overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

В вересні 2014р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами 29 листопада 1997р. було зареєстровано шлюб у Відідлі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 527. В шлюбі у сторін, [INFO] народилася донька - [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів. З лютого 2006р. сторони не проживають разом, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання на адресу суду сторонами були подані заяви про розгляд справи у їх відсутність, сторона позивача просила суд позов задовольнити, і не стягувати зі сторони відповідача понесені судові витрати, які складаються з судового збору, а сторона відповідача зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 листопада 1997р. В шлюбі у сторін, [INFO] народилася донька - [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. З лютого 2006р. сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно - сімейних відносин, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні, позивача «[PERSON]»; прізвище відповідачки «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

В вересні 2014 р. позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини - дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. щомісяця, посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, однак після пояснень відповідача зменшив суму позовних вимог, та просив винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в сумі по 500 грн. щомісяця. Відповідач в суді позов в частині стягнення аліментів в розмірі по 1000 грн., а також і по 500 грн. щомісяця не визнав, пояснив, що вважає достатньою для стягнення аліментів суму по 200-250 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками їх спільної дочки [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальну допомогу не надає. Ці дані підтверджуються копією про народження дитини, довідкою про склад сім'ї, поясненнями сторін. Згідно із ч.3 ст.180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач є працездатним, документів, що заперечують вказане відповідачем до суду не надано, також враховано те, що, з його слів, з нього стягуються аліменти на дитину від першого шлюбу. Тому, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у сумі по 400 грн. щомісяця на утримання дитини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, відповідають чинному законодавству. Судові витрати відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача таким чином: судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В вересні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначено, що 24.04.2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хайбуллинського району Міністерства юстиції Республіки Башкартостан, актовий запис № 46. Від шлюбу сторони дітей не мають. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2012 року, між сторонами було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності без фіксування судового процесу технічними засобами, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позов визнала в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

В вересні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначено, що 28.04.2001 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 197. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2014 року, між сторонами було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, кожен із сторін мають іншу сім*ю, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності без фіксування судового процесу технічними засобами, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позов визнала в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

В вересні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом та вказав, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого він є спадкоємцем за законом. З поважних причин пропустив строк звернення до нотаріальної контори. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судовому засіданні визнала позовні вимоги. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, та підлягають задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Майдан-Чернелівецької ради Деражнянського району Хмельницької області від 10 січня 2006 року (а.с. 6). Позивач [PERSON] є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] за законом, що вбачається із наявних в справі документів, а саме свідоцтва про народження позивача, з якого вбачається, що його батьком був [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини у зв'язку із тим, що йому не було відомо про наявність документів на спадкування, тому він був позбавлений можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Такі причини судом визнаються поважними і для забезпечення реалізації позивачем своїх прав як спадкоємця, суд вважає за доцільне надати додатковий строк для прийняття спадщини, який буде необхідним та достатнім у межах 1 місяця. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В вересні 2014р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 05 вересня 2003р. було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 699. В шлюбі у сторін, [INFO] р. народився син - [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів, шлюбно-сімейних відносин сторони не підтримують з жовтня 2012р. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання, сторони подали на адресу суду заяви, в яких просили суд здійснювати розгляд справи у їх відсутність, сторона позивача підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2003р. В шлюбі у сторін, [INFO]. народився син - [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства з жовтня 2012р., при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

В вересні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом та вказала, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої вона є спадкоємцем за законом. З поважних причин пропустила строк звернення до нотаріальної контори. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Галузинецької сільської ради до суду не з'явилася, проте подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд рахує за можливе проводити розгляд справи у її відсутність. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, та підлягають задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Галузинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області від 8 серпня 2013 року. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за законом, що вбачається із наявних в справі документів, а саме свідоцтва про народження позивачки, з якого вбачається, що її матір»ю була [PERSON] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачкою з поважної причини у зв'язку із тим, що їй не було відомо про наявність документів на правовстановлююче майно спадкодавця, тому вона була позбавлена можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Такі причини судом визнаються поважними і для забезпечення реалізації позивачкою своїх прав як спадкоємця, суд вважає за доцільне надати додатковий строк для прийняття спадщини, який буде необхідним та достатнім у межах 2 місяців. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

В вересні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом та вказала, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого вона є спадкоємцем за законом. З поважних причин пропустила строк звернення до нотаріальної контори. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача Гатнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області до суду не з'явилася, проте подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечуючи в задоволенні позову. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, та підлягають задоволенню. Факт смерті [PERSON][INFO] року підтверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Гатнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 5 жовтня 2004 року (а.с. 7). Позивачка [PERSON] є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] за законом, що вбачається із наявних в справі документів, а саме свідоцтва про народження позивачки, з якого вбачається, що її батьком був [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачкою з поважної причини у зв'язку із тим, що їй не було відомо про наявність документів на спадкування, тому вона була позбавлена можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Такі причини судом визнаються поважними і для забезпечення реалізації позивачкою своїх прав як спадкоємця, суд вважає за доцільне надати додатковий строк для прийняття спадщини, який буде необхідним та достатнім у межах 2 місяців. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

В вересні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала на те, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2013 р., подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка, згідно заяви, позов визнала.. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2013 р. , мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Згідно домовленості сторін дитина проживає з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

В вересні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказував на те, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2008 р., має доньку [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Від неї надійшла заява до суду про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.12.2008 р., мають доньку - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Донька проживає із матірю , згідно домовленості між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214 ЦПК України,суд -

Outcome: approved