Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Відповідач [PERSON], будучи належним чином сповіщений в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не явився, заперечень щодо позову не надав. Третя особа Виконавчий комітет Ренійської міської ради Одеської області заперечень щодо позову не надав, просив про розгляд справи у відсутності його представника. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, прийнятого Законом України 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін із відміткою про реєстрацію за спірною адресою; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.06.2017р.; копія договору купівлі продажу нерухомості від 19.07.1988 р.; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 12.02.1976р. про надання дозволу на будівництво службових приміщень; копія зведеного оціночного акту; копія технічних умов на підключення домоволодіння до міського водогону; копії технічних паспортів на житловий будинок № 51 по вул. Комсомольській (нині - Вознесенська) в м. Рені; копія витягу з рішення Ренійського райсуду від 23.09.2004р. про розірвання шлюбу сторін; копія свідоцтва про розірвання шлюбу сторін; копія протоколу опрошення [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка, діючи через свого представника, звернулася до суду із позовом та просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку по вул. Вознесенській (раніше Комсомольська), 51 в м. Рені Одеської області, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.201388р. № 1733 вона є власником ? частини житлового будинку по вул. Вознесенській, 51 в м. Рені, в якому мешкає по теперішній час. Право власності на нерухомість зареєстровано за позивачкою у встановленому законом порядку, про що свідчить наданий суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вказує позивачка, відповідач [PERSON] був її колишнім чоловіком, рахувався прописаним на вищевказаній житловій площі з 05.12.1992р. Рішенням Ренійського районного суду від 23.09.2004р. шлюб між сторонами було розірвано, позивачкою було отримано свідоцтво про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідач на спірній житлоплощі не мешкає, з реєстраційного обліку не знявся, його теперішнє місцезнаходження позивачці невідомо. У звязку із реєстрацією відповідача на житлоплощі позивачка несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, вона, як власник відповідної частини житла, позбавлена можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України. Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. вбачає, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Виходячи із вищевказаного, матеріалів справи, доводів позивачки, викладених у позові, відповідач [PERSON] вже тривалий час не мешкає за спірною адресою, він не є власником житла, у якому прописаний, не являється членом родини позивачки, його теперішнє місце проживання позивачці невідоме, оскільки він про себе не повідомляє, за місцем реєстрації не зявляється. Згідно наданих документів, позивачка є власником ? частини житлового будинку по вул.Вознесенській, 51 в м. Рені, на житлоплощі якої рахується прописаним відповідач. У звязку із тим, що відповідач не проживає у житловому будинку взагалі вже більше 10 років, яких-небудь витрат по утриманню житла він не несе, його особистих речей там також немає. Договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідача на користування ним житловим будинком з підстав ст. 401 ЦК України. У зв'язку із вищевикладеним, є правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням і зняття його з реєстраційного обліку.

Outcome: approved