Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

В грудні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позивачка обґрунтувала свої вимоги тим, що вона позивач [PERSON] у червні 2003 року вступила у шлюб з Відповідачем - [PERSON], про що Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції 14 червня 2003 року у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 483. Від шлюбу у подружжя 20 січня 2004 року народився син - [PERSON]. Подружнє життя у Позивача та Відповідача не склалося, рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька, від 31 жовтня 2008 року по справі № 2-7052/08, шлюб між ними було розірвано за заявою Позивачки, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області 11 листопада 2008 року вчинено актовий запис № 242 про розірвання шлюбу та видано свідоцтво серії [NUMBER]. У серпні 2014 року Позивач разом із сином [PERSON] та старшою донькою від першого шлюбу [PERSON] покинули місце свого постійного проживання у [ADDRESS] та переїхали до Києва, де 31 січня 2015 року, згідно довідки № 3010006109, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, були взяті на облік як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. На даний час сім'я проживає у Києві за адресою [ADDRESS]. Неповнолітній син Позивача та Відповідача - [PERSON] знаходиться під повною опікою матері [PERSON], батько не бере участі у його вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні. Останній раз дитина бачила батька в 2013 році. З моменту розлучення у жовтні 2008 року аліменти на дитину Відповідач не сплачував, матеріально не допомагав. За останньою інформацією, Відповідач протягом останніх 4 -х, 5-ти років не проживає в Україні, можливо, знаходиться на території Російської Федерації. На даний час Позивач вдруге вийшла заміж. Шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 14 червня 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, видане свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. Однак, пара разом з дітьми спільно проживала ще з 2010 року. В зв'язку з вищевикладеним позивачка просить суду позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з посиланням на викладені позивачкою обставини та на матеріали справи, зокрема висновок заступника голови Ю.І. Миколаенко Шевченківської РДА про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Третя особа Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в судовому засіданні підтримала висновок заступника голови Ю.І. Миколаенко служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.04.2017 року, та підтримала позовні вимоги. Ухвалою суду від 24 липня 2017 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд заслухавши осіб, які з'явились, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Досліджуючи обставини справи з врахуванням зібраних доказів, які судом оцінені у їх сукупності, суд встановив наступне [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі з червня 2003 року, про що Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції 14 червня 2003 року у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 483. У період зареєстрованого шлюбу народилися у подружжя 20 січня 2004 року народився син - [PERSON]. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Подружнє життя у Позивача та Відповідача не склалося, рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька, від 31 жовтня 2008 року по справі № 2-7052/08, шлюб між ними було розірвано за заявою Позивачки, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області 11 листопада 2008 року вчинено актовий запис № 242 про розірвання шлюбу та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення [PERSON], батьківських прав, позивач посилалась на те, що у серпні 2014 року Позивач разом із сином [PERSON] та старшою донькою від першого шлюбу [PERSON] покинули місце свого постійного проживання у [ADDRESS] та переїхали до Києва, де 31 січня 2015 року, згідно довідки № 3010006109, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, були взяті на облік як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. На даний час сім'я проживає у Києві за адресою [ADDRESS]. Неповнолітній син Позивача та Відповідача - [PERSON] знаходиться під повною опікою матері [PERSON], батько не бере участі у його вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні. Останній раз дитина бачила батька в 2013 році. З моменту розлучення у жовтні 2008 року аліменти на дитину Відповідач не сплачував, матеріально не допомагав. Як зазначено у висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] що він з сином не бачиться, не спілкується, не цікавиться його здоров'ям, не турбується про стан його розвитку, про харчування, лікування, не надає матеріальної допомоги. Комісія з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації на своєму засіданні 29.03.2017 року (протокол засідання № 9), розглянула ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва за позовною заявою [PERSON], [INFO], до [PERSON], [INFO], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, прийшла до наступних висновків: Громадяни [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя родини не склалося і з 2008 року громадян [PERSON] пішов з сім'ї та проживає окремо, дитина залишилася проживати разом з матір'ю. 31.10.2008 року рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Громадян [PERSON] не провідує дитину та не виявляє бажання до спілкування з [PERSON], не вітає його з днями народження та іншими святами, не приймає участі у вихонанні, не цікавиться його долею та успіхами, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає. Громадянка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом щодо позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], так як він ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS], в помешканні створені належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку дитини. Згідно характеристики гімназії № 153 ім. О.С. Пушкіна Шевченківського району м. Києва відомо, що за період навчання [PERSON] в гімназії, батько [PERSON] в школу жодного разу не з'являвся. Навчанням дитини не цікавився. Не спілкувався з вчителями, не забирав дитину додому, не брав участі в батьківських зборах. Громадянка [PERSON] належним чином утримує та виховує свою дитину, піклується про стан його здоров'я, навчання та дозвілля. Батько самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов'язками, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства»: не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться їх особистим життям, здоров'ям та вихованням, матеріальної допомоги не надає. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини і несе відповідальність за створення належних для цього умов. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Положеннями ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, а саме м ати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2). З огляду на викладене, на підставі статей 155,164,165, 166 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved