Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Міський Комерційний Банк» в особі відділення №58 ПАТ «Міський Комерційний Банк» про повернення депозитного внеску та стягнення відсотків. Свої вимоги мотивує тим, що 07.05.2014 року між позивачем та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір №2630/58/179438 строкового банківського вкладу на вимогу про банківський вклад (депозит) в національній валюті на суму 200 000 грн. із процентною ставкою 25,35% (річних) строком на 92 календарних днів зі сплатою відсотків щомісячно, на умовах повернення грошів за вимогою вкладника. Кошти в сумі 200 000 грн. позивачем були внесені на депозитний рахунок [NUMBER], що підтверджується копією квитанції доданої до позову як доказ. [PERSON] звернувся до банку з заявою 14.08.2014 року про отримання внеску в сумі 200 000 грн. та отримання процентів за користування коштами, проте 10.09.2014 року йому було надано лист з відмовою, у зв'язку з призупиненням роботи відділення № 58 в м. Ізмаїл його рахунки переведено на обслуговування до відділення в м. Одеса, він має можливість зняти кошти в відділенні, в якому обслуговуються, за наявності готівкових коштів на касі банку. 07.10.2014 року він звернувся на ім'я голови банку з заявою про отримання щомісячних відсотків та повернення вкладів, які залишенні без відповіді. Позивач вказує, що на день звернення до суду банк повинен сплатити відсотки в розмірі 25,35 % річних в сумі 16854,00 грн. У зв'язку з тим, що на даний час позивачеві не була повернута сума внеску разом з сумою нарахованих за користування коштами процентів, позивач просить повернути йому депозитний внесок та відсотки за користування. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в обсязі повернення вкладу та відсотків, від стягнення моральної шкоди відмовився.. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. В судовому засіданні встановлено, що 07.05.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Міський Комерційний Банк» було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/58/179438, відповідно до умов якого банк приймає від вкладника грошові кошти на депозитний рахунок у сумі 200 000 грн. зі сплатою 25,35 % річних на умовах повернення грошів за вимогою вкладника. Факт внесення позивачем на розрахунковий рахунок відповідача внеску на загальну суму 200 000 грн. підтверджується меморіальним ордером № 3290 від 07.05.2014 року. Відповідно до п. 4.1.3 договору вкладник повинен письмово повідомити банк про свій намір отримати вклад за першою вимогою, до закінчення дії договору, за п'ять банківських днів до бажаної дати отримання вкладу. 14.08.2014 року [PERSON] звернувся до банку з заявою про повернення депозитного внеску в сумі 200 000 грн. та отримання процентів за користування коштами. Листом від 10.09.2014 року на ім'я позивача, у зв'язку з призупиненням роботи відділення № 58 в м. Ізмаїл його рахунки переведено на обслуговування до відділення в м. Одеса, він має можливість зняти кошти в відділенні, в якому обслуговуються, за наявності готівкових коштів на касі банку. Заява від 07.05.2014 року залишена без відповіді. Суд погоджується з із сумою заборгованості процентів, наданого позивачем, відповідно до якого, сума відсотків у розмірі 25,35% річних, сума відсотків складає 16854,00 грн. Згідно ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Пунктом 2.2. договору передбачено, що вклад у будь-який момент може бути витребуваний повністю або частково на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу, як зазначено у ст. 1060 ЦК України, укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Пунктом 2.3. договору передбачено нарахування відсотків на вклад банком починаючи з дня, наступного за днем надходження вкладу у банк та закінчується в день, що передує даті закінчення строку дії договору. За змістом ст. ст. 1074, 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання ПАТ «Міський Комерційний Банк» повернути депозитний внесок у розмірі 200 000 грн. та відсотків у розмірі 16854,00 грн. станом на 14.10.2014 року, підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved