Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В грудні 2013р. [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/16 частини домоволодіння [ADDRESS], яка належала йому на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 11 травня 1971р. Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON], дружина померлого та його рідні діти: [PERSON] та [PERSON] Позивачка стверджувала, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька, оскільки своєчасно прийняла спадщину, шляхом звернення у встановлений законом строк до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а відповідачі в той же строк подали заяви про відмову від спадщини на її користь. Зазначала, що при зверненні до приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю витягу про реєстрацію права власності [PERSON] на 1/16 частини домоволодіння [ADDRESS]. Посилаючись на те, що вона не має можливості оформити спадщину після смерті батька, оскільки законодавством не передбачено оформлення правовстановлюючих документів на квартиру на ім'я померлої особи, позивачка просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме на 1/16 частини домоволодіння [ADDRESS]. Представник позивачки, діючий за ордером від 12.12.2013р. та угодою від 18.11.2013р. в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи в його відсутність (а.с.13,14,86). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про визнання позовних вимог та слухання справи в їх відсутність (а.с. 45,46,82,83,84,85). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що позивачка є рідною донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.12.1977 (а.с.10). Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 29.12.1984р. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 29.12.1984р. Іллічівським ЗАГС м. Одеси, актовий запис №1041 (а.с.76). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11 травня 1971р. належало 1/16 частина домоволодіння [ADDRESS], яке складається в цілому з чотирьох одноповерхових, з яких два під одним дахом, кам'яних житлових будинків, житловою площею 200,17 кв.м. з надвірними будівлями (а.с.7). Встановлено, що 17.11.2010р. [PERSON] отримав дублікат договору купівлі-продажу 1/16 частини домоволодіння [ADDRESS], посвідчений нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори 11.05.1971р. і зареєстрований у реєстрі за №2-1551, який має силу оригіналу (а.с.7-8). Згідно з п. 29 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004р. №20/5 (далі - Інструкція) у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, державним нотаріусом державного нотаріального архіву видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. [INFO] [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/16 частину домоволодіння [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат площею 9,4 кв.м., 16,1 кв.м., коридору - кухні площею 6,6 кв.м., загальною площею 32,1 кв.м., у тому числі житлова 25,5 кв.м., яка належала спадкодавцю на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 11 травня 1971р. (а.с.7-8). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: [PERSON], дружина померлого та його рідні діти: [PERSON] та [PERSON], частки яких на спадкове майно є рівними (а.с. 73,76,79). Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], шляхом звернення у передбачений законом строк до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини від 03.06.2013р. (а.с.61). З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в межах встановленого строку подали приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу нотаріально посвідчені заяви про відмову від своїх часток у спадщині за законом на користь позивачки від 03.06.2013р. (а.с.62-63). Встановлено, що 12.11.2013р. листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у неї витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та рекомендовано зареєструвати право власності на спадкове майно (а.с.80). Згідно п.63 Інструкції, яка діяла на час відкриття спадщини крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, садибу та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає державній реєстрації, нотаріус вимагає витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до п.1.7 глави 2 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру, садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відсутність витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме на 1/16 частину домоволодіння [ADDRESS], позбавляє позивачку можливості надати його нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, дублікат договору купівлі-продажу від 11 травня 1971р., згідно якого померлому належало 1/16 частин домоволодіння [ADDRESS], і який має силу оригіналу не приймається нотаріусом без витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Питання стосовно реєстрації права власності померлого на 1/16 частину домоволодіння [ADDRESS], не може бути вирішене, так як відповідно до ст. 3 ЦПК України, статті 27-31 ЦПК суд не може вирішувати питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності. Відповідно до ст. 25 ЦК України - здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання. Суд вважає, що право на отримання витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку, у тому числі і витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З цих підстав суд може встановити належність нерухомого спадкового майна спадкодавцю та визнати за спадкоємцем право власності на спадкове майно. Суд вважає доведеним факт належності [PERSON] на праві власності 1/16 частини домоволодіння [ADDRESS], яке складається в цілому з чотирьох одноповерхових, з яких два під одним дахом, кам'яних житлових будинків, житловою площею 200,17 кв.м. з надвірними будівлями. Крім того, даний факт сторонами не заперечується та не оскаржується. Таким чином, суд вважає встановленим факт володіння померлим [PERSON] на праві власності 1/16 частиною домоволодіння [ADDRESS], якій складається в цілому з чотирьох одноповерхових, з яких два під одним дахом, кам'яних житлових будинків, житловою площею 200,17 кв.м. з надвірними будівлями. Згідно технічного паспорту від 11.03.2014р. 1/16 частина домоволодіння [ADDRESS], складається у літ. «В» з двох житлових кімнат площею 9,4 кв.м., 16,1 кв.м., коридору - кухні площею 6,6 кв.м., загальною площею 32,1 кв.м., у тому числі житловою 25,5 кв.м. загальною площею 32,1 кв.м., у тому числі житловою 25,5 кв.м., загальною по домоволодінню 357,1 кв.м., у тому числі житловою 227,2 кв.м. (а.с.96-99). Судом встановлено, що відповідно до письмової інформації КП «МБТІ та РОН» на 31.12.2012р. іншим співвласникам домоволодіння [ADDRESS], належить на праві власності частки: [PERSON] - 1/8; [PERSON] -1/16; [PERSON] -1/8; [PERSON]-1/8; [PERSON]- 2/30; [PERSON]-1/16; [PERSON] - 1/12; [PERSON]-1/12; [PERSON] - 1/12; [PERSON]- 1/20; [PERSON]-1/40; [PERSON]- 1/40; [PERSON] - 1/12 (а.с.101). Відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна від 24.12.2013р. вартість 1/16 частини домоволодіння [ADDRESS], складає 124300,00 грн. (а.с.19-34). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 1243,00 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved