Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Виконвчий комітет Житомирської міської ради звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] із позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради та в Житомирському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як дитина, яка проживає у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. За час перебування дитини на обліку суб`єктами соціальної роботи постійно вживались профілактичні заходи впливу, спрямовані на усунення причин порушення [PERSON] права дитини на безпечні умови життя, охорону здоров`я, фізичний, духовний та соціальний розвиток. Систематична профілактична робота, яка проводилась з матір`ю дитини, позитивного результату не дала. [PERSON] ігнорує всі поради та рекомендації. [PERSON] злісно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дитини [PERSON] : фактично немає постійного місця проживання, періодично проживає у знайомих та співмешканців, які ведуть аморальний спосіб життя. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має постійний і системний характер, оскільки мати позбавлена батьківських прав на трьох старших дітей. За останнім місцем проживання у [ADDRESS] , у помешканні не створено належних умов для проживання доньки, мати дитини зі співмешканцем систематично зловживають спиртними напоями, дитина з січня 2019 року не відвідує навчальний заклад, потребує термінового медичного огляду, у квартирі постійно перебувають сторонні люди у стані алкогольного сп`яніння. Мати, [PERSON] , систематично залишала дитину, [PERSON] , на сторонніх людей і зникала в невідомому напрямку. Також на даний час громадянка [PERSON] не працює, систематично зловживає спиртними напоями. За результатами медичного обстеження дитина потребує лікування та належного догляду, мати рекомендації та приписи медичних працівників не виконує. З 14 січня 2019 року дитина, [PERSON] , не відвідує навчальний заклад, мати на телефонні дзвінки педагогічних працівників не відповідала, протягом двох місяців місце перебування матері з дитиною було невідоме. Під час комісійного відвідування сім`ї 11 березня 2019 року по [ADDRESS] мати, [PERSON] , перебувала в стані алкогольного сп`яніння, належні умови для дитини були відсутні. [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини 12 березня 2019 року, на засідання вона не з`явилася, про причини неявки не повідомила. У зв`язку з загрозою життю і здоров`ю дитини 13 березня 2019 року було прийнято розпорядження міського голови про відібрання у [PERSON] малолітньої дочки [PERSON] . 14 березня 2019 року дитину [PERSON] було поміщено до комунального підприємства «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» для медичного обстеження. Позивач просить відібрати дитину у відповідача без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити (а.с. 54). Представник Органу опіки та піклування Житомирської міської ради також в судове засідання не з`явився, в заяві поданій до суду просив розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 56). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяв та клопотань до суду не надала. На підставі ст. 280 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідач [PERSON] злісно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання своєї дитини [PERSON] . З довідки наданої суду від Комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний Дім» Житомирської обласної ради вбачається, що малолітня дитина [PERSON] з 25.04.2019 року перебуває у вказаному закладі. Мати дитини [PERSON] , відвідала дитину лише один раз (у квітні місяці), під час даного візиту від останньої був відчутний запах спиртних напоїв (а.с. 55). Орган опіки та піклування Житомирської міської ради вважає доцільним відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, що підтверджується висновком № 268 від 20.03.2019 року. (а.с. 30) Згідно з ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Матеріалами справи в повному обсязі доведено відсутність належних умов та обставин для виховання малолітньої дитини. Крім того у дитини відсутні близькі родичі які мають можливість виховувати дитину надалі, тому суд вважає, що позовні вимоги про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно з вимогами ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини з відповідача в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею, до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позовної заяви, а саме з 27.03.2019 року. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1536,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved