Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до територіальної громади м. Щорс в особі Щорської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], що був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] Інших спадкоємців крім нього немає. В нотаріальній конторі право власності на житловий будинок з надвірними будівлями оформити неможливо, оскільки відсутня реєстрація права власності в БТІ. В зв'язку з цим йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності спадкового майна в нотаріальному порядку. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої він просить суд визнати за ним права та обов'язки забудовника на незданий в еспулатацію житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою : [ADDRESS] в пояркду спадкування за законом та визнати за ним право власності будівельні матеріали та обладнання, які були використані для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. У судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явилась від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача територіальної громади м. Щорс в особі Щорської міської ради в судовому засіданні відсутній, від нього надійшла заява про розгляд справи без участі, проти позову не заперечує. Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Щорс Чернігівської області помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасноі окремо щодо кожної з них. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] , є день його смерті - І [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлого [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є його рідний син [PERSON]. Той факт, що [PERSON] являється сином померлого підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 5). Після смерті [PERSON] його спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого та за його заявою Щорська районна державна нотаріальна контора відкрила 11.07.2013 року спадкову справу № 128. 17 грудня 2013 року за № 1142/02-31 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та реєстрації в Державному реєстрі прав власності. З дослідженого в судовому засіданні договору від 03.01.1974 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Щорської міської ради Чернігівської області від 27.12.1973 року № 389 отримав земельну ділянку площею 500 кв.м. в [ADDRESS] для будівництва житлового будинку ( а.с. 23-27 ). Домоволодіння за адресою [ADDRESS] підтверджується відповідною довідкою Щорської виробничої дільниці КП «Чернігівське МБТІ » від 20.01.2014 року № 3 ( а.с. 46). З даної довідки та технічної документації встановлено, що станом на 01.01.2014 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] не зареєстровано, процент готовності будинку - 100 %, будинок був побудований в 1974 році, будинок в експлуатацію не здано і вартість складає 92162 грн. У відповідності до приписів ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена ( створена ) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила ( створила ) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо ) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна ). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва ( створення майна ) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна ). У разі необхідності, зазначена в абзаці першому цієї статті, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. ( стаття 182 ЦК України ). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] не набув права власності на домоволодіння по [ADDRESS] , оскільки воно не було прийняте до експлуатації та не було проведено його державну реєстрацію, як того вимагає закон, а фактично вони до припинення цивільної правоздатності були власниками матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що увійшли до складу цілого домоволодіння. Відповідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено у судовому засіданні позивач звертався до нотаріальної контори після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини та була відкрита спадкова справа до майна померлого. Враховуючи, що спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючі документи на будинок та господарські споруди, то позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок, що розташований в [ADDRESS]. Згідно з положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що правовстановлюючий документ на спірний будинок спадкодавець не отримав, тобто, права власності на домоволодіння на час відкриття спадщини не було набуто. Разом з тим, виходячи з положень ст. 331 ЦК України, суд приходить до висновку, що заявлені та уточнені позивача позовні вимоги підлягають задоволенню та за останнім слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті його батька право власності на матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва спірного домоволодіння, оскільки до завершення будівництва, здачі його в експлуатацію та державної реєстрації особа вважається власником лише будівельних матеріалів. Також суд вважає можливим, у відповідності до приписів ст. 375 ЦК України, перевести на позивача права забудовника на незданий в експлуатацію житловий будинок, оскільки таке право за життя належало спадкодавцю [PERSON] , чому підтвердження дані договору про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Враховуючи наведене,

Outcome: approved