Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батьківство, внесення змін до актового запису про народження дитини. Позивачка вказує на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 3 червня 2006 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO]. Подружнє життя з відповідачем [PERSON] не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові та взаєморозуміння. З середини лютого 2013 року вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо, проте шлюб між ними не розірвано. З лютого 2013 року вона почала проживати з відповідачем [PERSON] без реєстрації шлюбу та проживає з ним на теперішній час. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON]. Проте, оскільки вона перебуває у шлюбі з [PERSON], батьком дитини під час реєстрації народження зазначено саме [PERSON]. Відповідно прізвище дитини - [PERSON], по-батькові - [PERSON]. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд виключити з актового запису про народження дитини відомості про батьківство [PERSON], визнати [PERSON] батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши батьком [PERSON], та зазначивши прізвище дитини - [PERSON], по-батькові - [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила про задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] визнав себе батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] посилався на те, що він не є батьком малолітнього [PERSON], не заперечував проти виключення з актового запису відомостей про його батьківство, про що подав суду письмову заяву. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п. 8 вказаної постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3 червня 2006 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [INFO] у позивачки [PERSON] народився син [PERSON]. Батьком дитини при вчинені запису про народження зазначено [PERSON] (актовий запис № 3504 від 14 листопада 2014 року). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, з лютого 2013 року позивачка та відповідач [PERSON] проживають однією сім'єю. Спільно займаються вихованням малолітнього сина з його народження, турбуються про стан його здоров'я. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав своє батьківство відносно [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За такого, факт батьківства [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] є встановленим. Тому підстав для проведення судово-генетичної експертизи не має. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що [PERSON] є батьком [PERSON].

Outcome: approved