Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Виклад позиції заявника. 20 травня 2021 року [PERSON] звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме що він є сином померлої [INFO] [PERSON] . Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] , яка з 1953 року по день смерті проживала по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, надано Кегичівською селищною радою Харківської області №85 від 27 квітня 2021 року. Після смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 4,51 га, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №761859, виданого Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області 17 лютого 2002 року, на підставі розпорядження №343 від 03 грудня 2002 року, зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 57. Заявник у встановленому законом порядку звернувся до Кегичівської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Проте, в Кегичівській державній нотаріальній конторі вияснилось неможливість встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON] , в зв`язку з тим, що в свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис №5, мати вказана, як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , виданого Рояківською сільською радою Кегичівського району Харківської області 13 листопада 2020 року, актовий запис № 15 - « [PERSON] ». Відповідно до архівної довідки від 18 січня 2020 року, № 01-29/3-2212, наданої Державним архівом Харківської області, в архівному фонді Бюро записів актів громадського стану міських відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по Крутоярівській сільській раді Кегичівського району Харківської області від 1926 року, зазначено як « [PERSON] ». Заявник звертався до Кегичівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для внесення змін до актового запису, але йому було відмовлено. Відповідно до словника-довідника «власні імена людей» за редакцією В.М. Русанівського, видавництво Київ «Наукова думка», 1986 року, ст. 153, імена [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є ідентичними. Тобто, має різниця в написані лише двох (однієї) літери, вказано не [PERSON] ([PERSON]), а [PERSON] , що є результатом технічної помилки. Окрім того, мати залишила заповіт, відповідно до якого заявник є єдиним спадкоємцем. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 20 травня 2021 року заявник звернувся до суду. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 07 червня 2021 року. У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про місце дату та час повідомлені у встановленому законом порядку, натомість надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, окрім того: заявник - про підтримання заявлених вимог, судові витрати просить залишити за ним; представник заінтересованої особи Кегичівська селищна рада Харківської області - не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як передбачено 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 94 роки, про що 13 листопада 2020 року зроблено актовий запис №15, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (копія, а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 01 березня 1958 року, який народився с. Дальнє, Кегичівського району, Харківська область, мати вказана, як « [PERSON] » (копія, а.с.8). Відповідно до довідки від 27 квітня 2021 року №85 виданої Кегичівською селищною радою Харківської області [PERSON] дійсно проживала з 1953 року по день смерті в [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до заповіту від 27 лютого 1993 року, який посвідчений виконавчим комітетом Рояківської сільської ради, зазначається що все майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось [PERSON] заповідала у власність своєму синові [PERSON] (копія, а.с.15). На підставі наведеного, дослідивши всі матеріали справи, враховуючи, що встановлення факту тягне для заявника юридичні наслідки, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення заяви та вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими і суду надано достатньо доказів для задоволення даної заяви. Відповідно до ст.15 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку, визначеним цивільним процесуальним законодавством. Згідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Верховним Судом України звернуто увагу на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. На підставі викладеного,

Outcome: approved