Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ «Козіївське» )про стягнення майнового паю та визнання права власності на виділене майно. В обгрунтування своїх вимог позивач вказав, що був членом КСП « Козіївське» реорганізованого в ТОВ « Козіївське» та має право на виділення належного йому паю натурою або грішми . Проте відповідна заява , з якою він звернувся до відповідача залишилась без задоволення. Прохав виділити йому в натурі трактор МТЗ-82, інвентарний номер 0041, залишковою вартістю 580,00 грн. та визнати за ним право власності на зазначене майно. У судове засідання позивач не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність, позов підтримав, прохав його задовольнити. Представник відповідача - ТОВ «Козіївське» у відкрите судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, та в установлений законом строк, про що свідчать повідомлення про отримання судових повісток. Представник третьої особи у судове не з»явився , про причини неявки суду не повідомив , повідомлявся належним чином та в установлений законом строк. У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 7,9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року ( далі - Закон №2115-ХП) , майно КСП належить його,членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд майна складається як із балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій так і грошей, а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на день паювання та скоригованим на день вибуття працівника з господарства. Відповідно до статей 5,8 Закону №2115-ХП право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства частка майна члена КСП є частиною майна цього підприємства , яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження). Оскільки законодавством передбачено рівність прав та обов'язків членів КСП щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правочинність членів підприємств є похідною від правового статусу , завдань і функцій цих підприємств та правочинності останніх як юридичних осіб , то і право громадянина вимагати виділення його частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства , як і інші правовідносини члена КСП, зокрема щодо виділення - отримання майнового паю ,складу цього паю ,його юридичного оформлення , також мають ґрунтуватися на принципі рівності прав та обов'язків зазначених сторін. Це означає , що праву члена КСП вимагати виділення майнового паю відповідає право цього КСП вирішувати питання складу та структури майнового паю , способу і терміну його виділення, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватися інтереси обох сторін . Тобто законом передбачено додержання прав та інтересів обох сторін у процесі виділенні - отримання майнового паю громадянином при виході з підприємства . Спосіб забезпечення цих прав та інтересів члена КСП і підприємства встановлено ст.9 Закону 2115- ХП , якою визначено черговість видання громадянинові майнового паю , а саме: натурою (тобто будинками, спорудами, технікою, готовою продукцією, худобою тощо),грішми або цінними паперами . Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід із цих підприємств з майновими паями передбачено і в Указі Президента України від 29 січня 2001 року №62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки «. Так, у пункті 1 п. 2 даного Указу передбачено виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв , індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна. Матеріали справи свідчать , що позивач був членом КСП «Козіївське», реорганізованого в ТОВ «Козіївське» . На підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката) №054681, [PERSON] є власником майна пайового фонду підприємства - в розмірі 4816 грн.(а.с.4) План дій по уточненню складу та вартості пайових фондів майна членів ТОВ «Козіївське» затверджено на засіданні комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування товариства (протокол від 13 березня 2001 року). Уточнена вартість майна пайового фонду ТОВ «Козіївське» затверджена зборами співвласників від 23 червня 2001 року. Зокрема , вартість трактора МТЗ-82, інвентарний номер 0041, державний номер [NUMBER], заводський номер [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], становить - 580,0000 грн. Судом встановлено , що вирішення питання про виділення позивачу майна на зборах співвласників є пробленим у зв»язку з похилим віком більшості пойовиків . На даний час є спадкоємці останніх,місце проживання яких встановити не можливо. Суд також вважає правомірною вимогу позивача про визнання права власності на виділене майно, оскільки ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ніхто не може позбавити позивача права на отримання та використання майнового паю, власником якого він являється. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, задовольняючи позов в частині зобов'язання виділити майно в натурі, суд також враховує , що не порушуються права інших співвласників майна КСП з огляду на вартість вказаного майна. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved