Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

В вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області грошові кошти, отримані без достатньої правової підстави у сумі 81149,70 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що відповідач перебувала на обліку в управлінні пенсійного фонду та отримувала пенсію за вислугу років, яка (пенсія) призначена їй як працівнику охорони здоров'я згідно із ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за наявності страхового стажу 36 років 10 місяців 13 днів, у тому числі спеціального стажу - 30 років 7 місяців 10 днів, із середньомісячного заробітку за період з 01.02.1987 року по 31.01.1992 року та з 01.07.2000 року по 31.10.2004 року. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства, якщо особі призначена пенсія за вислугу років згідно із ст.55 Закону (в редакції чинній на час призначення пенсії) і в подальшому така особа працевлаштувалась за основним місцем роботи або за сумісництвом на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років, вона не буде мати право на продовження виплати пенсії за вислугу років. Застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Саме про необхідність надання таких даних гр. [PERSON] була ознайомлена при призначенні пенсії. Крім того, у заяві про призначення пенсії вона написала про те, що попереджена про неможливість одночасно отримувати пенсію і працювати на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років. У травні 2017 року при відпрацюванні списків працюючих пенсіонерів було з'ясовано, що [PERSON] працює також за сумісництвом. Відразу ж відповідача було повідомлено в телефонному режимі (дзвінок не на стаціонарний телефон, а на мобільний) і при відвідуванні на дому про необхідність надання документів про підтвердження роботи за сумісництвом у закладі охорони здоров'я та про займану посаду у цьому закладі. При наданні довідки від 17.05.2017 року № 29, яка видана Дніпропетровською міською-лікарнею № 2, про роботу за сумісництвом з 07.09.2010 на посаді лаборанта відділення анестезіології та інтенсивної терапії [PERSON] була особисто попереджена про припинення виплати пенсії з 01.06.2017 року, адже займана посада дає право на пенсію за вислугу років. Таким чином, за період з 07.09.2010 року по 31.05.2017 року виникла переплата пенсії у розмірі 82456,23 грн. 07 липня 2017 року відповідач звернулась до управління із заявою про поновлення виплати пенсії, надавши при цьому довідку від 05.07.2017 року № 37 з Дніпропетровської міської лікарні № 2 про звільнення 04.07.2017 року з посади лаборанта клініко-діагностичної лабораторії. На підставі наданих документів виплата пенсії [PERSON] поновлена 3 05.07.2017 року. При відновленні виплати пенсії розпочато утримання переплати у розмірі 20% від основного розміру пенсії, про що повідомлено відповідача листом № 3278/03/21 від 01.08.2017 року. За період з серпня 2017 року по листопад 2017 року з пенсії відповідача утримано 1306,53 грн. Таким чином, залишок переплати пенсії [PERSON] складає 81149,70 грн. З грудня 2017 року утримання з пенсії [PERSON] припинено на підставі листа Пенсійного фонду України № 15576/0-11 від 17.11.2017 року, наданого у відповідь на її звернення щодо неправомірності утримання переплати пенсії. Враховуючи те, що переплата пенсійних виплат сталася саме через недобросовісність відповідача, то незаконно отримані грошові кошти повинні бути повернені позивачу у повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, яке на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 21 грудня 2016 року «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» було перейменовано у Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, та отримувала пенсію за вислугу років на підставі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно з положеннями ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Частиною 2 ст. 21 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях. Це дозволяє працівникам, крім основного трудового договору, укладати договір про роботу за сумісництвом. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Таким чином, якщо особі призначена пенсія за вислугу років в порядку ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на час призначення пенсії) і в подальшому така особа працевлаштувалась за основним місцем роботи або за сумісництвом на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років, вона не буде мати право на продовження виплати пенсії за вислугу років. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. № 1566/11846, у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання). Разом з тим, у травні 2017 року було з'ясовано, що з 07.09.2010 року [PERSON] працює за сумісництвом на посаді лаборанта відділення анестезіології та інтенсивної терапії Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується довідкою від 17.05.2017 року № 29, яка видана вказаною лікарнею (а.с.6). Таким чином, за період з 07.09.2010 року по 31.05.2017 року виникла переплата пенсії відповідачу у розмірі 82456,23 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.9-10). При цьому, з вказаної вище переплаченої суми пенсії було повернуто на рахунок позивача кошти в сумі - 1306,53 грн., що підтверджується довідкою від 01.08.2018 року № 717/04.6-49 (а.с.11). Тобто, розмір неповернутої переплати пенсії [PERSON] складає 81149,70 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст.1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до змісту статті 177 ЦК України гроші є об'єктами цивільних прав. Згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. В той же час, діючи недобросовісно і отримавши пенсію, відповідач набув право власності на неї безпідставно, та їй як власникові цих грошових коштів не належить правомочність щодо володіння, користування та розпорядження вказаним майном, а отже і обов'язок повернути вказані кошти, як безпідставно отримані. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, оцінюючи всі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги підтвердження факту того, що відповідачу була неправомірно виплачена пенсія за вислугу років у розмірі 81149,70 грн. внаслідок неповідомлення останньою позивача про роботу за сумісництвом на посаді, що виключає право на отримання такого виду пенсії, тобто внаслідок неповідомлення нею усіх обставин, які впливають на виплату пенсії, яку вона на даний час добровільно не повернула, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області грошові кошти, отримані без достатньої правової підстави у сумі 81149 грн. 70 коп. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved