Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 13.02.2017 року у справі №126/2951/16-ц, відповідач щомісячно сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей в сумі 563 грн. на кожну дитину. Відповідач працездатний та має можливість надавати дітям матеріальну допомогу, однак не бажає добровільно сплачувати аліменти на утримання їх дітей у розмірі, який відповідає змінам в чинному законодавстві. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів з відповідача на її користь та стягувати щомісяця аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Відкликати виконавчий лист з ДВС у Бершадському районі. Позивач [PERSON] в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON], до початку розгляду справи по суті, надав на адресу суду письмове заперечення проти позову, в якому просив справу розглядати без його участі та позов задовольнити частково та змінити розмір стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на суму у розмірі 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян на одну дитину відповідного віку до їх повноліття. Також він вказав, що заперечує проти визначення розміру аліментів у частці від заробітку, оскільки він не має регулярного заробітку, ніде не працює, проживає за рахунок ведення підсобного господарства. Позивачка жодного разу не зверталась до нього з приводу зміни розміру аліментів у добровільному порядку, крім того на даний час заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Враховуючи те, що учасники справи скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до копій свідоцтв про народження, які містяться в матеріалах справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Бирлівської сільської ради №106 від 11.09.2017 року, діти проживають в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області, разом із батьками. Відповідач відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 13.02.2017 року у справі №126/2951/16-ц, відповідач щомісячно сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей в сумі 563 грн. на кожну дитину. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 223 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд критично оцінює заперечення відповідача в частині того, що він просить визначити розмір аліментів виключно у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, оскільки чинним законодавством передбачається можливість визначення розміру аліментів або у твердій грошовій сумі (у чіткому грошовому виразі), або у частці від заробітку, яка згідно аналізу судової практики в основному складає 1/3 частку на двох дітей. Щодо відсутності постійного заробітку, то суд вважає, що спосіб заробітку, вказаний відповідачем у запереченні у формі ведення підсобного господарства, передбачає наявність періодичного доходу. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей з твердої грошової суми в розмірі 563 грн. на кожну дитину на 1/3 частину заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved