Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 16.12.2014 р., 26.12.2014 р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки, суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія заяви позичальника на імя [PERSON] від 16.01.2007р.; копія кредитного договору (умови надання споживчого кредиту фізичним особам (розстрочка) (стандарт), укладеного між позичальником [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; копія розрахунку заборгованості за договором № ОDXRRХ09020010 від 16.01.2007р. станом на 02.07.2014 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 36 237 грн. 51 коп. та стягнути з нього судові витрати в сумі 362 грн. 38 коп., зазначивши, що 16.01.2007р. із відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ОDXRRХ09020010, згідно із яким позичальнику був наданий кредит в сумі 2017 грн. 40 коп. на 12 місяців, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.0 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.01.2008 р. Між сторонами кредитного договору було узгоджено графік погашення кредиту. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконав умови п.п. 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4, 3.2.7, 3.2.9, 4.1 кредитного договору, тобто своєчасно не повернув позивачеві (кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатив відсотки за користування ними, у нього склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями станом на 02.07.2014 р. в розмірі 41908 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 1522 грн. 96 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом 13856 грн. 02 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом 163 грн. 38 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 26365 грн. 64 коп.; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 7872 грн. 28 коп., яка була задоволена на підставі рішення Ренійського районного суду від 14.07.2010 р. з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 34035 грн. 72 коп.; А також штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1701 грн. 79 коп. (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 36237 грн. 51 коп. Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 16.01.2007 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п.п. 2-4 Договору), які позичальник порушив. Як передбачено п. 5.3 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості. Виходячи з цього, у звязку з порушенням відповідачем строків платежів по грошовому зобовязанню було зараховано штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1701 грн. 79 коп. (процентна складова), що складає 5% від суми заборгованості. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України), у звязку з чим відповідачу і була нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 26365 грн. 64 коп. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 36237 грн. 51 коп. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 362 грн. 38 коп.

Outcome: approved