Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

В жовтні 2018 рокуТОВ «Сучасний дім 1»звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та відповідно споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються ТОВ «Сучасний дім 1», як організацією, що здійснює утримання та обслуговування будинку за вказаною адресою та його прибудинкової території. Оскільки, відповідач належним чином не виконує свої обов`язки як споживач, своєчасно та в повному обсязі не сплачує грошові кошти за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, ТОВ «Сучасний дім 1»змушений звертатись до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по оплаті послуг з утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 01 липня 2015 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 34868 гривень 77 копійок, яка складається: основна суми боргу в розмірі 28020 гривень 43 копійок, інфляційної складової боргу в розмірі 5587 гривень 78 копійок, а також 3% річних в розмірі 1260 гривень 56 копійок. Представник позивача Дзюба Ю.А. направила до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала та про причини неявки суд не повідомила. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації №644 від 30 червня 2005 року «Про затвердження акту державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта «Житловий будинок за адресою [ADDRESS] Б [ADDRESS] » житловий будинок [ADDRESS] , [ADDRESS] переданий на обслуговування та експлуатацію ТОВ «Сучасний дім 1» (а.с.28). Згідно п.3.2 та п.3.3. Статуту ТОВ «Сучасний дім 1» основним видом діяльності товариства є комплексне обслуговування об`єктів; відповідно до основного виду діяльності товариство також може здійснювати: управління будинком, спорудою, іншим нерухомим майном; утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду; ремонту приміщень будинків, споруд (а.с.72-78). Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності від 15 серпня 2006 року серії [NUMBER] (а.с.29). 15 серпня 2006 року між ТОВ «Сучасний дім 1» та [PERSON] був укладений договір про участь на утримання будинку та прибудинкової території (а.с.9-13). Згідно Розділу 1 предметом даного договору є забезпечення ТОВ «Сучасний дім 1» обслуговування та ремонту житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (секція А), а також прибудинкової території. Власник квартири [ADDRESS] [PERSON] бере участь у витратах на виконання вказаних робіт. Відповідно до п.4.1. Розділу 4 договору у випадку невиконання зобов`язань у термін, передбачений п.2.2.3 цього договору, відповідач зобов`язується сплатити на корить виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяли на цей період, за кожний день прострочення платежу несплаченої суми, якщо заборгованість не погашена через 5 днів після закінчення терміну строку сплати, тобто до 20 числа за звітним місця. Оплата неустойки не звільняє відповідача від зобов`язань за цим договором. Згідно Розділу 6 Договір діє з часу набуття прав власності і діє до тих пір, поки одна із сторін не менш, як за 30 днів не повідомить іншу сторону про розірвання договору; протягом цього строку сторони врегулюють питання фінансового характеру стосовно взаєморозрахунків. Договір може бути розірваний також достроково у разі переходу права власності на квартиру до іншої особи. В період з 01 липня 2015 року по 28 лютого 2018 pоку [PERSON] користувалася усіма послугами, які надавалися експлуатуючою організацією ТОВ «Сучасний дім 1». Про це свідчить надання теплової енергії в її квартиру, так як система опалення - це єдина централізована система будинку, в будинок підведена система водопостачання та каналізації, працює ліфт, прибирається будинок та прибудинкова територія та надаються інші послуги, передбачені типовим переліком послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (зі змінами) і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. За всі послуги експлуатуюча організація сплачує рахунки організаціям-виробникам послуг. Встановлено, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Тому за період з 01 липня 2015 року по 28 лютого 2018 року у неї виникла заборгованість у розмірі 34868 гривень 77 копійок, яка складається: з основної суми боргу у розмірі 28020 гривень 43 копійки, інфляційної складової боргу у розмірі 5587 гривень 78 копійок, а також 3% річних у розмірі 1260 гривень 56 копійок, що підтверджується розрахунком нарахувань та сплати витрат на утримання будинку та комунальних послуг квартири [ADDRESS] (а.с.30). За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. За змістом п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Положеннями ст.ст.151 та 162 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст.319, 322 ЦК України власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, тому суд вважає, що стан будинку та прибудинкової території залежить не тільки від наданих чи ненаданих позивачем послуг, а й від того, як відносяться мешканці будинку до своєї власності та утримують її. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Достовірність вказаного розміру заборгованості за послуги з утримання будинку та комунальних послуг в ході розгляду цивільної справи відповідачем не спростовано. Зважаючи на те, що [PERSON] ухиляється від добровільного погашення заборгованості, суд вважає, що з неї на користь ТОВ «Сучасний дім 1» належить стягнути наявну заборгованість. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №415 від 20 вересня 2018 року вбачається, що при пред`явленні позову до суду ТОВ «Сучасний дім 1» сплатило судовий збір у розмірі 1762 гривні (а.с.6). Позов ТОВ «Сучасний дім 1» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1762 гривні. На підставі викладеного та

Outcome: approved