Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2006 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 200,00 грн, а 09.01.2016 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було збільшено розмір аліментів з 200,00 грн до 1\~200,00 грн. Однак, у зв`язку з тим, що з моменту ухвалення судового рішення збільшилися ціни на споживчі товари, ліки та комунальні послуги, аліменти у розмірі 1\~200,00 грн, не достатні для нормального розвитку дитини, яка крім усього ще потребує додаткових витрат у зв`язку із хворобою. Окрім того, на її утримані перебуває ще одна дитина, тому тривалий час вона не працює. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, а саме до 2\~500,00 грн. 29.01.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 25.10.2021 року до суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява. 03.12.2021 року до суду від представника відповідача надійшли пояснення у яких просить суд відмовити у задоволені позову [PERSON] у повному обсязі. 06.12.2021 року до суду від позивача надійшла заява у якій просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1\~600,00 грн та від представника позивача до суду надана заява про розгляд справи за відсутності. 06.12.2021 року року від представника відповідача надійшли заява про часткове задоволення позовних вимог у якій вказує про те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання свого сина у розмір 1\~600,00 грн, 06.12.2021 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву повернуто [PERSON] . В судове засідання 06 грудня 2021 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Судом встановлено, що 16.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який 23.05.2007 року було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів Першого відділу реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний запис. [INFO] від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. Як вбачається з позовної заяви, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2007 року по справі № з відповідача на користь позивачки на утримання сина було стягнуто аліменти в розмірі 200,00 грн, щомісячно з 30.08.2006 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2019 року по справі № 521/15013/18 збільшено розмір аліментів, який стягується з [PERSON] з 200,00 грн до 1\~200,00 грн та стягнуто щомісячно, починаючи з 06.08.2018 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . На підтвердження позовних вимог позивачем надано належним чином завірені копії довідки Одеської загальноосвітньої школи № 77 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 21.12.2020 № 201, якою підтверджується, що [PERSON] навчається у 8-В класі (з тяжкими порушеннями мовлення), витягу із протоколу діагностичного засідання ПМК від 29.08.2013 № 178-08, картки стану здоров`я і розвитку дитини, направлення КУ «Дитяча міська поліклініка № 5» в центр Резника від 20.09.2013 року, картки виконання процедур та рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2019 року. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про\~застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Разом з тим судом встановлено, що під час розгляду справи сторонами було досягнуто згоди, щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання [PERSON] в розмірі 1\~600,00 грн, про що надано до суду відповідні заяви. Згідно зі ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» становить 908,00 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial