Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - відповідач), терті особи: [PERSON] , Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття обтяження. Позовні вимоги мотивовані тим, що в 2015 року позивач придбала у [PERSON] автомобіль HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , який 16.09.2015 року було зареєстровано в ТСЦ 6342 РСЦ в Харківській області за позивачем. Позивач зазначала, що 2015-2018 років вона буз будь-яких обмежень володіла та користувалась придбаним транспортним засобом. Проте, 30.11.2018 року при спробі продати автомобіль, позивачу було відмовлено в перереєстрації автомобіля у зв`язку із наявністю обмежень на відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Як стало відомо позивачеві, минулий власник автомобіля [PERSON] за договором «Автопакет» 758710/ФЛ від 01.02.2008 року надав автомобіль у заставу ПАТ «КБ «Надра». В подальшому, вказане зобов`язання припинилося внаслідок виконання належним чином, що підтверджується листом представника банку та відсутності заперечень про зняття з реєстраційного обліку автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER] . Позивач вважала, що оскільки зобов`язання за договором застави було припинено належним виконанням, на сьогоднішній день, вона як власник автомобіля має право вимагати усунення їй перешкод у користуванні власністю на підставі статті 391 ЦК України. Посилаючись на викладене позивач просила суд усунути їй перешкоди в користуванні власністю - автомобілем HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 01.04.2014 року за № 14277507. 18.03.2019 року відповідно до ухвали судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11.12.2018 року до Шевченківського районного суду місті Києва надійшла вказана цивільна справа за підсудністю. Ухвалою суду від 22.03.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.04.2019 року. 08.04.2019 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також клопотання про витребування у Територіального сервісного центру 1246 РСЦ МВС в Дніпропетровській області (51205, м. Новомосковськ, вул. Спаська, 7а) оригінал листа ПАТ КБ «Надра» Дніпропетровське РУ, адресованого начальнику РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровські області про погашення заборгованості за договором «Автопакет» 758710 від 01.02.2008 року та виведення з-під застави автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, код шасі: [NUMBER] , власником якого був [PERSON] . Розгляд справи було відкладено на 29.05.2019 року. 24.04.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечував в повному обсязі та просив суд відмовити у його задоволенні. При цьому зазначав, що [PERSON] за договором «Автопакет» 758710/ФЛ від 01.02.2008 року надав автомобіль у заставу ПАТ «КБ «Надра». Починаючи з 30.06.2016 року здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні 1201604070000569 за заявою банку за статтею 388 Кримінального кодексу України за фактом незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт. Окрім того, довідка, на яку посилається відповідач є підробленою, а дані, що в ній зазначені, не відповідають дійсності. Так, на даний час у [PERSON] існує перед банком непогашена заборгованість за судовим рішенням. Також представник відповідача зазначав, що на момент придбання транспортного засобу позивачем, була наявна заборона в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. 16.05.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив. 19.05.2019 року розгляд справи було відкладено на 09.07.2019 року на підставі ст. 223 ЦПК України у зв`язку із неявкою учасників справи. 02.07.2019 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду від 09.07.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду справи по суті на 03.09.2019 року та витребувано у Територіального сервісного центру 1246 РСЦ МВС в Дніпропетровській області (51205, м. Новомосковськ, вул. Спаська, 7а) належним чином засічену копію листа ПАТ КБ «Надра» Дніпропетровське РУ, адресованого начальнику РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровські області про погашення заборгованості за договором «Автопакет» 758710 від 01.02.2008 року та виведення з-під застави автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, код шасі: [NUMBER] , власником якого був [PERSON] . 01.08.2019 року від Територіального сервісного центру 1246 РСЦ МВС в Дніпропетровській області надійшла відповідь про неможливість надання вказаного листа в зв`язку із закінченням терміну зберігання, який становить 3 роки та надано акт про знищення № 31/4-1246-7 від 03.01.2019 року. 03.09.2019 року розгляд справи було відкладено на 18.10.2019 року у зв`язку із відсутністю належного повідомлення учасників справи на підставі ст. 223 ЦПК України. 16.10.2019 року від Територіального сервісного центру 1246 РСЦ МВС в Дніпропетровській області надійшла відповідь про неможливість надання вказаного листа в зв`язку із закінченням терміну зберігання, який становить 3 роки та надано акт про знищення № 31/4-1246-7 від 03.01.2019 року. 18.10.2019 року розгляд справи було відкладено на 10.12.2019 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Учасники судового процесу в судове засідання 10.12.2019 року не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись в установленому законом порядку. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. 10.12.2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів та призначення у справі судової експертизи. Ухвалою суду від 10.12.2019 року в задоволенні клопотання було відмовлено. Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, що надані сторонами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль легковий HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 16.09.2015 року. З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 04.12.2018 року вбачається, що автомобіль легковий HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER] є об`єктом обтяження, зареєстрованого 01.04.2014 року за № 14277507, вид обтяження - приватне, підстава обтяження:договір «Автопакет» 758710/ФЛ від 01.02.2008 року, обтяжувач - ПАТ КБ «Надра», боржник - [PERSON] . Вказане також підтверджується і актуальним витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 26.07.2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 328 ЦК України передбачені підстави набуття права власності, так право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 3 статті 577 ЦК України, встановлено, що застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Виходячи з положень ст. 44 вказаного Закону, запис про обтяження рухомого майна як і запис про припинення обтяження здійснюється реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна після подання відповідної заяви обтяжувачем. Відповідно до п. 16 «Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року №830, зміни і додаткові відомості до запису в Реєстрі вносяться реєстратором на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження підписує обтяжувач. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою. У разі коли заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача. Згідно з п. 24 Порядку відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. З наведеного вбачається, що право на подання заяви про припинення обтяження до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна належить лише обтяжувачу, яким у даному випадку є ПАТ КБ «Надра», а не позивач. При цьому, суд враховує й те, що на дату придбання [PERSON] автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , в 2015 році, а також проведення реєстрації транспортного засобу 16.09.2015 року, в реєстрі значилось обтяження вказаного вкзаного рухомого майна, що підтверджується долученими позивачем копіями Витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання рівності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Згідно зі статтею 10 вказаного Закону, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Таким чином, оскільки станом на час придбання позивачем автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER] в 2015 році в Державному реєстрі були наявні відомості щодо обтяження нерухомого майна, вимоги позивача про усунення їй перешкод в користуванні власністю - автомобілем HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 01.04.2014 року за № 14277507, є безпідставними. З приводу посилань позивача з приводу припинення основного зобов`язання, і як наслідок, припинення договору застави слід зазначити наступне. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Статтею 28 зазначеного Закону передбачено, що застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Судом встановлено, що згідно з наданою відповідачем інформацією, у третьої особи [PERSON] наявна заборгованість за рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.10.2012 року, докази погашення якої в матеріалах справи відсутні. Доказів на спростування зазначених відомостей стороною позивача протягом розгляду справи в суді надано не було. Також суд виходить з того, що питання про припинення основного зобов`язання перед судом не ставиться, тоді як позивач вимагає припинити заставу, вважаючи основне зобов`язання припиненим на підставі листа представника банку від серпня 2014 року. Разом із тим, вказаний лист містить посилання щодо погашення заборгованості та відсутності заперечень щодо зняття автомобіля з реєстраційного обліку за відсутності доказів такого погашення. Направлення та підписання такого листа уповноваженим працівником банку заперечується відповідачем. На вимогу суду вказаний лист не було надано також і Територіальним сервісним центром 1246 РСЦ МВС в Дніпропетровській області у зв`язку із його знищенням за закінчення строків зберігання на підставі акту № 31/4-1246-7 від 03.01.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтями 599, 600, 601, 604-609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняються у разі: виконання, проведеного належним чином; за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо); зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; за домовленістю сторін; внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає; смерті фізичної особи; ліквідації юридичної особи. В даному випадку, жодних обставин, які необхідні для припинення зобов`язань за кредитним договором та додатковими угодами до нього не відбулось, а тому посилання позивача на припинення основного зобов`язання не ґрунтуються на вимогах закону. В даному випадку, позивачем не доведено факту припинення договору застави, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed