Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 грудня 2000 року за реєстром 1273 у спадковій справі № 420/2000 Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області, позивачка успадкувала право на земельну частку (пай), посвідчене відповідним сертифікатом серії ОД № 0197739, зареєстрованим у Фрунзівській районній державній адміністрації 20 вересня 1996 року за № 739 на ім'я члена КСП «Правда» Фрунзівського району Одеської області. На підставі зазначеного сертифіката належна позивачці земельна частка (пай) була виділена в натурі та, згідно розпорядження № 437/2004 від 26 жовтня 2004 року Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області, була передана їй у власність із земель колективної власності колишнього ТОВ «Правда» Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,07 га, про що було зазначено в пункті 49-7 додатку до вказаного розпорядження. При цьому, у розпорядженні райдержадміністрації прізвище позивачки було помилково вказане як «[PERSON]» замість фактичного [PERSON]. На підставі вказаного розпорядження позивачці 25 березня 2005 року Фрунзівською райдержадміністрацією Одеської області був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 2089294, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010553600230. За цим державним актом позивачка є власником земельної ділянки площею 5,07 га на території Затишанської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5125255400:01:001:0329. При цьому, у зазначеному державному акті прізвище позивачки було помилково вказане як «[PERSON]» замість фактичного [PERSON]. Інформація про належну позивачці земельну ділянку внесена до державного земельного кадастру і за витягом з нього станом на 10 грудня 2013 року земельна ділянка має площу 5,0680 га, а її власником є [PERSON], що має паспорт громадянина України [NUMBER] виданий Фрунзівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 07 квітня 1998 року і власник має податковий номер [NUMBER]. Зазначений паспорт дійсно посвідчує особу позивачки і податковий номер їй присвоєний згідно відповідної картки фізичної особи - платника податків від 09 грудня 2003 року, проте в обох цих документах прізвище позивачки зазначене як [PERSON]. Таким чином, у зв'язку з неправильним зазначенням персональних даних щодо прізвища власника у державному акті та Державному земельному кадастрі виникла ситуація, за якої право власності на належну позивачці земельну ділянку зареєстроване за неіснуючою фізичною особою, а право власності самої позивачки на цю ділянку належним чином не оформлене і документально не підтверджене. У зв'язку з тим, що право власності позивачки на земельну ділянку не визнається іншими особами через помилкове написання її прізвища у державному акті на право власності на земельну ділянку і Державному земельному кадастрі - то їй необхідно визнати це право власності в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте попередньо надав письмову заяву в якій вказав що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 грудня 2000 року за реєстром 1273 у спадковій справі № 420/2000 Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області, [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай), яке посвідчене відповідним сертифікатом серії ОД № 0197739, зареєстрованим у Фрунзівській районній державній адміністрації 20 вересня 1996 року за № 739 на ім'я члена КСП «Правда» Фрунзівського району Одеської області. На підставі зазначеного сертифіката належна позивачці земельна частка (пай) була виділена в натурі та, згідно розпорядження № 437/2004 від 26 жовтня 2004 року Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області, була передана їй у власність із земель колективної власності колишнього ТОВ «Правда» Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,07 га, про що було зазначено в пункті 49-7 додатку до вказаного розпорядження. При цьому, у розпорядженні Фрунзівської райдержадміністрації прізвище позивачки було помилково вказане як «[PERSON]» замість фактичного [PERSON]. На підставі вказаного розпорядження позивачці 25 березня 2005 року Фрунзівською райдержадміністрацією Одеської області був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 2089294, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010553600230. За цим державним актом позивачка є власником земельної ділянки площею 5,07 га на території Затишанської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5125255400:01:001:0329. При цьому, у зазначеному державному акті прізвище позивачки було помилково вказане як «[PERSON]» замість фактичного [PERSON]. Інформація про належну позивачці земельну ділянку внесена до державного земельного кадастру і за витягом з нього станом на 10 грудня 2013 року земельна ділянка має площу 5,0680 га, а її власником є [PERSON], що має паспорт громадянина України [NUMBER] виданий Фрунзівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 07 квітня 1998 року і власник має податковий номер [NUMBER]. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст. 79 ЗК України, земельна ділянка може бути об'єктом права власності. Як зазначено в ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що [PERSON] на законних підставах набула право власності на земельну ділянку та 25 березня 2005 року отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 5,07 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Затишанської селищної ради Фрунзівського району, крім того враховує, що право власності позивача на вищевказану земельну ділянку представником відповідача не оспорюються, а навпаки позов ним визнається в повному обсязі, проте через помилково вказане в державному акті прізвище позивачки «[PERSON]» замість фактичного [PERSON] обмежують її права щодо володіння, користування та розпорядження нею, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved