Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

В вересні 2020 року АТ «Таскомбанк» (далі - «позивач») звернулось в суд з позовом до [PERSON] (далі - «відповідач») про стягнення заборгованості за договором в розмірі 50 866,02 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.09.2016 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 008/2971574-СК, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії в межах ліміту 100 000,00 грн., строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту, проценти за користування кредитом 48,0% річних з 22.09.2016 по 30.11.2017; 39,6 % річних з 01.12.2017 по 31.01.2019; 43,2 % річних з 01.02.2019, штраф за прострочення платежу 100,00 грн. за кожен факт прострочення платежу. АТ «Таскомбанк» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем станом на 16.01.2020 року в загальному розмірі: 50 866,02 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 22 353,02 грн.; заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) - 27 413,00 грн.; сума нарахованого штрафу - 1 100,00 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 866,02 грн., а також судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. В судове засідання представник позивача АТ «Таскомбанк» не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.6). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а. с. 59-60). Згідно з ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 22.09.2016 року на підставі Заяви [PERSON] , між позивачем АТ «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 008/2971574-СК, який складається з заяви відповідача, умов надання та обслуговування кредитної лінії. Згідно умов надання та обслуговування кредитної лінії та розділу 7 пакету послуг «Кредитка» позивач надав відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії в межах ліміту 100 000,00 грн., строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту, проценти за користування кредитом 48,00 % річних з 22.09.2016 по 30.11.2017; 39,6 % річних з 01.12.2017 по 31.01.2019; 43,2 % річних з 01.02.2019, штраф за прострочення платежу 100,00 грн. за кожен факт прострочення платежу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором № 008/2971574-СК виконав в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувався погашати кредит, проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за кредитним договором, згідно з розрахунком наданим позивачем, станом на 16.01.2020 року загальна заборгованість становить 50 866 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 22 353,02 грн.; заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) - 27413,00 грн.; сума нарахованого штрафу 1 100,00 грн. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором № 008/2971574-СК від 22.09.2016 року та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту в загальному розмірі 50 866,02 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved