Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 11.03.2014 року між ним та відповідачем було укладено трудовий договір №43/14, відповідно до якого відповідач був прийнятий на посаду торгівельного представника та зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі виконувати трудові обов'язки, передбачені посадовою інструкцією, наказами, розпорядженнями та локальними нормативними актами позивача. В цей же день між ним та відповідачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність за № 43/14-м. Для виконання трудових обов'язків він під звіт передав у користування відповідачу планшет Google Nexus 732 вартістю 1995 грн., чохол чорний вартістю 199 грн., протектор на дисплей вартістю 119 грн, про що мається підпис останнього в накладній №48 від 31.03.2014 року. 06.08.2014 року відповідача було звільнено з займаної посади торгівельного представника на підставі ст. 40 п.4 КЗпП. 08.08.2014 року ним проведено інвентаризацію підзвітних відповідачу товарно-матеріальних цінностей, в ході якої було виявлено недостачу вищеперерахованого майна. У зв'язку з чим, на адресу відповідача було направлено претензію щодо повернення підзвітного майна або відшкодування грошових коштів за нього, яку виконано не було. Відповідно до інвентаризаційного опису та видаткової накладної №46587 від 21.11.2013 року загальна сума вищевказаного майна складає 2 313 грн. З цих підстав позивач вимушений звернутися до суду та просити суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 2 313 грн. та судові витрати по справі. Позивач, в заяві направленій до суду, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд слухати справу у відсутність його представника. (а.с. 40) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно довідки поштового відділення судова кореспонденція повернулася не врученою, зв'язку з тим, що [PERSON]за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.36), а саме за адресою : [ADDRESS], не проживає. (а.с. 27, 37) Відповідно до ст. 77 ч. 1 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З матеріалів вищевказаної справи не вбачається заяви відповідача про зміну місця проживання чи іншої адреси за якою б можливо було направити судову повістку, в зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач [PERSON]про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до : - ст. 130 ч.1,2 КЗпП, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. - ст. 134 ч.1 п.1,2,5 цього ж кодексу, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Судом встановлено, що дійсно 11.03.2014 року за між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір №43/14, договір про повну матеріальну відповідальність№43/14-м та винесено наказ (розпорядження) №71-к про прийняття відповідача на роботу. (а.с. 5-8) З метою виконання трудових обов'язків позивач під звіт передав у користування відповідачу планшет Google Nexus 732 вартістю 1995 грн., чохол чорний вартістю 199 грн., протектор на дисплей вартістю 119 грн. (а.с. 11) 05.08.2014 року за прогул без поважних причин позивачем було винесено наказ №251-к про накладення на відповідача дисциплінарного стягнення, а 06.08.2014 року наказ про припинення вищевказаного трудового договору на підставі ст. 40 п.4 КЗпП. (а.с. 12-13) Позивачем було проведено інвентаризацію підзвітних відповідачу товарно-матеріальних цінностей, в ході якої було виявлено недостачу вищеперерахованого майна.(а.с. 15-18) Відповідно до інвентаризаційного опису та видаткової накладної №46587 від 21.11.2013 року загальна сума вищевказаного майна складає 2 313 грн. (а.с.14) З вказаних підстав позов і підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп.,

Outcome: approved