Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

В вересні 2017 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 146 від 19.12.1997 р.,виданого ВАТ «Запорізький абразивний комбінат»,на праві власності [PERSON],її батькам [PERSON]та [PERSON],двоюрідній бабусі [PERSON]належало 53/100 частини житлового будинку літера А [ADDRESS],право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 08.01.1998 р. Частки співвласників у спільній сумісній власності не виділялись,відповідно до ст.370 ЦК України вважаються рівними,де кожному із співвласників належить 53/400 частини спірного житлового будинку. [INFO] р.померла [PERSON],після її смерті відкрилася спадщина за законом,яку фактично прийняла єдина спадкоємиця за законом [PERSON]як племінниця спадкодавця,документально спадкові права не оформила. [INFO] р.померла мати позивача [PERSON],[INFO] р.помер батько позивача [PERSON],заповітів не залишили. Спадщину після смерті [PERSON]та [PERSON] прийняла позивач як спадкоємиця за законом першої черги,яка була зареєстрована та постійно мешкала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Постановою нотаріуса 07.08.2017 р.було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]на 53/400 частини спірного будинку,які належали [PERSON],через відсутність документів,які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON]та [PERSON] Посилаючись на те,що в інший,позасудовий спосіб,захистити майнові права спадкоємця неможливо, позивач просить суд визнати,що частки співвласників в праві спільної сумісної власності на 53/100 частини спірного житлового будинку є рівними та кожному із співвласників належить по 53/400 частини вказаного нерухомого майна,встановити факт родинних відносин між [PERSON]та [PERSON],визнати за [PERSON]право власності на 53/400 спірного житлового будинку,які належали [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], визнати за [PERSON]право власності на 53/400 спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON]підтримали позов з наведених у ньому підстав та просили задовольнити у повному обсязі. Представник пояснила,що на праві спільної сумісної власності позивачці [PERSON]та,за життя,її батькам і двоюрідній бабусі належало 53/100 частини житлового будинку літера А [ADDRESS],частки співвласників не виділялися,спір про їх розмір відсутній.Після смерті [PERSON]єдина її спадкоємиця за законом [PERSON]прийняла спадщину,до складу якої входить 53/400 частини спірного будинку,документально права спадкоємця не оформила.Після смерті матері [PERSON]та батька [PERSON]позивач як спадкоємиця за законом першої черги прийняла спадщину,до складу якої входить і 53/400 частини,що належали [PERSON],проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю частину нотаріусом було відмовлено через відсутність документів про родинні відносини між [PERSON]та [PERSON],що є підставою для визнання за позивачем права власності на спадщину після смерті [PERSON]І.в судовому порядку.Просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади в особі Запорізької міської ради за довіреністю [PERSON]в судове засідання не з*явилась,надала письмову заяву про відсутність заперечень проти вимог позивача та просила слухати справу без участі представника відповідача з прийняттям рішення на розсуд суду,що відповідно до ст.223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі представника відповідача. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши представника позивача,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами,що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 146 від 19.12.1997 р.,виданого ВАТ «Запорізький абразивний комбінат»,на праві власності [PERSON],її батькам [PERSON]та [PERSON],двоюрідній бабусі [PERSON]належало 53/100 частини житлового будинку літера А [ADDRESS],право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 08.01.1998 р. Як передбачено ст.355 ЦК України,майно,що знаходиться у власності двох або більше осіб(співвласників),належить їм на праві спільної власності(спільне майно).[PERSON] може належати особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст.370,372 ЦК України,у разі виділення частки з майна,що знаходиться у спільній сумісній власності,вважається,що частки кожного із співвласників є рівними,якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналізуючи наведене суд встановив,що за відсутності спору між співвласниками спільного майна про розмір їх часток,домовленості між співвласниками щодо іншого розміру їх часток,вони вважаються рівними,тому у праві власності на 53/100 частини житлового будинку літера А [ADDRESS] кожному із співвласників [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON]належало по 53/400 частини . Як роз*яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,для оформлення права на спадщину,закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. З цих підстав нотаріусом не було відмовлено позивачці у оформленні її прав на спадкове майно,тому спір про це фактично відсутність,а вимоги позову про визначення часток співвласників у спірному майні задоволенню не підлягають. Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обов*язків є,зокрема,акти цивільного законодавства,а згідно ст.1220 ЦК України встановлено,що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Як передбачено ст.1216,1218 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обов*язків(спадщини)від померлої фізичної особи (спадкодавця)до інших осіб(спадкоємців);до складу спадщини входять всі права та обов*язки ,які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217,1223 ЦК України,спадкування здійснюється за законом або заповітом,право на спадкування мають особи,які визначені у заповіті.У разі відсутності заповіту,визнання його недійсним,неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини,право на спадкування за законом одержують особи,визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу. Як передбачено ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] р.померла [PERSON],відкрилася спадщина за законом,яку прийняла спадкоємиця за законом [PERSON],котра проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,документально спадкові права не оформила. [INFO] р.померла [PERSON],[INFO] р.помер [PERSON] Позивач [PERSON],яка постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї,прийняла спадщину після смерті матері [PERSON],яка належить їй з часу відкриття спадщини. 03.07.2017 р.[PERSON]звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON],в тому числі на частку у спірній квартирі,яка належала [PERSON] Як передбачено ч.3 ст.1266 ЦК України,племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини,яка належала б за законом їхнім матері,батькові(сестри,брати спадкодавця),якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п.4.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595,доказом родинних відносин спадкоємців із спадкодавцями є свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.від 07.08.2017 р.№ 250/02-31,було відмовлено [PERSON].у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]на частку у спірній квартирі,яка належала [PERSON],з тих підстав,що не надано свідоцтво про народження батька [PERSON]-[PERSON],тому не підтверджено факт родинних відносин між [PERSON]та [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON]показала,що вона є уродженкою [INFO],де дотепер живуть її родичі,позивач доводиться їй по ступеню спорідненості троюрідною сестрою. Дід позивачки та дід свідка [PERSON] є рідними братами [PERSON].,всі вони уродженці с.Письменер Тоншаєвського району Горьківської області.[PERSON].проживала у сім*ї племінниці [PERSON](дочки [PERSON].),власних дітей не мала,на час смерті [PERSON]найближчою родичкою для неї була [PERSON]Під час Великою Вітчизняної війни [PERSON]загинув,свідоцтво про його народження не зберіглося.Інші особи після смерті [PERSON]на спадщину не претендували. Згідно документів про ступінь спорідненості між [PERSON]та [PERSON],остання є племінницею спадкодавця як донька [PERSON],брата [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON],проте втрата свідоцтва про народження [PERSON]перешкоджає встановленню родинного зв*язку між [PERSON]та [PERSON]в позасудовоиу порядку,від встановлення цього факту залежить виникнення прав на спадкве майно у позивача. Як роз*яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За роз*ясненнями п .2 цієї ж постанови,справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або)наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Постанова нотаріуса про відмову видати позивачці свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON]на частку,що належала [PERSON],якою завершена процедура нотаріального розгляду її заяви про це,перешкоджає позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за нею права власності на успадковану частку у спадщині після смерті [PERSON],що належала [PERSON],що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно. Водночас,підстав для визнання за позивачем в судовому порядку права власності на частку,що належала безпосередньо [PERSON],не встановлено,оскільки нотаріальна процедура розгляду заяви [PERSON]про це не завершена,їй у цьому нотаріусом не відмовлено,тому права позивача на цю частину спадщини не порушені і судового захисту не потребують. На підставі ст.ст.16,328,370,1217,1223,1261,1266,1268 ЦК України,ст. 12,13,76,81,258,259,265,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: partial