Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 від усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач є людиною працездатного віку, має постійну роботу, однак не бере належної участі в утриманні та вихованні дитини, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є доведеним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2017 року (а.с. 9 ). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №268284, де батьком дитини записано відповідача [PERSON] (а.с. 10). Дитина [PERSON] фактично проживає разом із матірю окремо від батька з травня 2017 року, однак значиться зареєстрованим за адресою місця реєстрації відповідача [PERSON] і вказані обставини не заперечувались відповідачем у судовому засіданні. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і матері, з якою він проживає, а також те, що відповідач проживає окремо від дитини, офіційно працює, має задовільний стан здоровя, він є дієздатним, інших утриманців не має, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття, починаючи стягнення з 30.10.2017 року. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 640,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved