Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» кошти в розмірі 53634,17 грн. та витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позову вказував, що 19.12.2014 року автомобілем ЗАЗ д.н. [NUMBER], що перебував у володінні та під керуванням відповідача, здійснено ДТП, в результаті якого застрахований компанією позивача автомобіль Форд д.н. [NUMBER], що належить ТОВ «Перша лізингова компанія», отримав механічні пошкодження. Відповідно до довідки УДАІ ГУМВС України та постанови Білоцерківського міська районного суду Київської області від 28.01.2015 року ДТП сталася з вини водія [PERSON] Матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля, відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 976 від 26.12.2014 року склав199776,70 грн. На підставі страхового акту №125034 від 16.02.2015 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 53634,17 грн. 29.04.2015 року року відповідачу було направлено претензію №1929 з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди. Відповідач вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 53 634,17 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. З наявної в матеріалах справи постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2015 року вбачається, що 19.12.2014 року о 9 год. 15 хв. [PERSON] на а/д Київ-Одеса, керуючи автомобілем [NUMBER], під час розвороту завчасно не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїздній частині, що призвело до зіткнення з автомобілем Ford Focus\~ д.н.з. [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. З матеріалів справи, зокрема з протоколу огляду транспортного засобу та довідки про ДТП №9478273 вбачається, що власником автомобіля Ford Focus\~ д.н.з. [NUMBER] є ТОВ «Перша лізингова компанія» Згідно договору страхування №25050016414 вказаний транспортний засіб було застраховано ТОВ «Перша лізингова компанія» у ПРАТ «АСК «ІНГО Україна». Відповідно до звіту № 976 від 26.12.2014 року про оцінку автомобіля Ford Focus\~ д.н.з. [NUMBER], вартість матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 199776,70 грн. Згідно страхового акту №125034 від 16.02.2015 року було нараховано страхове відшкодування в розмірі 53634,17 грн., яке було виплачено ПРАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь ТОВ «Перша лізингова компанія», що підтверджується копією платіжного доручення №1295 від 27.02.2015 року. 29.04.2015 року відповідачу було направлено претензію №1929 з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Приписами ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи визнання позову відповідачем та те, що [PERSON] визнано винним в заподіяні шкоди, страховиком було відшкодовано страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого, тому оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а відповідно до ч.1 ст. 142 цього Кодексу, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved