overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12 вересня 2010 року у виконкомі Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 161. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2010 року у виконкомі Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 161, що підтверджується свідоцтвом про одруження, [NUMBER] від 12 вересня 2010 року. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22.12.2011 року, актовий запис № 4199. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 10 лютого 2006 року в Ридодубівській сільсьській раді Чортківського району Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружніх відносин не підтримують з липня 2009 року, спільного господарства не ведуть по вині чоловіка. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить суд шлюб розірвати. Дітей після розірвання шлюбу залишити на утриманні та вихованні у неї, прізвище залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, не оспорює причин розірвання шлюбу. Суд вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 10.02. 2006 року в Ридодубівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області Тернопільської області, актовий запис № 02. Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дітей сторін, суд зважаючи на права дітей в належному утриманні та вихованні, при погодженні сторін, вважає після розірвання шлюбу залишити з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON]. звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 12 вересня 1998 року в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області актовий запис № 26. Від даного шлюбу у сторін є дітей немає. Подружніх відносин не підтримують протягом останніх трьох років, спільного господарства не ведуть, відповідач часто виїжджає за кордон на тривалі терміни. Позивач [PERSON] подала суду заяву в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу їй залишити прізвище [PERSON], справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, не оспорює причин розірвання шлюбу. Суд враховуючи заяви сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 12 вересня 1998 року в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області Тернопільської області, актовий запис № 26 що підтверджується свідоцтвом про одруження. Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 22.03.2002 року в відділі РАГС управління юстиції Чортківського району Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть по вині чоловіка, який зраджує у подружній вірності. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить суд шлюб розірвати. Дитину після розірвання шлюбу залишити на утриманні та вихованні у неї, прізвище залишити їй дошлюбне [PERSON]. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, не оспорює причин розірвання шлюбу. Суд вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 22.03.2002 року в відділі РАГС управління юстиції Чортківського району Тернопільської області Тернопільської області, актовий запис № 51 Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дитину сторін, суд зважаючи на права дитини в належному утриманні та вихованні, при погодженні сторін, вважає після розірвання шлюбу залишити з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування якого вказує, що згідно свідоцтва від 20.07.2012 року виданого приватним нотаріусом [PERSON], Р№ 1264 за нею зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. З цього часу відповідач [PERSON], в квартирі не проживає, речей її в квартирі немає. Відповідач не знялась з реєстраційного обліку в квартирі, що здійснює їй перешкоди у користуванні приміщенням. Просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати позов за її відсутність, задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно, заперечень проти позову суду не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Згідно Свідоцтва від 20.07.2012 року виданого Приватним нотаріусом [PERSON] Р№ 1264 за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. В свідоцтві зазначено, що згідно ст. 66 ЗУ«Про виконавче про вадження» та на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого Начальником Хортицького відділу ДВС Запорізького МУЮ 20 липня 2012 року, було посвідчено, що [PERSON], належить на праві власності квартира [ADDRESS], загальною площею 68,62 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., яка була придбана у [PERSON] за 125 925 грн, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], при ватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 22.03.2003 року за ре єстром № 114, який зареєстровано в ОП ЗМБТІ 13.08.2008 року № 894106. Згідно із довідкою №649 від 01.10.2014 року, центру обслуговування абонентів №6 МКП «Основаніє», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка є відповідачем по справі. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] не є власником спірної квартири з 20.07.2012 року, але залишається зареєстрованою в ній, фактично в квартирі не проживає більше року, що створює перешкоди новому власнику квартири [PERSON], позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 01 лютого 2001 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 7. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що у сторін несумісні характери, внаслідок чого сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, в зв'язку з чим їх шлюб носить формальний характер. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, згідно позовної заяви просить справу слухати без її участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не з'явився, подав до суду заяву відповідно до якої позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 22 липня 2006 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у Рекшинській сільській раді Бережанського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, внаслідок чого між ними часто виникають сварки і непорозуміння, тривалий час сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалась. Позивач [PERSON], позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Сторони уклали шлюб 22 липня 2006 року у Рекшинській сільській раді Бережанського району Тернопільської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, внаслідок чого між ними часто виникають сварки і непорозуміння, тривалий час сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо, їхня сім'я існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача на свою користь 1250 дол. США боргу. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 10 лютого 1998 року відповідач позичила у неї 1250 дол. США які зобов'язувалася повернути до 30.03.1998 р. В травні 1998 р. повернула 200 дол. США та протягом 2010 р. повернула ще 50 дол. США. 10 жовтня 2014 року позивач отримала від відповідача електронним переказом ще 500 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики. Однак до сьогодні борг не повернуто в повній сумі, тому позивач змушена звернутись до суду про повернення боргу. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, підтримує заявлені вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в суд не з'явилася. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049; ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Судом встановлено, що 10 лютого 1998 року було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача позику в сумі 1250 дол. США, яку зобов'язувалася повернути до 30.03.1998 р. В травні 1998 р. [PERSON] повернула 200 дол. США та протягом 2010 р. повернула ще 50 дол. США. 10 жовтня 2014 року позивач отримала від відповідача електронним переказом ще 500 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики, однак, повністю умов вказаного договору не виконала. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 12452,04 грн. боргу. Враховуючи, що позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати: 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Мечищівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказала, що [INFO] померла її тітка [PERSON], яка відповідно до заповіту посвідченого секретарем Мечищівської сільської ради 28 грудня 2012 року за реєстровим номером 67 заповіла належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] та все інше майно їй - [PERSON]. Позивач прийняла спадщину та звернулася в Бережанську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини. Державним нотаріусом їй повідомлено, що вона не може оформити спадщину оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на будинковолодіння на ім'я спадкодавця. Отримати такі документи після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилася подала до суду заяву відповідно до якої просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій відповідач позов визнає просить справу слухати у відсутності його представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина вказана в заповіті належить їй з часу відкриття спадщини. Виходячи з вказаного за позивачем слід визнати право власності на будинковолодіння в [ADDRESS], що належало [PERSON], яка померла [INFO] в с. Надорожнів Бережанського району Тернопільської області. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі з 05.03.2011 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради, Києво-Святошинського району київської області, актовий запис №76. Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд позову у її відсутність, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05.03.2011 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради, Києво-Святошинського району київської області, актовий запис №76, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], актовий запис №76. Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий №16. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved