Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

В грудні 2016 року ПАТ КБ Приват Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.10.2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.10.2016 року має заборгованість 48263,51 грн., яка складається з наступного: 4670,32 грн. заборгованості за кредитом; 37618,74 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 2274,45 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість не погашає, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 48263,51 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.37). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Народне слово» №6 від 9 лютого 2017 року (а.с.65). Від нього до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, тому за відсутності заперечень представника позивача та у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк Приват Банк та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви в якій зазначено, що відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, та погодився з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом в анкеті-заяві (а.с. 5). За умовами договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних та зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. ПАТ КБ Приват Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] не виконав своїх зобовязань за кредитним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ КБ «Приват Банк» виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2016 року складає 48263,51 грн., з яких: 4670,32 грн. заборгованості за кредитом; 37618,74 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 2274,45 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). Відповідно до вимог ст.ст.526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини викладені в позовній заяві щодо порушення відповідачем зобовязання за кредитним договором перед позивачем та порушення ним вказаних вище норм законодавства, тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 16.10.2013 року в загальній сумі 48263,51грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Звернувшись до суду з позовом, позивач сплатив судовий збір в сумі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1), та під час розгляду справи сплатив витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 180 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.66). Зазначені витрати у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved