знаходиться в її користуванні. В судовому засіданні відповідач та її представник позов визнали повністю, підтвердили, що автомобіль придбаний сторонами в шлюбі за спільні кошти, погоджуються на залишення автомобіля у власності відповідача та сплату позивачу компенсацію його частки, з розміром якої 46602,50 грн. також згодні. Заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторонами під час перебування у шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦСу по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ 19.06.2008 року, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2014 року, придбано за спільні кошти на імя відповідача автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивач зазначив, що вартість спільного автомобіля 93205,00 грн., зазначену вартість відповідач визнала. Таким чином, вартість частки позивача становить ?, тобто 46602,50 грн. Сторони погодили, що автомобіль залишається у власності відповідача, а остання сплачує позивачу грошову компенсацію за його частку в праві власності на автомобіль у вказаній позивачем сумі. За таких обставин позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у сторін не склалося, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач зазначає, що має із відповідачем діаметрально протилежні характери, погляди на життя та психологічну несумісність. З серпня 2015 роки разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюбні стосунки остаточно припинені, а відтак збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до ст.74 ЦПК України. В свою чергу, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що строк на примирення їм не потрібен, просять суд шлюб розірвати. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачаться, що 25 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Так, матеріали справи свідчать про те, що сторони прожили нетривалий час разом, на даний час відносини не підтримують. Позиція останніх у справі досить категорична. Сторони не мають намір відновлювати сім`ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2000 року. Від шлюбу дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя між ними виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому вважає, що шлюб існує формально, просив його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 01 грудня 2000 року перебувають в зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Бородянського районного управління юстиції Київської області шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, проти примирення заперечував, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1992 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], та двох повнолітніх синів. Сімейне життя з відповідачкою не склалося внаслідок різних характерів, у зв'язку з чим постійно виникають сварки та скандали. Внаслідок чого перестали поважати один одного і не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Тому просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05 червня 1992 року перебувають в зареєстрованому Клавдієве-Тарасівській селищній раді Бородянського району Київської області шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], та двох повнолітніх синів, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження (а.с.6-9). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка проти позову не заперечувала, клопотання про надання часу для примирення не подала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2004 року. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що шлюб існує формально тому просив його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, просив слухати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, проти примирення заперечувала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 23 липня 2004 року перебувають в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві шлюбі, від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7) та копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, проти примирення заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та ТОВ «Торговий дім «Укрметпостач» була досягнута згода, за якою відповідач зобовязався передати (поставити) йому (позивачу) цеглу М100 керамічну повнотілу рядову в кількості 14400 шт., а позивач зобовязався попередньо оплатити вартість поставки в розмірі 22\~636,80 грн. згідно з виставленим відповідачем рахунком-фактурою від 7 вересня 2015 року. Доставка цегли мала здійснюватись в день оплати за вказаними позивачем адресами в с.Ходосівка та с.Гатне Києво-Святошинського району Київської області. Він (позивач) 8 вересня 2015 року провів оплату вказаного рахунку-фактури відповідача на суму 22\~636,80 грн., але поставка цегли в обумовлений термін не була здійснена, неодноразові усні вимоги позивача щодо поставки відповідач ігнорував. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь сплачену за поставку суму попередньої оплати у розмірі 22\~636,80 грн. В судове засідання позивач не з»явився, просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії квитанції № 79126666 від 8 вересня 2015 року, позивач [PERSON] перерахував на рахунок відповідача ТОВ «Торговий дім «Укрметпостач» 22\~636,80 грн. як оплату за цеглу рядову в кількості 14\~400 штук по рахунку-фактурі № УМ-0001113 від 7 вересня 2015 року (а.с.19-20). В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач не здійснив поставки оплаченої ним цегли та не повернув сплачені кошти. Відповідно до ч.1 ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач одержав від позивача суму попередньої оплати цегли у розмірі 22\~636,80 грн. і до цього часу цеглу не поставив та ухиляється від добровільного повернення цих коштів, жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позов, стягнути з ТОВ «Торговий дім «Укрметпостач» на користь [PERSON] заборгованість у вказаній сумі 22\~636,80 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 01 вересня 2006 року у відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова за актовим записом № 407, зареєстровано шлюб з [PERSON] За час перебування у шлюбі народилися дочка [PERSON], [INFO] батьками яких записані сторони у справі. За непорозуміння з побутових причин та відсутності взаєморозуміння в сім'ї постійно виникають сварки, шлюб носить формальний характер, відносини припинені. Сторони в судове засідання не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, як позивач так і відповідачка подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). [INFO] народилася [PERSON] батьками яких записані [PERSON] та [PERSON] Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання [PERSON] виконав ціликом в обговорений у договорі термін, але відповідач зобовязання в обговорений термін не виконав і не виконує на даний час допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим за ним виникла заборгованість у розмірі 18518.57 грн. Представник позивача надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився. Заперечень на позов не надав. У відповідності до вимог ст. ст. 74,76 ЦПК України судом вживались заходи для виклику відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами був укладений кредитний договір б/н від 13.09.2011 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку який складався з Заяви (анкети) позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою . Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, заборгованість за [PERSON] станом на 31.08.2015 р. складає 18518.57 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач будучи зобовязаним щомісячно вносити платежі по договору , припинив виконувати взяті на себе зобовязання допускаючи прострочення платежів . На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved