Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON] До її повноліття батько сплачував аліменти на утримання. 27 листопада 2018 року позивачу виповнилось 18 років і стягнення аліментів припинено, але вона продовжує навчання в вищому навчальному закладі - Харківському національному університеті радіоелектроніки, денна форма навчання, термін навчання з 07.09.2018 року до 30.06.2022 року, і не має можливості працювати і самостійно себе забезпечувати до закінчення навчання, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач має постійну роботу і отримує гідну заробітну плату і вона є його єдина дитина. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06. 2022 року. До підготовчого засідання позивач не з'явився. Відповідно поданої письмової заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у підготовче засідання також не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без його участі, позов визнав у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження I-ВЛ № 159868, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ізюма Харківської області, актовий запис № 435, батьком [PERSON] є [PERSON]. (а.с.8). [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання Харківського національного університету радіоелектроніки. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою (а.с.9) і потребує додаткових коштів. У відповідності ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 200 СК України суд визнає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку доходу платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при предявленні позову 06.12.2018 року був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved