Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

В грудні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] ,виданого 28.05.2012 р.районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району,вона та її син [PERSON] є співвласниками 51/100 частин квартири спільного заселення за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі 14.07.2015 р.за згодою позивача як член сім`ї власника житла,проте фактично у квартирі ніколи не мешкала,фактичне місце її проживання позивачу невідомо. Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідача,який не користується спірним житлом,на теперішній час не являється членом сім`ї власника,порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідача таким,що втратив право користування спірним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.Пояснила,що у 2015 р.вона як співвласник спірної квартири після одруження сина дала згоду зареєструвати відповідача у власній квартирі як члена сім`ї,проте відповідач у це житло ніколи не вселялася,під час перебування у шлюбі з [PERSON] ,мешкала з ним у Хортицькому районі м.Запоріжжя,а з квітня 2018 р.пішла з сім`ї та її місце перебування невідомо.Реєстрацію проживання за адресою квартири позивача відповідач не припинила,чим створила їй як власнику перешкоди у користуванні квартирою та матеріальні складнощі в утриманні цього житла. Відповідач в судове засідання не з*явився без повідомлення причин,викликався за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,яка повернута до суду із зазначенням про відсутність адресата,про зміну адреси проживання суд не повідомляв,відзив на позов не подав. Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада». Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про дату,час та місце розгляду справи. Третя особи в судове засідання не з`явились,надіслали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі,підтвердили викладені у позові обставини. Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився,заяв по суті справи не подавав,що не перешкоджає розгляду справи без його участі. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши позивача та свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] ,виданого 28.05.2012 р.районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району,вона та її син [PERSON] є співвласниками 51/100 частин квартири спільного заселення за адресою [ADDRESS] . Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,про що надані відповідні витяги. З наведеного суд встановив,що позивач набула право власності на вказану вище квартиру у встановлений законом спосіб та підтвердила ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані. З 14.07.2015 р.у квартирі,що є власністю позивача,була зареєстрована відповідач [PERSON] як член сім`ї власника,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради,реєстрація відповідача була проведена за згодою позивача як співвласника житла. Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ст.405 ч.2 ЦК України,особа,яка за згодою власника була зареєстрована у належному йому житловому приміщенні,втрачає право користування житловим приміщенням ,якщо протягом року не проживає у ньому без поважних причин. Свідок [PERSON] в суді показала,що у квартирі позивача [PERSON] ,з якою вона знайома та мешкає по-сусідству з 1995 р.,зареєстрована,проте ніколи не мешкала її колишня невістка [PERSON] ,її речей у квартирі немає, свідку відомо,що [PERSON] під час шлюбу з сином позивача мешкала у іншому житлі,на спірну квартиру не претендувала. Свідок [PERSON] в суді показала,що з 2004 р.мешкає в одному будинку з позивачем,спілкується з нею як із сусідкою,у квартирі позивача її невістка [PERSON] ніколи не мешкала,після розлучення з сином позивача відповідач вселитись у спірну квартиру не намагалась,участі у витратах на його утримання не брала. Свідок [PERSON] в суді показав,що після реєстрації шлюбу його сина [PERSON] та [PERSON] ,остання на прохання сина була зареєстрована у спірній квартирі для можливості отримувати соціальні виплати на дитину,проте фактично мешкала сім`я сина окремо у Хортицькому районі,в спірну квартиру відповідач ніколи не вселялась,речей її у квартирі немає.Після припинення шлюбних відносин з [PERSON] ,відповідач пішла із сім`ї,місце її мешкання невідоме. Аналізуючи наведене,суд дійшов висновку,що відповідач [PERSON] ,хоча і була зареєстрована у спірному житловому приміщенні за згодою власника,проте фактично цим житлом з 2015 р.понад встановлені законом строки не користувалася без поважних причин. З 03.01.2019 р.відповідач [PERSON] не являється членом сім`ї власників спірної квартири,підстави для користування нею їх власністю відсутні,водночас, реєстрація відповідача створює перешкоди [PERSON] у користуванні та розпорядженні власністю. На підставі ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved