Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

В вересні 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Брокбізнесбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БРОКБІЗНЕСБАНК» (код за ЄДРПОУ 19357489) заборгованість за Договором №20121126175942 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE від 26.02.2013 в сумі 49883,28 грн. Cтягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь держави витрати повязані із сплатою судового збору в сумі 498,83 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону уповноважена особа фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону, уповноважена особа фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Згідно ст. 48 Закону Уповноважена особа у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення заборгованості позичальників перед Банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб-у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. На виконання п. 5, п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, щодо викладу обставин, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги; необхідністю зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, Банк зазначає наступне. Відповідно до статті 526 надалі - ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, у статті 530 ЦК України чітко зазначено: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Уклавши Кредитний договір, Відповідач взяв на себе зобовязання повертати Кредит в обумовлений строк, однак свого обовязку не виконав, чим порушив умови Кредитного договору і Додаткової угоди та вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Статтею 1054 параграфу 2 глави 71 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Частиною 2 статті 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК Україну боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник не виконав умов Кредитного договору чим порушив норми вищезазначених статей, тому до нього повинні застосовуватися положення ст. 611 ЦК України, які передбачають правові наслідки за порушення зобовязання. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від, відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 509 ЦК України кредитор вправі вимагати виконання обов'язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов'язань. Банк звільнений від сплати судового збору, у звязку із зверненням до суду з цією позовною заявою, що випливає з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» відповідно до умов ст.ст. 3, 7, 15 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України звертається до Кременчуцького районного суду Полтавської області у звязку із порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів, що відбулось з боку фізичної особи громадянина України - [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER]. 10.06.2014 Правлінням Національного банку України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (постанова правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339). Відповідно до Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 45 від 11.06.2014 розпочато ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON]. Відповідно до Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 103 від 21.05.2015 процедуру ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» продовжено до 10.06.2016 включно, та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON]. 26.02.2013 року між Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК» на даний час Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК», яке відповідно до п.1.1. Статуту є правонаступником прав та обовязків Акціонерного банку «БРОКБІЗНЕСБАНК») та [PERSON] укладено Договір №20121126175942 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску. Відповідно до п. 1 Кредитного договору Банк на підставі заяви Власника рахунку на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки, видає Власнику рахунку не персоніфіковану платіжну картку із строком дії 2 роки та ПІН-код до неї, відкриває СКР №26251554100313 в гривні та здійснює його обслуговування. Умовами пункту 3.2. Кредитного договору передбачено, що використання Картки і обслуговування СКР регулюється цим Договором, Правилами користування міжнародною платіжною карткою, Тарифами на відкриття та обслуговування СКР з видачею міжнародної платіжної картки, чинним законодавством України, нормативно- правовими актами Національного банку України та правилами міжнародних платіжних систем. За умовами пункту 4.7. Кредитного договору кошти з СКР використовуються тільки для розрахунків за операціями, проведеними за допомогою Платіжної картки або додаткових Платіжних карток. Витратні операції за Платіжними картками здійснюються в межах витратного ліміту. Згідно пункту 2.8. Кредитного договору, «Овердрафт» - короткостроковий кредит, що надається Банком у разі виникнення заборгованості по СКР Власника Рахунку. Пунктом 7.1.3. Кредитного договору встановлено, що в разі виникнення заборгованості по СКР (суми овердрафту і нарахованих відсотків) та її непогашення в терміни, які визначені цим Договором, Власник Рахунку гарантує повернення сум цієї заборгованості Банку всіма коштами, майном, майновими правами, що належать йому. 26.02.2013 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткова угода №1 до Кредитного договору, якою регламентовано кредитні відносини, про наступне. Відповідно до п, 2 Додаткової угоди. Банк надає Власнику Рахунку грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 15000,00 грн. на строк з 26.02.2013 по 25.02.2015 зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 32,00 % річних на споживчі цілі. Позичальник зобовязався сплачувати суму основного боргу згідно з графіком визначеним п. 3 Додаткової угоди, а проценти за користування Кредитом не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Відповідно до п. 7 Додаткової угоди, проценти за користування кредитною лінією нараховуються Банком у валюті рахунку починаючи з дати фактично використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно в межах строку користування кредитним лімітом, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитним лімітом здійснюється за поточний календарний місяці в останній робочий день місяця. Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти в сумах та в строки, передбачені Кредитним договором та Додатковою угодою, що підтверджується доданою до матеріалів справи випискою по рахунку. Проте, в порушення умов Кредитного договору та Додаткової угоди, Боржник свої зобовязання належним чином не виконав, погашення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом не здійснив, у встановлені строки штрафних санкцій не сплатив. Відповідно до ст. 17 Додаткової угоди, у разі несплати Власником рахунку 2 (двох) платежів за цією Додатковою угодою, що Йдуть підряд, термін повернення Кредитної лінії вважається таким, що настав і, відповідно, Позичальник зобовязаний повернути Кредитну лінію, сплатити проценти за користування Кредитною лінією. Положенням пункту 15 Додаткової угоди визначено, що у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів Власник рахунку сплачує банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п. 2 цієї угоди, від суми простроченої заборгованості. Пеня нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Так як, жодних дій, направлених на задоволення вимог Банку з боку Позичальника не здійснено, а заборгованість в повному обсязі досі є не погашеною, станом на 07.05.2015 відповідно до розрахунку заборгованості який додається, загальна заборгованість Позичальника за Кредитним договором становить 49883,28 грн., (сорок девять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 28 коп..) та складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 14991,64 грн.; заборгованості за процентами в розмірі 7855,32 грн., з них строкова - 619,06 грн. та прострочена - 7236,26 грн.; пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту в розмірі 10785,94 грн.; пеня та неустойка за прострочення сплати процентів в розмірі 2641,49 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 9972,21 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 3007,27 грн.; 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення сплати основного зобовязання (кредиту) в розмірі 505,59 грн.; 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення сплати % по кредиту в розмірі 123,82 грн. Про необхідність погашення заборгованості по кредиту Відповідач повідомлялась листами-вимогами за вих. №1379/046-кв від 28.07.2014 та вих. №9750/046 від 17.09.2014, які залишені без відповіді. Тому, суд вважає до необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 49883,28 грн., та витрати зі сплати судового збору 498,83 грн.

Outcome: approved