Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Свою заяву мотивувала тим, що померла її мати [PERSON], яка за життя залишила заповіт на її користь, заповівши останній будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку розташовану за тією ж адресою. Між тим, при зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримала відмову, оскільки пропустила шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини та отримала рекомендацію про звернення до Фастівського міськрайонного суду із заявою про визнання права власності в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача просила суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку загальною площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради та повністю задовольнити даний позов. Представник третьої особи Фастівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази і спадкову справу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, від 12.06.1996 року, виданого державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] належали житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. (а.с.17). Від повідно до свідоцтва про право власності від 22.06.2013 року земельна ділянка загальною площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за спадкодавицею. (а.с. 23) Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України). За умовами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За життя спадкодавець [PERSON], 28.10.2007 року склала заповіт на користь позивачки, де заповіла все своє майно, своїй дочці [PERSON]. (а.с.10). Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Між тим, при зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримала відмову, оскільки пропустила шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с.7). Як вбачається з свідоцтва про народження позивачки №137041 від 24.03.2000 року, [PERSON] народилася, [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.11). З урахуванням того, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], тому саме це майно є спадщиною, право на спадкування якої за законом має спадкоємець - позивач у цій справі [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог в частині визнання за останньою права власності на будинок та земельну ділянку. Даючи юридичну оцінку поясненням, та зібраним по справі доказам, враховуючи те, що позивач довела належними та допустимими доказами наявність свого права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], суд вважає, що вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок та земельну ділянку за позивачем, як спадкоємцем першої черги, підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині зобов'язання Фастівської державної реєстраційної служби зареєструвати за позивачкою право власності на житловий будинок та земельну ділянку задоволенню не підлягають, оскільки задоволена частина позовних вимог є підставою для реєстрації права власності на спадкове майно та є належним захистом її порушених прав. Крім того, зазначені вимоги є передчасними, оскільки права позивача в цій частині порушені не були.

Outcome: partial