Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову від неї не надійшло. Кредитна спілка спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» в особі голови правління [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по кредиту, відсотками за користування кредитом та три відсотки від простроченої суми заборгованості, всього в сумі 109088,66 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №05692-66-08, згідно якого відповідач одержала кредит в сумі 15100 гривень для ремонту квартири під 60% річних, який зобов'язалася повернути у термін до 25 листопада 2011 року шляхом щомісячного погашення заборгованості в строк до 10 числа місяця. Але відповідач не сплатила на користь позивача жодного платежу, суму кредиту не повернула, порушивши умови кредитного договору. На пропозицію добровільно погасити заборгованість, відповідач не відреагувала, протягом вставленого в попередженні строку кредит, нараховані відсотки та три відсотки річних від простроченої суми позивачу не повернула. З 26 листопада 2008 року настав період створення заборгованості відповідача перед кредитною спілкою, який поширюється до дня звернення до суду з позовом, тобто до 18 грудня 2013 року, і розмір заборгованості за цей період становить 109088,66 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 15100 грн., заборгованості за відсотками в сумі 91695,17 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 2293,49 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь кредитної спілки в повному обсязі. Представник позивача Калакуцький Геннадій Андрійович, який діє за довіреністю, в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву, у якій зазначив, що підтримує позов по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача в судове засідання, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, згідно якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином згідно вимог ст.ст.74,76 ЦПК України - рекомендованим поштовим відправленням за її зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, яка була повідомлена належним чином, і яка про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, суд відповідно до ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - кредитний договір №05692-66-08 від 25 листопада 2008 року (а. с. 5-6), яким підтверджується факт укладення кредитного договору, умови кредитного договору, порядок та строк повернення кредиту; - видатковий касовий ордер від 25 листопада 2008 року (а..с. 7), яким підтверджується факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 15100,00 грн.25 листопада 2008 року; - Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців(а.с.8), якою підтверджується факт та дата реєстрації КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; - досудова вимога (а. с. 10-11), якою підтверджується факт звернення позивача до відповідача з вимогою добровільного погашення заборгованості за кредитним договором; Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 25 листопада 2008 року між кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] був укладений кредитний договір №05692-66-08(а.с.5-6), відповідно до якого відповідач отримала кредит на суму 15100,00 грн., і зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами до 25 листопада 2011 року. Згідно п. 4.2.1 загальна сума процентів за користування кредитом складається із основної суми процентів - 60 відсотків річних на залишок суми кредиту продовж фактичного строку користування кредитом та додаткової суми процентів, які розраховуються за формулою, зазначеною в п. 4.2.1 договору (а.с. 6). Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 15100,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 25 листопада 2008 року (а.с.7). Але відповідач порушив умови Кредитного договору, не сплатив жодного платежу за кредитним договором. Відповідно до п. 4.8 кредитного договору в кожному випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань про повернення кредиту та відсотків за його користування, розмір відсоткової ставки за оплачуваний період, по якому допущене прострочення, встановлюється в подвійному розмірі від встановленої договором. Відповідно до п. 4.9 договору відповідач повинна була на письмову вимогу позивача негайно ,протягом одного робочого дня , повернути кредит та нараховані 3 відсотки річних від простроченої суми. Але відповідач проігнорувала направлене позивачем письмове попередження, і суму заборгованості не повернула. Відповідно до п.4.1 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, і відсотки за користування кредитом нараховуються від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту і до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість за кредитом розраховується з наступного для після одержання відповідачем суми кредиту, тобто з 26 листопада 2008 року і до дня звернення до суду з позовом, тобто до 18 грудня 2013 року, і становить 109088,66 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 15100 грн., заборгованості за відсотками в сумі 91695,17 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 2293,49 грн. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, фактично відмовилася від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить в повному обсязі стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 109088,66 грн. Належить стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 1090,80 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору (а.с. 2,19,20). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, ч.2 ст.1050, 1054, ЦК України,

Outcome: approved