Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що 03.08.2006 року між акціонерним комерційним банком «Меркурій», правонаступником якого є ПАТ Банк «Меркурій» та [PERSON] укладений договір № 18-06П-173 про надання споживчого кредиту. Згідно кредитного договору, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 536 000,00 грн. зі сплатою 17 % річних та з кінцевим терміном погашення 02.08.2011 року. 08.05.2007 року назва кредитного договору була змінена додатковою угодою № 2 на «Договір на кредитну лінію» та, відповідно до додаткових угод, позивач змінював відповідачу процентну ставку за кредитним договором. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав, відкрив відповідачу позичковий рахунок та надав кредит, однак відповідач не виконує свої зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 12.11.2014 року складає 3 986 384,26 грн.. Прохав стягнути вказану заборгованість по договору. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву слухати справу у його відсутність, позов підтримав, прохав задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву слухати справу у його відсутність, позов не визнав, прохав відмовити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 03.08.2006 р. між Акціонерним комерційним банком «Меркурій», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО БАНК «МЕРКУРІЙ», надалі за текстом - «Позивач», та [PERSON], надалі за текстом - «Відповідач», був укладений договір № 18-06П-173 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір). Згідно Кредитного договору Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 536 000,00 грн.,зі сплатою 17 % річних та кінцевим терміном погашення 02.08.2011 р.. Крім того, позивач протягом дії кредитного договору змінював відповідачупроцентну ставку та ліміт кредитування за додатковими угодами № 2 від 08.05.2007 року, № 5 від 28.11.2008 року, № 10 від 03.08.2011 року, № 11 від 29.09.2011 року, № 14 від 21.02.2013 року. Позовні вимоги підтверджуються наступними доказами, а саме: договором 18-06П-173 про надання споживчого кредиту від 03.08.2006 року; додатковою угодою №1 до договору на видачу кредиту №18-06П-173 від 30.01.2007 року; додатковою угодою №2 до договору про надання споживчого кредиту №18-06П-173 від 08.05.2007 року; додатковою угодою №3 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 19.10.2007 року; додатковою угодою №4 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 07.05.2008 року; додатковою угодою №4/1 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 24.11.2008 року; додатковою угодою №5 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 28.11.2008 року; додатковою угодою №5 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 10.12.2008 року; додатковою угодою №6 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 10.08.2009 року; додатковою угодою №6 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 08.01.2010 року; додатковою угодою №7 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 10.06.2010 року; додатковою угодою №8 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 10.12.2010 року; додатковою угодою №9 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 10.06.2011 року; додатковою угодою №10 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 03.08.2011 року; додатковою угодою №11 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 29.09.2011 року; додатком №1 до договору №18-06П-173 від 03.08.2006 року - орієнтовною сукупною вартістю кредиту; графіком погашення іпотечного кредиту; додатковою угодою №12 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 02.11.2011 року; додатковою угодою №13 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 20.08.2012 року; додатковою угодою №14 до договору на кредитну лінію №18-06П-173 від 21.02.2013 року; договором відступлення права вимоги по фінансовому кредиту №02/3-3-21-12 від 25.09.2012 року; договором відступлення права вимоги по фінансовому кредиту №02/3-3-21-11 від 21.02.2013 року; заявою [PERSON] на видачу готівки в сумі 84 000,00 грн. №011КР620 від 28.11.2008 року; заявою [PERSON] на видачу готівки в сумі 63 600,00 грн. №023КР594 від 29.09.2011 року; платіжним дорученням від 21.02.2013 року № 4605; актом № 15 від 30.07.2012 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду; актом № 16 від 04.07.2013 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду; розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором станом на 12.11.2014 року, яка складає 3 986 384,26 грн.. статутом ПАТ Банку «Меркурій» зареєстрованим 12.08.2013 року; рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.06.2014 року № 47 «Про початок ліквідації АТ Банк «Меркурій» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію»; постановою правління Національного банку України від 10.06.2014 року № 340 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банку «Меркурій»; реєстрами платіжних документів по рахунку з 03.08.2006 року по 31.01.2015 року; рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 року № 104. За умовами п.2.2.1., п.2.2.2., п.2.2.3. Кредитного договору Відповідач узяв на себе зобов'язання забезпечити повернення кредиту, відсотків за його використання. Відповідно до п.2.2.1. Кредитного договору Відповідач зобов'язувався повернути кредит 28 вересня 2016 р. шляхом перерахування суми в безготівковій формі або внесення суми готівкою на рахунок Позивача. Відповідно до п.2.2.3. Кредитного договору Відповідач зобов'язувався щомісячно до 30-го числа місяця, наступного після укладання Кредитного договору, спрямовувати кошти на погашення Кредиту та процентів, згідно п.2.2.1. та п.2.2.2. Кредитного договору в сумі: не менше 5 420,00 грн. до 31.03.2012 р., не менше 5 800,00 грн. до 30.09.2012 р., не менше 6 210,00 грн. до 30.09.2013 р., не менше 6 640,00 грн. до 30.09.2014 р., не менше 7 110,00 грн. до 30.08.2016 р., повне погашення кредиту здійснити не пізніше 28.09.2016 р.. Відповідно до Додаткової угоди №14 від 21.02.2013 р. до Кредитного договору позивачем ліміт кредитування відповідачу збільшений до 3 506 000,00 грн.. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що Позикодавець має право на одержання від Позичальника відсотків від суми позики. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором. В порушення вказаних норм, Відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість по кредиту перед Позивачем, яка станом на 12.11.2014 р. складає 3 986 384,26 грн. з яких: ■3 501 000,00 грн. - строкова заборгованість за кредитом; ■5 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; ■38 325,87 грн. - строкова заборгованість за процентами, ■442 058,39 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Також, відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України, у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. На підставі п.2.3.2. Кредитного договору, враховуючи, що сплата процентів та частини кредиту затримані відповідачем більше ніж на один календарний місяць, що сума заборгованості перевищує суму кредиту більш як на десять відсотків, Банк має право достроково стягнути кредит, строк виплати якого ще не настав. Право позивача на дострокову вимогу заборгованості встановлено і статтями 1050, 1054 ЦК України. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує умови кредитного договору. На цих підставах суд визнає, що вимоги ПАТ БАНК «Меркурій» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при подачі позовної заяви, позивач звільнений від сплати судового збору та на підставі ст. 88 ЦПК України, його необхідно стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved