overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: оригінал повторного свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], 22.07.2005 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Ломакіна», серія І-ЖД № 241810; копія свідоцтва про народження [PERSON], 11.08.2005 р., батько [PERSON], мати [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON], 02.04.2008 р., батько [PERSON], мати [PERSON]; довідка про склад родини [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 22.07.2005 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 79. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Ломакіна». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом із позивачкою і знаходяться на її утриманні. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують з березня 2015 р., оскільки відповідач покинув сімю. Позивачка не бажає зберегти шлюб, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, не має. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], 27.04.1991 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Федотова», серія ІІІ ЖД № 284982; копія паспорту [PERSON]. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 27.04.1991 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі РАЦС Ренійського районного виконавчого комітету, актовий запис № 67. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Федотова». На момент звернення із позовом до суду про розірвання шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують протягом року, тому що за час спільного проживання переконались, що у них немає спільних інтересів. Позивачка не бажає зберегти шлюб, оскільки кожен жив своїм життям і не намагався перейнятися проблемами іншого. Спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Добровільно відповідач розірвати шлюб не має бажання. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], 29.11.2008 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Калінку», серія І-ЖД № 085631; копія свідоцтва про народження [PERSON], 23.01.2012 р., батько [PERSON], мати [PERSON]. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 29.11.2008 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 169. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Калінку». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] які мешкає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Подружні стосунки сторони не підтримують з січня 2013 р., спільне господарство не ведеться. Позивачка не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, не має. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не з'явився. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 01.11.2014 р., актовий запис № 118, прізвище дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]», серія [NUMBER]; копія паспорту [PERSON] та [PERSON]. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 01.11.2014 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 118. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «[PERSON]». На момент звернення із позовом до суду про розірвання шлюбу неповнолітніх дітей у подружжя не має. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують з січня 2017 р., спільного господарства, протягом вказаного терміну, не ведуть. Позивачка не бажає зберегти шлюб, оскільки за час спільного проживання переконалась, що у них не має спільних інтересів, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Добровільно відповідач розірвати шлюб не має бажання. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 25.02.2002 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Доброта», серія І-ЖД № 318421; копія свідоцтва про народження [PERSON], 10.04.2002 р., батько [PERSON], мати [PERSON]Г.; довідка про склад родини [PERSON]. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 25.02.2002 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Плавнівською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 4. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Доброта». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося, у звязку з тим, що вони не зійшлись характерами, відповідач не працював, подружні стосунки вони не підтримують з 25 жовтня 2004 р. Позивачка не бажає зберегти шлюб, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, не має. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та Григор?євою [PERSON], 27.02.1993 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Погорельцева», серія ІІІ ЖД № 353592; копія паспорту [PERSON]. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 27.02.1993 року, [PERSON] та Григор?єва Т.В. уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі запису актів громадянського стану Ренійської районної державної адміністрації Одеської області, актовий запис № 33. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Погорельцева». На момент звернення із позовом до суду про розірвання шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують з січня 2010 р., внаслідок того, що між ними постійно виникали сварки, оскільки кожний мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивачка не бажає зберегти шлюб, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, не має Добровільно відповідач розірвати шлюб не має бажання. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не з'явився. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 25.08.2007 р., прізвище дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]», [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]., батько [PERSON], мати - [PERSON]; довідка про склад родини [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 25.08.2007 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 118. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними цілями у житті, подружні стосунки вони не підтримують з 01.05.2014 р. Позивачка не бажає зберегти шлюб, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, не має. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 18.02.2006 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Рожко», серія І-ЖД № 020680; копія свідоцтва про народження [PERSON], 26.09.2006 р., батько [PERSON], мати [PERSON]; довідка про склад родини [PERSON] від 07.07.2016 р.. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 18.02.2006 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 16. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Рожко». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося, у звязку з тим, що вони не зійшлись характерами, подружні стосунки вони не підтримують з 15.06.2011 р. Позивачка не бажає зберегти шлюб, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, не має. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved