Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

В вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком. В обґрунтування позову позивач вказав, що йому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Згідно довідки №К-03-43005 від 01.09.2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Управлінням з питань реєстрації ХМР в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Однак, [PERSON] не проживає у вказаному будинку з 2016 року, що підтверджується актом від 25.08.2021 року. Вона була у шлюбі з [PERSON] та на момент реєстрації місця проживання була членом сім`ї, проте з січня 2016 року сімейні відносини їх фактично припинились. 21.04.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області винесено рішення у справі №686/204/16-ц про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .. Відповідач забрала всі свої особисті речі, переїхала на нове місце проживання, має нову сім`ю, в будинку не з`являється, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере та будинком взагалі не цікавиться. Фактичне місце проживання відповідача не відоме. На даний час зняти [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою у добровільному порядку неможливо, чим порушуються права власника будинку та створюються додаткові перешкоди в отриманні соціальних пільг, зокрема субсидії, оскільки він є пенсіонером, самостійно несе всі витрати по утриманню вказаного житла та сплачує всі комунальні послуги, які вираховуються в залежності від зареєстрованих за адресою осіб. Відповідачка не є членом сім`ї власника будинку, понад рік не проживає у будинку, з 2016 року виселилась з нього добровільно, має інше постійне місце проживання, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті. З врахуванням наведеного, позивач просить усунути перешкоди у користуванні будинком шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.05.2009 року, виданого державним нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори Гребенніковою О.І.; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23267867 від 10.07.2009 року; технічним паспортом на житловий будинок №184 від 10.07.2009 року. Згідно рішення №31 тридцять сьомої сесії Копистинської сільської ради Хмельницького району, Хмельницької області від 15.10.2015 року, вулицю Котовського перейменовано на вулицю Лесі Українки. Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації ХМР №К-03-43005 від 01.09.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Згідно акту від 25.08.2021 року, складеного комісією в складі старости [PERSON] , ст.ДОП СПВП ХРУП ГУМП в Хмельницькій області ст.лейтенанта поліції Варшавського В.В., сусідів [PERSON] та [PERSON] , цього числа було проведено обстеження факту проживання за адресою: [ADDRESS] . На момент складення акту за даною адресою зареєстрована, але не проживає [PERSON] . Згідно заяв [PERSON] та [PERSON] від 01.09.2021 року, останні також повідомили, що [PERSON] не проживає в домоволодінні за адресою [ADDRESS] з 2016 року. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК УРСР, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає у будинку належному на праві власності позивачу більше одного року, між власником будинку і відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим будинком. Належних та допустимих доказів на спростування вказаних позивачем обставин відповідач суду не надала. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] , а вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved