Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧІВ Позивачі за первісним позовом, [PERSON] та [PERSON] , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просили суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 11/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] - право власності на 20/48 даного майна. Позивач за зустрічним позовом, [PERSON] , просила суд визнати за нею право власності на 6/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . ПОЗИЦІЯ СТОРІН Свої вимоги позивачі за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом мотивували тим, що вони є спадкоємцями померлих [INFO] [PERSON] та після померлого [INFO] [PERSON] . На даний час вони позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із чим виникла необхідність у зверненні до суду із позовом. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проти задоволення зустрічного та первісного позовів відповідно не заперечували і судове засідання просили провести за їх відсутності. ПОЗИЦІЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ Перша кременчуцька державна нотаріальна контора надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ 17 вересня 2019 року судом постановлено ухвалу про закриття провадження по справі в частині вимог до [PERSON] у зв`язку з відмовою позивачів від позову. 12 листопада 2019 року судом постановлено ухвалу про об`єднання в одне провадження зустрічного позову [PERSON] з первісним позовом [PERSON] , [PERSON] . ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 10.04.2018 Автозаводським районним судом м.Кременчука було ухвалено рішення по справі №524/10061/16-ц за позовом [PERSON] о [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, яким за [PERSON] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] та після померлого [INFO] [PERSON] , визнано право власності на 11/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Під час розгляду справи №524/10061/16-ц судом було встановлено, що: «21.06.1956 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 04 червня 1990 року за договором купівлі-продажу, посвідченим Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 2197, [PERSON] придбав житловий будинок по [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Із заявами про прийняття спадщини, після померлої [PERSON] звернулись: її чоловік - [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, повторно виданого 10 листопада 2015 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. 01 вересня 2008 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори за реєстраційним номером 3-942, було посвідчено заповіт [PERSON] , за яким він усе своє майно заповів [PERSON] 10.11.2015 [PERSON] звернулась до Першої кременчуцької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька. Також із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, і [PERSON] » 10 грудня 2018 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. було винесено постанову про відмову [PERSON] і [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв`язку із неможливістю виділу частки у спадщині, які належать спадкоємцю за заповітом та спадкоємцю за законом на обов`язкову частку у спадщині. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ч.1 ст.316, ч.ч.1,2 ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.ст. 325, 328 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В ст.ст. 1216, 1217 ЦК України зазначено, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. ОЦІНКА СУДУ Суд відзначає, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи №524/10061/16-ц судом було також встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , а тому [PERSON] та [PERSON] належало по Ѕ частині житлового будинку. Суд приймає до уваги те, що позивач за зустрічним позовом із заявою про прийняття спадщини після померлого батька не зверталась, а отже має право на спадкування тільки після померлої матері - [PERSON] .. З огляду на те, що із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулись 4 спадкоємці - її чоловік та діти, отже частка кожного з них складала 6/48. Також, суд враховує те, що позивач за первісним позовом - [PERSON] - є спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON] , однак його батько - [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки є повнолітнім непрацездатним сином померлого. За таких обставин, суд відзначає, що частки сторін по справі у праві власності на [ADDRESS] розподіляються таким чином: частка [PERSON] становить 6/48(успадкована після померлої матері); частка [PERSON] становить 11/48 і складається із 6/48 частин житлового будинку, успадкованих після померлої [PERSON] та 5/48 частин успадкованих після померлого батька, як обов`язкова частка у спадщині); частка [PERSON] , як спадкоємця за заповітом померлого [PERSON] становить 20/48. Враховуючи те, що сторони позбавлені можливості в позасудовому порядку захистити свої спадкові права, суд вважає за можливе задовольнити первісний позов та зустрічний позов та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 6/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 11/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 20/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч.1, 10 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи те, що судом задоволено і первісний, і зустрічний позов, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 207,53 грн(975,93 грн-768,40 грн), що становить різницю між судовими витратами, понесеними позивачами за первісним та зустрічним позовом. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору, однак суд задовольнив його вимоги, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved