Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проживає за вказаною адресою і має даний будинок на праві приватної власності. Перешкод у користуванні будинком він відповідачу не чинив. Оскільки більше року [PERSON] не проживає у вказаному житловому будинку, позивач вимушений звернутись до суду з заявою про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу та рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18208432 від 22.12.2014 року (а.с. 3-5). Як вбачається з домової книги в даному житловому будинку зареєстрований [PERSON], [INFO], який згідно акту обстеження місця проживання та довідки Новосанжарської селищної ради від 30.12.2014 року за даною адресою не проживає з 01.05.2014 року, тобто більше шести місяців (а.с. 6-10). За змістом ст.ст. 71, 72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved