Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (Відповідач) про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з ПрАТ «СК «Брокбізнес» на свою користь 73 437,79 грн. відшкодування матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги Позивач обгрунтовує тим, що 26.08.2014р. між [PERSON] та ПрАТ «СК «Брокбізнес» було укладено договір добровільного страхування № 006-0464078/01 НТ, за яким було застраховано транспортний засіб «ПГМФ 8304-2», державний № [NUMBER]. Страхова сума по Договору склала 80 000,00 грн., з яких страхова сума на транспортний засіб становила 15 000,00 грн., на додаткове обладнання - 65 000,00 грн., франшиза при угоні, знищенні, конструктивній загибелі транспортного засобу - 0%, страховий платіж 1008 грн. В період часу з 23 год. 18.01.2015р. по 11 год. 19.01.2015р. невідома особа, скориставшись відсутністю поруч сторонніх осіб та власника, шляхом вільного доступу викрала з м. Вишневого по вул. Жовтнева, 27, застрахований транспортний засіб «ПГМФ 8304-2), державний № [NUMBER] та додаткове обладнання, яке перебувало на момент викрадення у вказаному транспортному засобі, а саме: гриль для жарки 1 шт., гриль контактний 1 шт., холодильник 1 шт., мікрохвильова піч 1 шт., чайник 1 шт., ваги електричні 1 шт., рукомийник 1 шт., каво-машина 1 шт., причіп легковий 1 шт ., дерев'яна конструкція, електропровідка 1 шт. У зв'язку з вказаною подією, та на виконання п.13.1.2. Договору позивач звернувся із повідомленням про кримінальне правопорушення до Києво-Святошинського РВ ГУВ МВС України в Київській області, слідчий якого 19.01.2015р. було відкрито кримінальне провадження та внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015110200000240 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Вартість застрахованого транспортного засобу та додаткового обладнання, яке перебувало у транспортному засобі на момент викрадення підтверджується копіями товарних чеків, а також листом слідчого Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Крапивника О.С. від 03.06.2015р., у якому описаний перелік додаткового обладнання, а також фото перелічених речей та пояснення робітниці [PERSON], які містяться в матеріалах кримінального провадження. На виконання вимог п.13.1.5 Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом та надав всі необхідні документи та речі. 17.09.2015р. позивачем була подана заява з банківськими реквізитами. 13.10.2015р. ПрАТ «СК «Брокбізнес» було виплачено страхове відшкодування за вищевказаним страховим випадком у розмірі 6 562,10 грн., що є лише частковим відшкодуванням шкоди, завданої позивачу внаслідок незаконного заволодіння транспортним засобом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 04.12.2015р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.24). Відповідач подав суду заперечення до позову (а.с.28-32,83-86,97-98), в яких зазначив, що у зв'язку з викраденням застрахованого транспортного засобу в період часу з 23:00 год. 18.01.2015р. по 11:00 год. 19.01.2015р. на вул. Жовтнева, 27 в м. Вишневе, з метою визначення розміру страхового відшкодування, Відповідач замовив незалежну експертизу в ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», згідно висновку експертного дослідження № 335 від 17.07.2015р. ринкова вартість причепу ПГМФ 8304-02 реєстраційний номер [NUMBER] складає 8 777,94 грн. Разом з тим, для підтвердження факту крадіжки обладнання визначеного Позивачем, Відповідач звернувся до СВ Києво-Святошинського РВ ГУ УМВС України у Київській області, яке повідомило, що Позивачем не надано документів, які підтверджують, що у викраденому причепі знаходились відповідні речі. Надані Позивачем товарні чеки на підтвердження наявного в нього майна, не є доказами на підтвердження того, що вказані речі знаходилися на причепі в момент його викрадення. Окрім того, операція з купівлі-продажу транспортного засобу не може оформлюватись товарним чеком. При цьому, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданому Центром ДАІ 3214 зазначено, що транспортний засіб причіп легковий ПГМФ 8304-02 реєстраційний номер [NUMBER] придбаний на підставі Акту прийому-передачі ТОВ 361415 від 01.07.2014р. Водночас, в товарних чеках від 01 та 10 серпня 2014р., наданих Позивачем, перелічені товари без жодних ідентифікуючих ознак кожного з товарів, зокрема найменування товарів відповідно до п. 1 Наказу Державної податкової адміністрації № 614 від 01.12.2000р., не містить назви господарської операції, найменування суб'єкта господарювання, адреси господарської одиниці, відтак вказані чеки не є ні розрахунковими, ні первинними документами та є неналежними та недопустимими доказами. Отже, враховуючи вищевикладене Страхова компанія «Брокбізнес» прийняла рішення про виплату страхового відшкодування за причеп ПГМФ 8304-02 реєстраційний № [NUMBER] відповідно до п.15.2.1. Договору страхування: 8 777,94 грн. - (8 777,94 грн. * (10+3+0,76):100 = 7 570,10 грн., де 10, 3, 0,76 відсоток знецінення ТЗ на перший місяць дії договору страхування, з 27 вересня по 26 грудня 2014р., з 27.12.2014р. по 18.01.2015р. відповідно. Відповідно до п.8.9. Договору страхування страхова премія становить 2 016,00 грн. та сплачується двома платежами по 1008,00 грн. кожний, так, як Позивачем було сплачено лише частину страхової премії в сумі 1 008,00 грн., то після дозволу Позивача, зарахувала частину суми страхового відшкодування в рахунок оплати чергового страхового платежу у розмірі 1 008,00 грн., відтак Відповідач виплатив Позивачу 6 562,10 грн. (7 579,10 грн. - 1008,00 грн.) страхового відшкодування. Окрім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо розміру завданого йому збитку щодо додаткового обладнання, яке зазначене в заяві на страхування. В заяві на страхування наземного транспортного засобу від 26.08.2014р. як додаткове обладнання транспортного засобу зазначається майно, яке по суті не є додатковим обладнанням транспортного засобу, крім того, в заяві вказану лише видову ознаку майна, без належного найменування (марки (бренду), цифрового коду, які відображають споживчі ознаки речей та однозначно їх ідентифікують), тому жоден експерт не зможе визначити розмір збитку лише за загальною видовою ознакою речі. Ринкова вартість додаткового обладнання в заяві на страхування зазначена на розсуд позивача і не підтверджена жодним належним та допустимим доказом, а тому є припущенням. Позивач подав суду додаткові пояснення до суду (а.с.65-67), в яких додатково зазначив, що підтвердженням цін на куплені Позивачем товари є також накладні №№ 44, 68, 72, 83, 89 та 99. До того ж, ринкова вартість транспортного засобу ПГМФ 8304-2, державний № [NUMBER], визначена Відповідачем в сумі 8 777,94 грн., є явно заниженою оскільки вартість на аналогічні транспортні засоби становить мінімум 14 000,00 грн. Водночас, документи (гарантійні талони, інструкції, акт прийому-передачі) на придбане обладнання, містились в причепі на момент викрадення, що унеможливило передання їх страховику у підтвердження, однак дані документи бачив страховий агент. Таким чином, факти настання страхового випадку, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом ПГМФ 8304-2 разом із додатковим обладнанням у ньому відповідачем не спростовані, а тому він зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування у повному обсязі. В судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник Відповідача - [PERSON] проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволення з підстав, зазначених у запереченнях. Суд, вислухавши представників Позивача та Відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2014 року між [PERSON] та Страховою компанією «Брокбізнес» було укладено Договір № 006-0464078/01НТ добровільного страхування наземного транспорту (а.с.5-9), за умовами якого транспортний засіб марки ПГМФ, модель 8304-02, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2004, та додаткове обладнання на вказаному транспортному засобі було застраховано на 80 000,00 грн., з яких транспортний засіб - 15 000,00 грн., додаткове обладнання - 65 000,00 грн., франшиза - 0%, страхова премія за транспортний засіб - 378,00 грн., за додаткове обладнання - 1 638,00 грн., а всього 2 016,00 грн., яка виплачується двома платежами по 1008,00 грн. кожний. В період часу з 23 год. 18.01.2015р. по 11 год. 19.01.2015р. невідома особа, скориставшись відсутністю поруч сторонніх осіб та власника, шляхом вільного доступу викрала з м. Вишневого по вул. Жовтнева, 27, причіп «Курі-гріль», марки ПГМФ, д.н.з. [NUMBER], за фактом чого слідчим Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Крапивником О.С. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12015110200000240 від 19.01.2015р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що підтверджується витягом з вищевказаного кримінального провадження (а.с.17). 20 січня 2015 року Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» з заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом за договором добровільного страхування транспортного засобу, в якій зазначив, що разом з транспортним засобом було викрадене застраховане додаткове обладнання: гриль, контактний гриль, мікрохвильова піч, холодильник, кофейний апарат, два чайника (а.с.12-15), та за актом прийому-передачі від 20.01.2015р. передав представнику ПрАТ «СК «Брокбізнес» свідоцтво про реєстрацію причепу ПГМФ 8304-02 та два ключі від торговельної будки, один ключ від дверей та один ключ від вікна (а.с.16). 17 вересня 2015 року Позивач надав Відповідачу заяву щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування, в якому зазначив банківські реквізити, на які необхідно перерахувати страхове відшкодування (а.с.19). З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору добровільного страхування наземного транспорту Позивачем було сплачено лише частину страхового платежу в розмірі 1018,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.292333025.1 від 26.08.2014р. (а.с.10). Відповідно до п.8.10. Договору у разі оплати страхової премії по Договору декількома платежами відповідно до п.8.9. Договору, Страховик несе відповідальність пропорційно сумі сплачених страхових платежів. З метою зміни (уникнення) пропорційності Страхувальник має право на власний розсуд: а) оплатити страхові платежі, строк сплати яких ще не настав; та/або б) подати страховику письмову заяву про зарахування суми страхового відшкодування (її частини) в рахунок оплати несплачених частин страхової премії по Договору; та/або в) подати Страховику письмову заяву про відстрочку терміну виплати страхового відшкодування до моменту оплати всієї страхової премії по Договору. Розмір страхового відшкодування розраховується на дату складання страхового акту по фактично сплачених/зарахованих страхових платежах у відповідності з вищезазначеними заявами Страхувальника. Листом від 20.08.2015р. вих. № 1282-11 Страховик повідомив Позивача, що для отримання страхового відшкодування йому потрібно подати заяву про напрямок виплати страхового відшкодування з вказаними реквізитами та прийняти на власний розсуд рішення згідно п.8.10. розділу 8 Договору (а.с.42). Заявою від 15.09.2015р. Позивач просив відповідача зарахувати частину суми страхового відшкодування, за страховою подією, що мала місце 19.01.2015р. в рахунок оплати чергового страхового платежу у розмірі 1008,00 грн. (сума відшкодування = страхова сума - 1008,00 грн.) (а.с.43). За п.п.15.12. Договору розрахунок страхового відшкодування у разі угону/викрадення ТЗ здійснюється з врахуванням таких умов: 15.12.1. розмір страхового відшкодування визначається в розмірі ринкової вартості ТЗ на момент укладення Договору за вирахуванням франшизи, попередніх виплат за Договором, інших відрахувань згідно умов Договору, та нормативу знецінення вартості ТЗ, що визначається у такий спосіб: - у разі, якщо на страхування приймався новий ТЗ (з автосалону), або ТЗ, строк експлуатації якого не перевищує 1 рік з дати першої реєстрації (постановки на облік), норматив знецінення складає 10,0% за перший місяць експлуатації з дати укладання Договору та по 1,0% за кожний наступний місяць експлуатації впродовж строку дії Договору; - у разі, якщо ТЗ, прийнятий на страхування експлуатувався понад один рік з дати першої реєстрації (постановки на облік) до моменту укладання Договору, норматив знецінення складає 1,0% за кожен місяць експлуатації впродовж строку дії Договору; - якщо в п.8.1. Договору передбачено, що «Виплата страхового відшкодування здійснюється: без знецінення ТЗ», норматив знецінення впродовж всього строку дії Договору не застосовується. У п.8.1 Договору сторони передбачили, що порядок відшкодування у разі пошкодження транспортного засобу і виплата страхового відшкодування здійснюється - без врахування зносу - крім випадків угону/викрадення, знищення ТЗ. Згідно висновку № 335 про визначення вірогідної або середньої ринкової вартості причепу ПГМФ 8304-02 держ. № [NUMBER], складеного ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вірогідна або середня ринкова вартість причепу ПГМФ 8304-02 держ. № [NUMBER] на дату 26.08.2014р. складає 8 777,94 грн. (а.с.44). Розмір страхового відшкодування, яке підлягало виплаті Страхувальнику за фактом викрадення транспортного засобу - легкового причепу, був визначений відповідно до п.п.15.12. Договору страхування відповідно до ринкової вартості причепу ПГМФ 8304-02, д.н.з. [NUMBER] станом на момент укладення Договору страхування - 26.08.2014р., з урахуванням знецінення вартості транспортного засобу: 8 777,94 грн. - (8 777,94 грн. * (10+3+0,76):100 = 7 570,10 грн., де 10, 3, 0,76 відсоток знецінення ТЗ на перший місяць дії договору страхування, з 27.09.2014р. по 26.12.2014р., з 27.12.2014р. по 18.01.2015р. відповідно, та за вирахуванням суми оплати чергового страхового платежу (7 570,10 грн. - 1 008,00 грн. = 6 562,10 грн.). На підставі страхового акту № 54451/1 від 12.10.2015р. (а.с.46) та наказів № 54451/1/2 від 12.10.2015р. та № 54451/1/1 від 12.10.2015р. (а.с.48) 13.10.2015 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» перерахувала на реквізити визначені Позивачем суму страхового відшкодування в розмірі 6 562,10 грн., що підтверджується випискою по картці Позивача за період з 01.10.2015р. по 21.10.2015р. (а.с.20-21). Позивач зазначив, що Відповідач лише частково відшкодував шкоду, завдану Позивачу незаконним викраденням транспортного засобу та додаткового обладнання, яке було встановлено у ньому. Відповідно до довідки слідчого Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Крапивника О.С. від 14.04.2015р. № 3081 Відповідача повідомлено, що удостовірюючих документів з приводу того, що в причепі марки «ПГМФ», д.н.з. [NUMBER], котрий було викрадено в період часу з 23 год. 00 хв. 18.01.2015р. по 11 год. 00 хв. 19.01.2015р. в м. Вишневому по вул. Жовтневій, поблизу будинку № 27, знаходились інші речі, а саме: дерев'яна конструкція, проводки, гриля для смаження, гриля контактні, холодильники, мікрохвильові печі, каво-машини, ваги та рукомийка не надано, в письмовій заяві потерпівший [PERSON] також не зазначав про викрадені речі (а.с.38). Разом з тим, згідно довідки слідчого Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Крапивника О.С. вже від 06.06.2015р. визначено, що в ході досудового розслідування [PERSON] надав документи, що підтверджують наявність в нього відповідного майна, що перебувало у викраденому вагончику, а саме: гриля для жарки 1 шт., гриль контактний 1 шт., холодильник 1 шт., мікрохвильова піч 1 шт., чайник 1 шт., ваги електричні 1 шт., рукомийник 1 шт., каво-машина 1 шт., причіп легковий 1 шт., дерев'яна конструкція, електропровідка із зазначенням їх сум у товарних чеках. Також маються фотокартки, які підтверджують факт наявності в даному причепі «ПГМФ» д.н.з. [NUMBER], вище перелічених речей. Також підтвердженням є допит робітниці [PERSON], котра на той час працювала в даному приміщенні та бачила на власні очі вищеперелічені речі (а.с.18). На підтвердження наявності додаткового обладнання в причепі на момент його викрадення та вартості такого обладнання Позивач надав суду товарний чек від 01.08.2014р., згідно якого Позивач придбав у ФОП [PERSON] причіп легковий ПГМФ вартістю 15 000,00 грн., дерев'яну конструкцію з електропроводкою вартістю 32 000,00 грн., товарний чек від 10.08.2014р., згідно якого Позивач придбав гриль для жарки вартістю 16 000,00 грн., гриль контактний - 5 000,00 грн., холодильник - 4 000,00 грн., мікрохвильову піч - 2 200,00 грн., чайник - 400,00 грн., ваги електричні - 800,00 грн., рукомийник - 1500,00 грн., кава-машина - 3 100,00 грн., а всього на суму 33 000,00 грн. (а.с.11). В подальшому при розгляді справи Позивач на підтвердження наявності в нього відповідного обладнання, яке було викрадено разом з легковим причепом, та придбання вказаного обладнання у ФОП [PERSON] надав суду видаткову накладну № 89 від 27.12.2013р., згідно якої ПП [PERSON] придбав у [PERSON] дерев'яну конструкцію з електропроводкою вартістю 30 800,00 грн. (а.с.68), № 83 від 25.12.2013р. згідно якої ПП [PERSON] придбав у [PERSON] причіп легковий вартістю 14 600,00 грн. (а.с.69), № 72 від 02.12.2013р. згідно якої ПП [PERSON] придбав у [PERSON] мультиварку - 3 шт., загальною вартістю 3 600,00 грн., по 1 200,00 грн. кожна, та мікрохвильову піч - 2 шт., загальною вартістю 4 000,00 грн., по 2 000,00 грн. кожна (а.с.70), № 68 від 20.01.2014р. згідно якої ПП [PERSON] придбав у [PERSON] гриль для жарки - 2 шт., загальною вартістю 31 000,00 грн., по 15 500,00 грн. кожен, та ваги електронні - 4 шт., загальною вартістю 2 880,00 грн., по 720 грн. кожна; № 44 від 13.01.2014р. згідно якої ПП [PERSON] придбав у [PERSON] електричний чайник - 3 шт., загальною вартістю 1 080,00 грн., по 360,00 грн. кожен, холодильник - 2 шт., загальною вартістю 7 400,00 грн., по 3 700 грн. кожен, каво-машину - 2 шт., загальною вартістю 5 166,00 грн., по 2 583,00 грн. кожна (а.с.72), № 99 від 30.12.2013р. згідно якої ПП [PERSON] придбав у [PERSON] гриль контактний - 2 шт., загальною вартістю 9 500,00 грн., по 4 750,00 грн. кожен, відра 10л оцинковані - 5 шт., загальною вартістю 71,50 грн., по 14,30 грн. кожне, рукомийник - 4 шт., загальною вартістю 5 720,00 грн., по 1 430,00 грн. кожен (а.с.73). Разом з тим, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] судом встановлено, що причіп легковий ПГМФ, модель 8304-02, номер кузова [NUMBER], дата першої реєстрації 13.08.2014р., було придбано Позивачем на підставі акта прийому-передачі ТОВ 361415 від 01.07.2014р. (а.с.39). Так, згідно акту приймання-передачі транспортного засобу серія ТОВ № 361415 від 01.07.2014р. [PERSON] одержав від ТОВ «НВП-Палич» причіп вантажний мод. ПГМФ 8304-02, номер кузова [NUMBER], дата виготовлення 12.06.2014р. (а.с.92). Водночас, судом встановлено, що згідно заяви на страхування наземного транспортного засобу від 26.08.2014р. Позивач під додатковим обладнанням транспортного засобу ПГМФ 8304-02, реєстраційний номер [NUMBER] визначив дерев'яну конструкцію, проводка загальною ринковою вартістю 32 000,00 грн., гриль для жарки, гриль контактний, холодильник загальною ринковою вартістю 25 000,00 грн., мікрохвильову піч, чайник, кава-машину, ваги, рукомийник загальною ринковою вартістю 8000,00 грн. (а.