Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вувала його тим, що в квітні 2008 року вона придбала земельні ділянки площею 0,1008 га, 0,1010 га та 0,1006 га з кадастровими номерами [NUMBER] - [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовані на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Водночас, в серпні 2008 року [PERSON] виїхала за кордон до Мексики на постійне місце проживання. Тому у неї виник намір продати земельні ділянки, а отримані нею грошові кошти покласти на депозит. Однак на земельних ділянках розташовується газорегуляторний пункт шафового типу, газопроводи середнього та високого тиску, а також трансформаторні підстанції, що належать ГО «СТ «Приватний садівник». Ця обставина перешкодила здійсненню продажу земельних ділянок. Загальна вартість цих об'єктів нерухомого майна становила 193505 доларів США 65 центів. Позивач не зміг покласти ці грошові кошти на депозит та отримати проценти за користування грошовими коштами в розмірі 76620 доларів США 29 центів. Крім того, [PERSON] зазнала душевні переживання. У такий спосіб їй була заподіяна моральна шкода в розмірі 30000 доларів США. Таким чином, загальний розмір збитків, заподіяних позивачу, склав 300125 доларів США 94 центи (193505,65 + 76620,29 + 30000). ГО «СТ «Приватний садівник» відмовився добровільно відшкодувати збитки. Тому [PERSON] просила суд стягнути з відповідача збитки в розмірі 300125 доларів 94 центів, що були еквівалентні 7832386 гривням 65 копійкам. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] двічі подавав заяви про зміну розміру позовних вимог (а.с.224 т.1 та а.с.168, 199 т.2): врешті-решт просить стягнути з ГО «СТ «Приватний садівник» збитки в розмірі 7871694 гривень 69 копійок. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] під-тримують позов в зміненій редакції та наполягають на його задоволенні. Представники відповідача Сакевич А.М. та Кобилянський В.А. не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх вимог вони посилаються на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що продаж земельних ділянок не відбувся у зв'язку з розташуванням на них газорегуляторного пункту шафового типу, газопроводів середнього та високого тиску. Ця обставина свідчить про те, що втрата позивачем упущеної вигоди не доведена. Крім того, трансформаторні підстанції належать [PERSON] та [PERSON] Водночас, позовні вимоги до них взагалі не пред'явлені. Тому представники відповідача Сакевич А.М. та Кобилянський В.А. просять суд відмовити у задоволенні позову. [PERSON] також заперечує проти задоволення пред'явленого позову. Інші учасники цивільного процесу не з'явились у судове засідання. Вони неодно-разово у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, яка не заявляє само-стійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, а також допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 11 квітня 2008 року [PERSON] придбала земельні ділянки площею 0,1008 га, 0,1010 га та 0,1006 га з кадастровими номерами [NUMBER] - [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовані на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Ця обставина підтверджується копіями договорів купівлі-продажу земельних діля-нок (а.с.14-19 т.1) та копіями державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії [NUMBER] від 13 вересня 2011 року (а.с.11-13 т.1). В грудні 2008 року ГО «СТ «Приватний садівник» побудував газорегуляторний пункт шафового типу, газопроводи середнього та високого типу, а також трансформатор-ну підстанцію на двох земельних ділянках позивача. Ці обставини підтверджуються копіями актів про прийняття закінчених будівництвом об'єктів системи газопостачання (а.с.44-49 т.1), копіями листів ПАТ «Київобленерго» (а.с.41 т.1 та а.с.4 т.3), а також копіями схем розташування земельних ділянок та зведених на них об'єктів систем газо- та енергопостачання. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Згідно з п.2 ч.2 ст.22 цього ж Кодексу збитки полягають у доходах, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Як вбачається з ч.1 ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбав-лений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як роз'яснив Європейський суд з прав людини, поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоп-лює цілу низку економічних інтересів (активів) - як матеріальних, так і нематеріальних. Зокрема, у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», під поняттям «майно» розуміються «правомірні очікування» та «законні сподівання». Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що навесні 2011 року її дочка [PERSON] вирішила виїхати до Мексики на постійне місце проживання. Тому у неї виник намір продати земельні ділянки, а отримані нею грошові кошти покласти на депозит. З цією метою вона розмістила оголошення про продаж вказаних об'єктів нерухо-мого майна. Водночас, свідок [PERSON] зізналась у тому, що жоден покупець не оглядав земельні ділянки. Відтак, вони навіть не бачили, де розташовується газорегуляторний пункт шафового типу, газопроводи середнього та високого типу, а також трансформатор-на підстанція відповідача. Ця обставина красномовно свідчить про те, що розташування цих об'єктів нерухомого майна на земельних ділянках позивача не могло бути причиною неукладення договорів купівлі-продажу. Крім того, з копій листів ПАТ «Київобленерго» (а.с.41 т.1 та а.с.4 т.3) вбачається, що на третій земельній ділянці [PERSON] розташо-вуються трансформаторні підстанції, які належать [PERSON] та [PERSON] Водночас, позов пред'явлений тільки до ГО «СТ «Приватний садівник». В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що в 2008 році [PERSON] уклала договір депозиту та мала реальний намір покласти грошові кошти на банківський рахунок. Ця обставина свідчить про те, що у позивача не виникло жодних сподівань та очікувань на отримання процентів за користування грошовими коштами. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з ГО «СТ «Приватний садів-ник» на користь позивача упущеної вигоди відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги [PERSON] належить відмовити. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Встановлено, що [PERSON] має право вимагати від відповідача лише здійснення демонтажу об'єктів систем газо- та енергопостачання, а не стягувати з нього упущену вигоду. Зокрема, стягнення з садового товариства, яке є неприбутковою організацію, грошових коштів в гігантському розмірі 7871694 гривень 69 копійок є навіть неможливим. Це красномовно свідчить про те, що [PERSON] обрала неналежний та неефективний спосіб захисту її права. Суд вважає, що ця обставина є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з ГО «СТ «Приватний садівник» упущеної вигоди. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Згідно з п.2 ч.2, ч.3 ст.23 цього ж Кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] зазнала душевні переживання саме у зв'язку з тим, що на її земельних ділянках роз-ташовуються об'єкти систем газо- та енергопостачання. Ця обставина свідчить про те, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди не доведений. Крім того, стягнення з ГО «СТ «Приватний садівник» моральної шкоди в розмірі 30000 доларів США явно не відповідає вимогам розумності і справедливості. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити також. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 6890 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією №187 від 15 грудня 2016 року (а.с.10 т.1). Водночас, у задоволенні пред'явленого позову відмовлено в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: dismissed