Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

В вересні 2020 року позивачка звернуласьдо Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги, позивачка зазначає, що вона є власником квартири за вищезазначеною адресою, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідачка була зареєстрована в квартирі, але виїхала і на даний час не проживає у квартирі понад рік, без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні житловим приміщенням їй ніхто не чинив. Відповідачка не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла. Реєстрація відповідачки в належній позивачу квартирі порушує її права, як власника нерухомого майна щодо права розпорядження належним майном, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом, для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді від 21.10.2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила винести заочне рішення у справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, відзиву на позов чи заяв та клопотань по суті справи суду не надавала. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.06.2019 року. Відповідачка, [PERSON] , зареєстрована у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник» № 1 від 16.01.2020 року. На підтвердження факту не проживання відповідачки [PERSON] понад рік, а саме з травня 2019 року у належній позивачу квартирі [ADDRESS] позивачка подає відповідні акти щодо її не проживання, що складені за підписом депутата Обухівської міської ради [PERSON] та в присутності і за підписом свідків. Відповідно до\~ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України\~Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтерси у спосіб , визначений законом або договором. Стаття 13 ЦПК України\~ ч. 1 передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Установивши, що позивач надав докази на підтвердження того, що [PERSON] був відсутнім у належній позивачу квартирі більше року без поважних причин, витрати\~\~по утриманню жилого приміщення не сплачує, добровільно залишила житлове приміщення, оскільки доказів примусового її виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачем щодо збереження за відповідачем права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивач довів заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню.\~ Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved