Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Відповідач є батьком [PERSON] , який є інвалідом з дитинства (група перша «А») та [INFO] досяг повноліття, продовжує навчання у Михайловецькому професійному аграрному ліцеї. Заявляючи, що на даний час спільний з відповідачем син [PERSON] знаходиться лише на її утриманні, а батько самоусунувся від допомоги, 04 листопада 2021 року [PERSON] подала до суду позов про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на період інвалідності сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно. Ухвалою від 16 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом, відкрито провадження у справі та призначено підготовче провадження (а.с. 35). Отримавши 18 листопада 2021 року копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками (а.с. 38), відповідач відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року (а.с. 40) підготовче провадження закрито і справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач 28 грудня 2021 року через канцелярію суду подала заяву (а.с. 47) про розгляд справи без її участі та про ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки (а.с. 46). Не подав суду відзиву на позов, не просив про відкладення розгляду справи чи про її розгляд без його участі. Судом на підставі ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України ухвалено розглядати справу за відсутності сторін. Враховуючи обставину, що в наявності є всі умови, визначені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши надані сторонами докази та проаналізувавши чинне законодавство щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Сторони є батьками уже повнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), який навчається Михайловецькому професійному аграрному ліцеї, що стверджується довідкою ліцею № 208 від 07.10.2021 (а.с. 15). Позивач стверджує, що у зв`язку із вродженою вадою важкою формою ДЦП (інвалід першої групи «А»), останній потребує батьківської участі в його утриманні, що проявляється у постійному лікуванні та догляді за дитиною, його реабілітації. Окрім того, для повноцінного розвитку сина, його влаштовано до Михайловецького професійного аграрного ліцею. Також позивач стверджує, що самостійно утримує сина, в чому також їй допомагає її родина. На такі витрати на підставі ст. 198 СК України вона просить стягнути з батька утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісячно на час інвалідності дитини. На ствердження позовних вимог позивач подала до суду довідку до акта огляду МСЕК № 248929 від 09.09.2021 (а.с. 12), виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 15263 (а.с. 16), довідки дитячої клінічної лікарні № 1 м. Києва № 3768, № 9076, № 13760, № 16685, № 7310, № 8000, № 783 (а.с. 16, 17, 18, 19), епікриз щодо діагнозу [PERSON] (а.с. 20, 21), виписку з історії хвороби № 145 від 24.07.2014 (а.с. 22), витяг із стаціонарної картки № 944 (а.с. 23), виписки з історії хвороби № 16302 (а.с. 24), без номера (а.с. 25), № 651 (а.с. 26), без номера (а.с. 30), виписки з історії протезування № 53 (а.с 27), № 218 (а.с. 28), № 147 (а.с. 29) та довідку про навчання у Михайловецькому професійному аграрному ліцеї по професії «кухар-кондитер» (не на повному державному утриманні) (а.с. 15). Довідками Мурованокуриловецької селищної ради № 369 від 07.10.2021 (а.с. 13) та УСЗН Могилів-Подільської РДА № 94 від 01.11.2021 (а.с. 14) стверджуються пояснення позивача про те, що син [PERSON] перебуває лише на її утриманні та вона отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю. Такий факт не заперечується відповідачем. У ч.\~8\~ст.\~7\~СК України\~визначено,\~що регулювання\~сімейних відносин\~має здійснюватись\~з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Повнолітній [PERSON] дитина-інвалід (група перша «А») безстроково, у якого діагноз: дитячий церебральний параліч, спастична діплегія, затримка моторного розвитку, та потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с. 21). Таким чином, у відповідача виник обов`язок утримувати свого повнолітнього непрацездатного сина, відповідач не заперечив необхідність участі в утриманні повнолітнього сина, не подавши відзиву, а тому вимога про стягнення утримання на повнолітнього сина підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, при визначені розміру аліментів суд має взяти до уваги стан здоров`я та матеріальний стан і дочки, і батька, наявність у відповідача інших утриманців та майна, інші обставини, що мають значення для справи. У цій справі є беззаперечно доведеним факт, відповідно до якого, мати постійно несе витрати на підтримання належного стану здоров`я сина, внаслідок важкого захворювання. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежить від різних обставин, які має оцінити суд. У цій справі суд вважає обґрунтованим клопотання позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій формі, оскільки відповідач не надав з цього приводу заперечень, не надав інформацію про своє працевлаштування. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18. Відповідач є особою молодого працездатного віку, не надав суду докази про неможливість заробляти кошти на утримання сина. За таких обставин, суд вважає доведеним фактом фінансову можливість відповідача надавати утримання сину [PERSON] та доведену потребу повнолітнього непрацездатного сина сторін в матеріальному утриманні зі сторони батька у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~2000\~гривень щомісячно,на час інвалідності. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася до суду з цим позовом 10 серпня 2021 року. Судові \~витрати \~складаються \~з \~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи (ч.\~1\~ст.\~133\~ЦПК України,). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що\~ якщо\~ сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою\~ позовної заяви майнового характеру встановлена\~ у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 908 гривень.

Outcome: approved