с.99). З метою визначення розміру страхового відшкодування та порядку його виплати Страховик визначає дійсну вартість майна (ТЗ) на дату настання страхового випадку, визначає розмір заподіяного збитку, як суму прямого та непрямого збитків, яких зазнав Страхувальник в результаті страхового випадку, встановлює розмір страхового відшкодування та порядок його виплати (п.15.2.). Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком на дату настання страхового випадку, в межах страхової суми, встановленої Договором, виходячи із розміру збитку, якого зазнав Страхувальник внаслідок страхового випадку, і послідовного врахування умов Договору, згідно з якими сума страхового відшкодування зокрема зменшується пропорційно відношенню сплаченого страхового платежу до нарахованого за період страхування страхового платежу з врахуванням п.15.14. Договору. Разом з тим, в заяві на страхування наземного транспортного засобу Позивач не зазначив жодних ідентифікуючих ознак додаткового обладнання, що унеможливлює визначення ринкової вартості такого обладнання станом на момент укладення Договору страхування у відповідності до п.п.15.12.1. Договору, або дійсну вартість відповідного майна станом на час настання страхового випадку у відповідності до п.15.2. Договору, відтак Страховик позбавлений можливості визначення розміру збитку, завданого Позивачу внаслідок незаконного заволодіння додатковим обладнанням, що за твердженням Позивача знаходилось у викраденому транспортному засобі станом на час викрадення. Відповідні характеристики та ідентифікуючі ознаки обладнання, яке було придбано Позивачем та встановлено в легковому причепі, не визначені ані в товарних чеках від 01.08.2014р. та 10.08.2014р., ані у накладних № 89 від 27.12.2013р., № 83 від 25.12.2013р., № 72 від 02.12.2013р., № 68 від 20.01.2014р., № 44 від 13.01.2014р., № 99 від 30.12.2013р. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері страхування, зокрема, і відносини у сфері укладення договорів добровільного страхування, регулюються Законом України «Про страхування» (далі - Закон). Статтею 1 Закону встановлено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст.982 ЦК України). Стаття 16 Закону України «Про страхування» визначає, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається відповідно до правил страхування і повинен містити обов'язкові реквізити, зазначені у цій статті, зокрема, перелік страхових випадків; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору тощо. Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відтак, укладаючи договір № 006-046407/01 НТ від 26.08.2014р. добровільного страхування наземного транспорту сторони договору погодили істотні умови договору та підтвердили їх обов'язковість для виконання сторонами. Відповідно до п.п.15.1. Договору страхування страхове відшкодування підлягає виплаті після того, як будуть повністю встановлені причини та обставини настання страхового випадку та розмір збитку, розраховані всі страхові відшкодування. Страхувальник зобов'язаний надати Страховику всі необхідні документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, його обставини, причини та розмір збитку. Ненадання таких документів діє Страховику право відмовити в виплаті страхового відшкодування повністю або в частині збитку, яка не підтверджена документами. Разом з тим, Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження розміру заявлених вимог щодо стягнення з ПрАТ «СК «Брокбізнес» страхового відшкодування в сумі 73 437,79 грн., розрахунків до позовної заяви на підтвердження своїх вимог Позивачем не додано, клопотань про призначення судової експертизи для визначення розміру заподіяних Позивачу збитків представниками сторін в судовому засіданні не заявлялось. Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову в частині стягнення з ПрАТ «СК «Брокбізнес» страхового відшкодування в сумі 73 437,79 грн., не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 626, 627, 629, 979, 982 ЦК України, ст.ст. 1, 6, 16 Закону України «Про страхування», та

Outcome: dismissed