Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що 10.10.2007 року між акціонерним комерційним банком «Меркурій», правонаступником якого є ПАТ Банк «Меркурій» та [PERSON] укладений договір № 18-06П-217 про надання споживчого кредиту. Згідно кредитного договору, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 2 000 000,00 грн. зі сплатою 20 % річних та з кінцевим терміном погашення 09.10.2012 року. Відповідно до додаткових угод, позивач змінював відповідачу процентну ставку за кредитним договором. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав, відкрив відповідачу позичковий рахунок та надав кредит, однак відповідач не виконує свої зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 10.11.2014 року складає 12 243 669,95 грн.. Прохав стягнути вказану заборгованість по договору. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, прохав його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, прохав відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 10.10.2007 р. між Акціонерним комерційним банком «Меркурій», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО БАНК «МЕРКУРІЙ», надалі за текстом - «Позивач», та [PERSON], надалі за текстом - «Відповідач», був укладений договір № 18-06П-217 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір). Згідно Кредитного договору Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 2 000 000,00 грн.,зі сплатою 20 % річних та кінцевим терміном погашення 09.10.2012 року. Крім того, позивач протягом дії кредитного договору змінював відповідачу процентну ставку за додатковими угодами №1 від 19.10.2007 року, №6 від 07.05.2008 року, №11 від 26.10.2010 року, та ліміт кредитування. Позовні вимоги підтверджуються наступними доказами, а саме: договором №18-06П-217 про надання споживчого кредиту від 10.10.2007 року; додатковою угодою №1 до договору №18-06П-217 про надання споживчого кредиту від 19.10.2007 року; додатковою угодою №2 до договору 18-06П-217 на кредитну лінію від 19.10.2007 року; додатковою угодою №3 до договору на видачу кредитної лінії №18-06П-217 від 05.12.2007 року; додатковою угодою №4 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 12.01.2008 року; додатковою угодою №5 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 04.03.2008 року; додатковою угодою №6 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 07.05.2008 року; додатковою угодою №7 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 07.11.2008 року; додатковою угодою №8 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 10.08.2009 року; додатковою угодою №9 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 08.01.2010 року; додатковою угодою №10 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 10.06.2010 року; додатковою угодою №11 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 26.10.2010 року; додатковою угодою №12 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 10.12.2010 року; додатковою угодою №13 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 10.06.2011 року; додатковою угодою №14 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 29.09.2011 року; додатком №1 до договору №18-06П-217 - орієнтовною сукупною вартістю кредиту; графіком погашення кредиту; додатковою угодою №15 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 02.11.2011 року; додатковою угодою №16 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 20.08.2012 року; додатковою угодою №17 до договору на кредитну лінію №18-06П-217 від 22.02.2013 року; договором відступлення права вимоги по фінансовому кредиту №02/3-3-21-16 від 25.09.2012 року; договором відступлення права вимоги по фінансовому кредиту №02/3-3-21-10 від 20.02.2013 року; платіжними дорученнями від 10.10.2007 року на суму 400 000,00 грн., від 17.10.2007 року на суму 468 800,00 грн., від 07.11.2007 року на суму 435 404,17 грн.; заявою на видачу готівки № 023КР590 від 29.09.2011 року; актом №17 від 25.06.2014 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду; актом №16 від 04.07.2013 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду; розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором станом на 10.11.2014 року, яка складає 12 243 669,95 грн.; статутом ПАТ Банку «Меркурій» зареєстрованим 12.08.2013 року; рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.06.2014 року №47 «Про початок ліквідації АТ Банк «Меркурій» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію»; постановою правління Національного банку України від 10.06.2014 року №340 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банку «Меркурій»; реєстрами платіжних документів по рахунку з 10.10.2007 року по 31.01.2015 року; рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 року № 104. За умовами п.2.2.1., п.2.2.2., п.2.2.3. Кредитного договору Відповідач узяв на себе зобов'язання забезпечити повернення кредиту, відсотків за його використання. Відповідно до п.2.2.1. Кредитного договору Відповідач зобов'язувався повернути кредит 28 вересня 2016 р. шляхом перерахування суми в безготівковій формі або внесення суми готівкою на рахунок Позивача. Відповідно до п.2.2.3. Кредитного договору Відповідач зобов'язувався щомісячно до 30-го числа місяця, наступного після укладання Кредитного договору, спрямовувати кошти на погашення Кредиту та процентів, згідно п.2.2.1. та п.2.2.2. Кредитного договору в сумі: не менше 72 250,00 грн. до 31.03.2012 р., не менше 77 300,00 грн. до 30.09.2012 р., не менше 82 720,00 грн. до 30.09.2013 р., не менше 88 510,00 грн. до 30.09.2014 р., не менше 94 800,00 грн. до 30.08.2016 р., повне погашення кредиту здійснити не пізніше 28 вересня 2016 р. Відповідно до Додаткової угоди №17 від 22.02.2013 р. до Кредитного договору викладено в новій редакції п.2.2.3., яким передбачений наступний порядок погашення кредиту Відповідачем: Відповідач зобов'язаний щомісячно до 30-го числа місяця, наступного після укладення Кредитного договору, спрямовувати кошти на погашення в першу чергу процентів по кредиту в сумі: не менше 2 300,00 грн. до 30.06.2013 р., не менше 1 800,00 грн. до 31.07.2014 р., повне погашення кредиту здійснити не пізніше 28 вересня 2016 р.; залишок несплачених процентів за період з лютого 2013 року - липень 2014 року сплатити до 31.08.2014 р. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що Позикодавець має право на одержання від Позичальника відсотків від суми позики. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором. В порушення вказаних норм, Відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість по кредиту перед Позивачем, яка станом на 10.11.2014 р. складає 12 243 669,95 грн. з яких: ■10 708 931,04 грн. - строкова заборгованість за кредитом; ■111 490,24 грн. - строкова заборгованість за процентами; ■1 423 248,67 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Також, відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України, у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. На підставі п.2.3.2. Кредитного договору, враховуючи, що сплата процентів затримана відповідачем більше ніж на один календарний місяць, що сума заборгованості перевищує суму кредиту більш як на десять відсотків, Банк має право достроково стягнути кредит, строк виплати якого ще не настав. Право позивача на дострокову вимогу заборгованості встановлено і статтями 1050, 1054 ЦК України. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує умови кредитного договору. На цих підставах суд визнає, що вимоги ПАТ БАНК «Меркурій» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при подачі позовної заяви позивач звільнений від сплати судового збору та на підставі ст. 88 ЦПК України його необхідно стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved