Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В жовтні 2013 р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди здоров'ю. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 23.06.2011 року між позивачкою та відповідачкою був укладений договір позики на суму 1000000,00 грн., що еквівалентно 100000 євро. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2011 року на користь позивачки було стягнуто з відповідачки 1000000,00 грн. за договором позики. Рішення суду на даний час не виконано, що заподіює позивачці шкоду її здоров'ю, у вигляді психологічної травми. Просила суд стягнути з відповідачки на її користь 13400 грн. кошти по відшкодуванню шкоди здоров'ю. В процесі розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідачки на її користь три проценти річних в сумі 83334,21 грн., коефіцієнт інфляції в розмірі 112293,33 грн. та проценти відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України в розмірі 199406,56 грн., а всього 395034,10 грн., кошти по відшкодуванню шкоди здоров'ю в розмірі 13400 грн. В судовому засіданні представник позивача позов та заяву про збільшення і уточнення позовних вимог підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання оповіщалася, за місцем проживання, про причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень та клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, представника до суду не направила. Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 23 червня 2011 року між сторонами було укладено договір позики на суму 100000 євро, що еквівалентно 1000000 грн. із строком повернення до 23.07.2011 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 5 вересня 2011 року постановлено стягнути з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] борг за договором позики в сумі 1000 000 грн. (а.с.5). Дане рішення набрало чинності з 16.09.2011 року. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено, ці обставини. Отже рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2011 року встановлено існування боргових зобов'язань відповідачки перед позивачкою [PERSON] Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки національного банку України. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зобов'язання за договором позики не виконує, чим порушує права позивача. Отже з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки в частині стягнення з відповідачки на її користь три проценти річних в розмірі 83334,21 грн., коефіцієнт інфляції в розмірі 112293,33 грн. та проценти відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України в розмірі 199406,56 грн. обґрунтовані, доведені та підлягають до задоволення. Стосовно вимог позивачки про відшкодування на її користь шкоди заподіяної її здоров'ю, через невиконання відповідачкою зобов'язань за договором позики слід зазначити таке. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Своїми процесуальними правами позивачка розпорядилася на власний розсуд, і, зокрема, відмовилася через свого представника від проведення судової експертизи з метою визначення розміру шкоди заподіяної її здоров'ю через невиконання відповідачкою зобов'язань перед нею. Позивачка як доказ заподіяння шкоди її здоров'ю в розмірі 13400 грн. надала суду лише висновок спеціаліста № 16 від 12 серпня 2013 року, однак суд не приймає до уваги даний висновок як належний доказ, оскільки спеціаліст [PERSON] під час складання висновку психологічного дослідження та визначаючи стан здоров'я позивачки не попереджалась про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, сертифікату спеціаліста в галузі психології не надано. Позивачем в порядку ст. 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів, щодо заподіяння шкоди її здоров'ю на суму 13400 грн. і таких в судовому засіданні не здобуто, а тому в цій частині вимоги до задоволення не підлягають. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково на суму боргу 395034,10 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3654,24 грн.

Outcome: partial