Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва до відповідача з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 21903,76 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 22.09.2015 року відповідачем [PERSON] (далі - Позичальник) була підписана заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО, Договір) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Складовою вказаної заяви про приєднання є Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), відповідно до якої відповідачу на його картковий рахунок встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. при максимальному розмірі кредиту 35000,00 грн. Через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, станом на 29.09.2020 р. утворилася заборгованість в розмірі 21903,76 грн., яка складається із: заборгованість за основним боргом - 14997,39 грн., суму заборгованості за процентами за користування кредитом-5078,09 грн., комісія (РКО) - 18,73 грн., пеня - 1029,11 грн., 3 % річних від прострочених сум заборгованості - 632,11 грн., втрати від інфляції - 148,33 грн. Так як відповідач добровільно заборгованість не погашає, позивач просив стягнути вказану заборгованість. Ухвалою від 24.11.2020 року відкрито провадження у справі та постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду, відзив проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2015 року відповідачем [PERSON] була підписана заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Складовою вказаної заяви про приєднання є Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), відповідно до якої відповідачу на його картковий рахунок встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. при максимальному розмірі кредиту 35000,00 грн. Строк кредитування встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Відповідно до п.п. 1.1.3. розділу XXII ДКБО цей Договір, в тому числі, Заява про приєднання, Заява на встановлення (збільшення) Кредиту (якщо така подається, відповідно до умов обслуговування, встановлених Банком), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця загальної вартості Кредиту та Умови користування кредитною лінією (Кредитом) є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом. Згідно п. 3.1. розділу ІІІ ДКБО Договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини Сторін при наданні Клієнту послуг Банку. Згідно з умовами цього Договору Банк, у разі приєднання Клієнта до договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором та обрані Клієнтом послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами. П. 4.1. розділу IV ДКБО передбачено, що Договір вважається укладеним (акцептованим клієнтом в частині надання обраних клієнтом послуг) з моменту оформлення заяви про приєднання до договору за встановленою банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умовами цього договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи клієнта, суті діяльності та фінансового стану. В разі ненадання фізичною особою необхідних Банку документів та відомостей або умисного надання неправдивих відомостей щодо себе. вважається що такі дії фізичної особи позбавляють Банк можливості надання цій особі банківських послуг, у зв`язку з чим Банк відмовляє такій особі в укладенні з нею Договору та її обслуговуванні. Згідно із п. 1.21. Договору, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної Позичальником за Кредитним договором. Згiдно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 29.09.2020 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 21903,76 грн., яка складається із: заборгованість за основним боргом - 14997,39 грн., суму заборгованості за процентами за користування кредитом-5078,09 грн., комісія (РКО) - 18,73 грн., пеня - 1029,11 грн., 3 % річних від прострочених сум заборгованості - 632,11 грн., втрати від інфляції - 148,33 грн. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов`язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved