Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, подружні зради та вживання алкогольного напою. Протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , тому позивач просила розірвати їхній шлюб у судовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримала та заперечила щодо надання терміну на примирення. Крім того, вона пояснила, що з весни 2016 року вони спільно не проживають та за строк наданий судом для примирення до примирення не дійшли, а тому наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач позову не визнав, вказавши, що бажає зберегти сім`ю, а тому просив суд надати їм з відповідачем максимальний термін на примирення, стверджуючи, що розірвання шлюбу суперечить його інтересам. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2206 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, зловживання відповідачем спиртними напоями та протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. При цьому, не заслуговують на увагу суду доводи відповідача, наведені в заперечення позову, про необхідність збереження їхньої з позивачем сім`ї, оскільки такі його доводи, на думку суду, є необґрунтованими, виходячи із встановлених судом вище вказаних обставин. Крім того, посилання відповідача на те, що розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, не підтверджується жодними доказами, які б могли бути прийнятими до уваги судом. Враховується судом і те, що під час розгляду справи судом відповідач неодноразово заявляв клопотання про надання їм терміну на примирення з позивачкою. Так, ухвалою суду від 03.04.2019 року сторонам надавався строк для примирення тривалістю один місяць, проте, як вбачається з пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Аналізуючи вищезазначене, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги всі обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітнього сина, в зв`язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved