Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Відповідач в судове засідання не зявився, позов не визнав. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 28 квітня 2011 року відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31 грудня 2016 року має заборгованість у розмірі 63591,05 гривень, яка складається з наступного: 4920,22 гривень заборгованість за кредитом; 51364,67 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3801,82 гривень - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 3004,34 гривень штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 63591,05 гривень за кредитним договором, також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі згідно заявлених позовних вимог. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с. 58/, надав письмові заперечення проти позову /а.с. 59-60/, згідно яких вказав, що вимоги банку безпідставні, оскільки він умови та правила надання банківських послуг які є складовою договору відповідачем не підписані, тому правовідносини регулюються тільки підписаною відповідачем заявою позичальника. Крім того позивачем пропущений строк позовної давності, тому просить відмовити в задоволенні позову. Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - розрахунком заборгованості за кредитним договором /а.с.5-8/, згідно якого підтверджується загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору; - анкета-заява /а.с. 9/, згідно якої підтверджується згода відповідача на отримання банківських послуг від позивача та ознайомлення останнього з умовами їх надання та тарифами; - тарифи на надання банківських послуг /а.с. 10/, згідно яких підтверджується тарифи з надання кредитної лінії відповідачу; - умови та правила надання банківських послуг /а.с.11-34/, згідно з яким підтверджуються права та обов'язки сторін ; - копія паспорта відповідача /а.с. 35, 48/, згідно якого підтверджується особа позивача; - копією довідки з ЄДРПОУ, банківською ліцензією, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк» та витяг зі статуту банку /а.с. 37-39/, згідно яких підтверджується право позивача надавати банківські послуги; - роздруківка інформації про клієнта /а.с. 61/, згідно якої підтверджується списання заборгованості з іншої картки відповідача; У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. 28 квітня 2011 року між позивачем банком ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 28 квітня 2011 року відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31 грудня 2016 року має заборгованість у розмірі 63591,05 гривень, яка складається з наступного: 4920,22 гривень заборгованість за кредитом; 51364,67 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3801,82 гривень - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 3004,34 гривень штраф (процентна складова). Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно\~ст. 628 ЦК України\~сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ч.1 ст.\~638\~та ч.1 ст.\~640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 634 ч.1 ЦК України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів. Згідно вивчених судом матеріалів справи, зясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в звязку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам закону, зобовязання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача. Суд не приймає заперечень представника відповідача в частині, що відповідачем не підписані умови та правила надання послуг, тому вони не можуть враховуватися в даних правовідносинах, оскільки в заяві підписаній відповідачем /.а.с. 9/, міститься застереження, що заявник ознайомився та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Він надав згоду, що заповнена заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між заявником та банком договір про надання банківських послуг, тобто відповідач погодився на те, що останні є складовими укладеного договору та в них містяться умови обовязкові для виконання сторонами договору. Також суд не приймає заперечень представника відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності з наступних підстав, Представник відповідача вказує, що оскільки останній платіж відповідачем був здійснений 30 вересня 2013 року, то строк позовної давності сплив 30 вересня 2016 року, банк звернувся до суду 12 січня 2017 року, таким чином на думку представника відповідача сплив строк позовної давності. Але згідно розрахунку заборгованості, останній платіж на погашення заборгованості здійснений 25 червня 2014 року на суму 48,18 гривень /а.с. 8/ розрахунку заборгованості. Незважаючи на те, що даний платіж був списаний з іншого рахунку в банку відповідача по справі /а.с. 61/, він був проведений відповідно до п. 1.1.3.1.6. та п. 2.1.1.12.9 Умов і правил надання банківських послуг. Згідно яких банк має право здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта,… які підлягають сплаті банку по цьому договору. Таким чином як вже зазначено вище, оскільки відповідач погодився з умовами надання банківських послуг в своїй заяві анкеті, то він погодився і на списання грошових коштів на погашення заборгованості за договором з інших рахунків розміщених в банку, що й було здійснено банком 25 червня 2014 року. Таким чином строк позовної давності за договором по основному зобовязанню та процентам не сплив. . Разом з тим, суд вважає, що відсутня наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Банку штрафу в сумі 35004,34 грн. який складається із 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3004,34 грн. штраф (процентна складова), виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами\~надання банківських послуг\~передбачено застосування пені, також передбачена сплата штрафу\~як виду цивільно-правової відповідальності за\~порушення будь-якого грошового зобовязання. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.\~549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими загальними судами при застосуванні таких норм права. Таким чином одночасне застосування пені та штрафу призведе до подвійної цивільно-правової відповідальності, тому вищезазначені вимоги щодо стягнення штрафу в розмірі 500 ( пятсот гривень) та процентної складової штрафу в розмірі 3004,34 гривень задоволенню не підлягають. Стосовно вимоги позивача про стягнення заборгованості по комісії та пені в розмірі 3801,82 гривня, суд приходить до наступного. Згідно п. 2.1.1.12.8.1 Умов і правил надання банківських послуг, у випадку відсутності коштів на картковому рахунку позичальника, що призвело до невиконання зобовязань по сплаті комісії за обслуговування , позичальник сплачує банку штраф в сумі 100% від розміру неналежно сплаченої комісії починаючі з останнього місяця неналежного виконання зобовязань по сплаті комісії. Таким чином зідно вищезазначеного пункту Умов, дана частина заборгованості є штрафом (пеньою) за неналежне виконання зобовязань. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно наданих суду доказів, зокрема розрахунку заборгованості, вбачається, що останню проплату за кредитним договором здійснено 25 червня 2014 року. До суду банк звернувся із позовом 27 січня 2017 року. Представник відповідача до ухвалення судом рішення, подав до суду заяву про застосування строків позовної давності у даній справі. Таким чином, банком пропущено річний строк спеціальної позовної давності на звернення до суду із зазначеними позовними вимогами про стягнення заборгованості за комісією та пенею, який має обраховуватися з липня 2014 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в цій частині. Судові витрати пядлагють стягненню з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 257, 258, 264, 525, 526, 530, 611, 626, 627, 628, 634, 638, 640, 1054, 1055, 1050 ЦК України,

Outcome: partial