Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], який помер 13.12.2012 року. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він разом з відповідачами є спадкоємцем першої черги за законом. Проте, протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не звернувся з заявою про прийняття спадщини зв'язку з тим, що на його утриманні знаходяться неповнолітні діти, які хворіють та потребують постійного лікування та догляду. Враховуючи вказані обставини, посилаючись на ст.1272 ЦК України, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в позові. Вказуючи на поважність причин пропуску строку, встановленого законом на прийняття спадщини, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подачі відповідної заяви. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення заяви, вказуючи про наявність достатнього часу у позивача для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що 13 грудня 2012 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 105 по вул. Осадчого в м. Вознесенську Миколаївської області. Сторони є спадкоємцями за законом першої черги (діти) після смерті [PERSON] Відповідач [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі в шестимісячний строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідач [PERSON] також прийняв спадщину шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час його смерті, відповідач [PERSON] також прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються відповіддю завідувача Першої Вознесенської державної нотаріальної контори від 01.02.2016 року. У передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач, як спадкоємець першої черги за законом, не прийняв спадщину в установленому Законом порядку. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Юридичне значення для вирішення спору мають причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що мали місце в період з 13.12.2012 року по 13.06.2013 року. Положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України вказують на обовязок позивача довести належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в тому числі наявність поважної причини неприйняття спадщини. Проте [PERSON] не підтвердив належними доказами ці обставини, а саме здійснення догляду за хворими дітьми у зазначений період, що позбавляло його можливості звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, навпаки згідно виписки із амбулаторної картки догляд за хворою дитиною здійснювався матір'ю. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, а тому вони задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed