Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

В грудні 2016 року ПрАТ «СК «УНІКА» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 20467,49 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, 25.01.2016 р. на вул. Щорса в м. Одесі [PERSON], керуючи транспортним засобом HYUNDAY Tucson, державний номерний знак [NUMBER], допустив зіткнення з транспортним засобом PORSHE Cayenne, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/2619/16-п від 25.02.201 р. винним у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON]; по-друге, оскільки на дату вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу PORSHE Cayenne, державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» на умовах договору добровільного страхування на транспорті № 375001/4091/0000082 від 07.04.2015 р., тому ПрАТ «СК «УНІКА» було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 69957,49 грн. відповідно до платіжного доручення № 013254 від 18.04.2016 р.; і, по-третє, оскільки цивільно-правову відповідальність [PERSON] застраховано ПрАТ «Європейський страховий союз» на умовах полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/7151903, умовами якого передбачено ліміт відповідальності страховика в розмірі 50000,00 грн. та безумовну франшизу в розмірі 510,00 грн., обовязок щодо відшкодування шкоди в розмірі 49490,00 грн. покладається на ПрАТ «Європейський страховий союз», а різниця між фактичним розміром шкоди (69957,49 грн.) та страховою виплатою (49490,00 грн.), яка становить 20467,49 грн., підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача, але добровільно відшкодувати заподіяний збиток відповідач не бажає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, а представник відповідача [PERSON] не визнав позов та подав адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку, що позовна заява позивача підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що 25.01.2016 р. на вул. Щорса в м.Одесі [PERSON], керуючи транспортним засобом HYUNDAY Tucson, державний номерний знак [NUMBER], допустив зіткнення з транспортним засобом PORSHE Cayenne, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого ці транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2016 року у справі №522/1033/16-п про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України, яка набрала законної сили 09.03.2016 року, винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний [PERSON] У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. На дату вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу PORSHE Cayenne, державний номерний знак [NUMBER], була застрахована ПрАТ «СК «УНІКА» на умовах договору добровільного страхування на транспорті № 375001/4091/0000082 від 07.04.2015 р., тому, на підставі довідки про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної служби поліції МВС в місті [PERSON] № 85667235 від 25.02.2016 р., постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/1033/16-п від 25.02.2016 р., рахунку-фактури № 3Н-507554 від 28.01.2016р., звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 28.01.2016 р., сертифікат б/н від 13.04.2016 р., страхового акту № 00185576 від 13.04.2016 р. та наказу № 00185576 від 13.04.2016 р., ПрАТ «СК «УНІКА» було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 69957,49 грн. відповідно до платіжного доручення № 013254 від 18.04.2016 р. Відповідно до ст. 933 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування від 07.03.10996 р. № 85-96-ВР, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (відшкодування збитків у порядку суброгації). Оскільки на дату вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано ПрАТ «Європейський страховий союз» на умовах полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/7151903, умовами якого передбачено ліміт відповідальності страховика в розмірі 50000,00 грн. та безумовну франшизу в розмірі 510,00 грн., тому обовязок щодо відшкодування шкоди в розмірі 49490,00 грн. покладається на ПрАТ «Європейський страховий союз». Відповідно до ст. 1194 ЦК України та ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди (69957,49 грн.) та страховою виплатою (49490,00 грн.), яка становить 20467,49 грн., підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Проте добровільно відшкодувати вказану грошову суму відповідач не бажає. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що на підтвердження своїх доводів стосовно того, що наданий позивачем суду звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу, складений 28.01.2016 р. оцінювачем [PERSON], є неналежним доказом та складений з чисельними порушеннями, представник відповідача не надав суду належних доказів, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України, а також не заявляв в суді будь-яких клопотань про призначення відповідної експертизи для спростування вищевказаного звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди від 28.01.2016 р. Задовольняючи позов позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1378,00 грн., повязані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved