Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в 2015 році. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 29.12.2015 Фастівським міськрайонним судом Київської області було стягнуто з позивача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 06.10.2015 і до її повноліття. Після розірвання шлюбу донька, за обопільною згодою батьків, залишилася проживати з матір`ю. Батько своєчасно сплачував аліменти на утримання дитини. Але з березня 2020 року по теперішній час, за домовленістю з відповідачкою та за бажанням самої доньки, дитина проживає разом з батьком та знаходиться на повному його утриманні. Відповідачка матеріальну допомогу з власних заощаджень дитині припинила, обмежуючись спілкуванням та пересиланням на банківську картку дитині незначних коштів, які отримує в якості аліментів що відраховуються з місця роботи позивача, а після звільнення, з виплат по безробіттю позивача. У зв`язку з чим позивач, вважає, недоцільним стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання доньки. Так як відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатною особою, отримує дохід, має постійне місце проживання, її стан здоров`я дозволяє їй працювати, тому позивач просить стягнути з неї аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2008 року народження в розмірі ј частини доходу (заробітку), починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 23.03.2021 позивачем [PERSON] подано письмову заяву про часткове залишення позовних вимог без розгляду, а саме в частині стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання доньки, у зв`язку з урегулюванням спору в цій частині в добровільному порядку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Підстав для відмови у задоволенні заяви [PERSON] про залишення частини позовних вимог без розгляду судом не встановлено. У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що заява позивача [PERSON] про залишення його позову без розгляду в частині стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь аліментів на утримання доньки [PERSON] та похідної від неї позовної вимоги підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну вимогу щодо припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання доньки з дати подачі позову до суду-28.10.2020. В судовому засіданні 19.03.2021 відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] в частині припинення стягнення з нього аліментів визнала. Пояснила, що дійсно, дитина проживає з батьком з квітня 2020 року. Вона постійно цікавиться дитиною та оплачує її навчання в школі танців. Щодо вимоги про стягнення аліментів, просила суд надати сторонам час вирішити спір в цій частині шляхом укладання договору щодо обов`язків батьків про утримання і матеріального забезпечення їх доньки. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2015 року по справі №381/4309/15 (а.с.13). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 11). Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 06.10.2015 (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради №451 від 28.10.2016 визначено участь батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] (а.с.14). З відкритих даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно щорічних декларацій [PERSON] за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки, її доходи в частині сплачених позивачем аліментів склали: за 2016 рік - 34 935 грн.; за 2017 рік - 41 898 грн.; за 2018 рік - 45 271 грн.; за 2019 рік - 51 183 грн. Також, після звільнення позивача з основного місця роботи, з 06 липня 2020 року він перебуває на обліку як безробітний в Фастівській міськрайонній філії Київського обласного центру зайнятості (а.с.29), та переказами через «Укрпошту» сплачує аліменти на користь відповідачки, зокрема: 31.07.2020 в сумі 1160 грн. та 316 грн., 06.08.2020 в сумі 146 грн., 13.08.2020 в сумі 1344 грн., 03.09.2020 в сумі 1489 грн., 23.09.2020 в сумі 1316 грн., 05.10.2020 в сумі 220 грн., 17.10.2020 в сумі 1229 грн.(а.с.35-36). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд, може, звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Довідкою голови ОСББ «Інтер-14» встановлено, що [PERSON] , 2008 року народження з березня 2020 року проживає разом з батьком [PERSON] , 1978 року народження, в квартирі [ADDRESS] (а. с. 67). З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів. Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Стягнення на даний час аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, яка з березня 2020 року проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача. Як встановлено неповнолітня [PERSON] проживає з позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Тому дана обставина є підставою для припинення стягнення з позивача аліментів, у зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Щодо іншої частини позовних вимог, то суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2021 сторонами укладено Договір про утримання та виховання дитини- [PERSON] , [INFO] , що в свою чергу, дає суду підстави, з урахуванням клопотання позивача, залишити без розгляду іншу частину позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, в дохід держави в розмірі 840 грн. 80 коп., так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.

Outcome: partial