overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В вересні 2016 року КС «Азовська кредитна компанія» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилалась на те, що 10.01.2014 року між філією №2 Кредитної спілки та [PERSON] був укладений кредитний договір № 120/14-Ф2, відповідно якого відповідачка отримала грошовий кредит у розмірі 1300,00 гривень, строком користування 12 місяців. У відповідності до п.2.1 кредитного договору за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13 % від суми залишку за кожний день користування кредитом. Відповідачкою за весь час користування кредитом були здійснені наступні платежі: 24.02.2014 року 150,00 грн., 05.04.2014 року 150,00 грн., 07.05.2014 року 300,00 грн., 25.06.2014 року 145,00 грн., 29.07.2014 року 145,00 грн.,залишок по кредиту складає 689,04 гривень. Станом на 04.08.2016 року сума заборгованості складає 1349,21 грн., з яких залишок по кредиту 689,04 грн., нараховані проценти за період з 29.07.2014р. по 04.08.2016р. 660,17 грн. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, судовий збір на загальну суму 2727,21 грн. та 420,00 грн. витрат, повязаних з публікацією оголошення про виклик відповідача до суду у пресі. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача. Відповідачка [PERSON] до відкритого судового засідання не зявилася, відомостей про причини неявки суду не надала, про дату та час судового засідання була повідомлена через оголошення у пресі (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр»), у зв?язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

В вересні 2016 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі не сплачує за вказані послуги. У судове засідання представник позивача не зявився про те, подав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи відповідно до ч.3 ст.76 ЦПК України вважаєюься повідомленими належним чином тому, відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не здійснюють оплату послуг теплопостачання за період з 01.09.2013 року по 31.07.2016 року внаслідок чого, станом на 25.08.2016 року виникла заборгованість в сумі 7053 грн. Вказана обставина підтверджується довідкою про склад сім'ї, розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. З ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, заявлену позивачем суму боргу слід стягнути з відповідачів. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України та підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В вересні 2016 року Молодіжненська с/рада Овідіопольського району Одеської області (далії по тексту сільська рада) звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій вказала, що на території сільської ради (за межами населеного пункту) знаходяться об»єкти нерухомого майна у вигляді нежитлового приміщення загальною площею 73,0 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вказані споруди не мають власника, ними користуються мешканці села Молодіжне, які мають бажання оформити на дані господарські споруди право власності, але на балансі сільської ради вони не значаться, з цих підстав заявник просив суд передати вказане вище нерухоме майно у власність Молодіжненської територіальної громади. В судовому засіданні представник сільської ради заяву підтримала. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщенні. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення в друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Судом встановлено, що 31 грудня 2008 року рішенням № 439 сільської ради було взято на облік безхазяйне нерухоме майно - господарські споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. 20 вересня 2012 року КП «Овідіопольське РБТІ» був виготовлений технічний паспорт на вказані господарські споруди. 15 жовтня 2009 р. в друкованих засобах масової інформації було зроблено оголошення про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - вказаних господарських споруд. 15 червня 2015 року рішенням № 1912-VI сільської ради за вищевказаним нерухомим майном закріплена земельна ділянка площею 0,0197 га., із земель житлової та громадської забудови. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.10.2016 року за вищевказаною адресою нерухоме майно не зареєстровано. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що сільська рада відповідно до своїх повноважень після одного року як було взято на облік як безхазяйне нерухоме майно, та у зв'язку з відсутності інших осіб, які є власником даного нерухомого майна, суд вважає можливим передати у комунальну власність нерухоме майно, а тому вважає, що заява є обґрунтованою. При подані заяви заявник сплатив судовий збір, з урахуванням предмету заяви, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

В вересні 2016 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11 326 грн. 04 коп. та судові витрати в сумі 1378 грн. Заявлені вимоги, мотивують невиконанням відповідачем взятих за кредитним договором зобовязань. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.39). Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій позов визнає повністю та просить розглянути справу у його відсутність. (а.с. 57). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.05.2012 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н , за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 11\~200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В порушення умов Договору відповідач зобовязання належним чином не виконує. Станом на 31.08.2016 року загальний розмір заборгованості позивачем визначений наступний: 11326 грн. 04 коп., що складається з: 9 925 грн. 09 коп. заборгованість за кредитом, 385 грн. 42 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 515 грн. 53 коп. штраф (процентна складова). (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Провівши аналіз наданим в цій частині вимог доказам, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятого за кредитним договором зобовязання /в формі неналежного виконання/ повернути кредит та проценти за його використання в строк, визначений кредитним договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

В вересні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», через представника Сафіра Ф.О., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 99841 грн. 27 коп. та судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 серпня 2015 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно якої було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 56308, 15 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 13 липня 2016 року має заборгованість за кредитом в розмірі 99841 грн. 27 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 56308 грн. 15 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5302 грн. 34 коп., заборгованість за комісією - 19859 грн. 27 коп., штраф(фіксована частина) - 18371 грн. 51 коп. Від представника позивача Сафіра Ф.О., який діє на підставі довіреності від 04.09.2015 року, надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, на його адресу вказану в позовній заяві та підтверджену відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Вінницькій області направлялася повістка з позовною заявою, яка повернулась на адресу суду з відміткою: «за зазначеною адресою не проживає», що відповідає ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що 10 серпня 2015 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно якої було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 56308, 15 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плату за користування кредитом [PERSON] не виконує, на час розгляду справи його борг становить 99841 грн. 27 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 56308 грн. 15 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5302 грн. 34 коп., заборгованість за комісією - 19859 грн. 27 коп., штраф(фіксована частина) - 18371 грн. 51 коп. Сторонами погоджено, що генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між відповідачем та банком кредитний договір. Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 04.09.1993 року. Від даного шлюбу у сторін дитина повнолітня.. Подружніх відносин не підтримують протягом останніх шести років, спільного господарства не ведуть, не цікавляться один одним, сторони проживають порізно тривалий час, з причини сварок та суперечок. Позивач [PERSON]подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] належно повідомлений про час і місце розгляду справи в суді на 10 год. 20.10.2016 року судовою повісткою рекомендованим поштовим повідомленням із врученням 28.09.2016 р., на розгляд не явився і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд враховуючи позов позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 вересня 1993 року у м. Чортків райвідділі ЗАГС Тернопільської області актовий запис № 194, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 14 липня 2011 року, посилаючись на те, що з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть з жовтня 2014 року. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживають спільно відповідачем. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати, дітину залишити на утриманні та вихованні у відповідачки. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, від неї не надходило заяв про можливість перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи належно повідомлена 19.09.2016 року про явку в суд на 11.10. 2016 року о 10 год. 30 хв., а тому судом при не запереченні з сторони позивача, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи позовні вимоги позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити в межах заявлених вимог згідно ст.11 ЦПК України, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 14 липня 2011 року в Заболотівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 02. Подружнє життя не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують тривалий час, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дитину сторін, враховуючи домовленість сторін та права дитини на належне утримання та виховання, суд вважає залишити після розірвання шлюбу з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

В вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 28.08.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції, актовий запис № 274. Від даного шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції, актовий запис № 274. Від даного шлюбу дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

В вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 27.02.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції , актовий запис № 30. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво- Святошинського районного управління юстиції , актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] Від спільного проживання сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] до [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

В вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 15 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 104. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 104, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 15 червня 2012 року. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved