Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

В жовтні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів період навчання, в якому зазначила, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.06.2004 року, було задоволено позов матері [PERSON] до [PERSON], [INFO], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 26.04.2004 року та до досягнення повноліття, до 15 липня 2017 року. Так, в позові позивачкою вказувалось про те, що після розлучення батьків вона залишилася проживати з матірю та на даний час вона навчається на третьому курсі Полтавського базового медичного коледжу (відділення лікувальної справи), форма навчання денна (державне замовлення), що підтверджується довідкою № 271 від 28.09.2016 року, термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30.06.2018 року. В звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги, а мати отримує невелику заробітну плату, тому позивачка була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не зявилась. Але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляду справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, про що в матеріалах справи маються підтверджуючі документи. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серія 1-КЕ № 007608, виданого 27 вересня 2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції , шлюб між [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 2005 року розірвано, про що здійснено актовий запис № 218 ( а.с.7). Від даного шлюбу с подружжя [PERSON] мають повнолітню доньку позивача по справі - [PERSON] вікторію Володимирівну, [INFO] ( а.с.4). Судом встановлено, що на даний час [PERSON] навчається на третьому курсі Полтавського базового медичного коледжу (відділення лікувальної справи), форма навчання денна (державне замовлення), що підтверджується довідкою № 271 від 28.09.2016 року, термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30.06.2018 року ( а.с.5). В позові позивачка вказувала про те, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки мати отримує невеликий заробіток, а вона навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основу відповідальності за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки, зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З огляду на фактичні обставини справи та матеріальне становище сторін по справі, суд приходить до висновку, що розмір, аліментів заявлений позивачем в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян підлягає стягненню з відповідача та є реальним та таким, що забезпечить утримання позивачки на період навчання. З огляду на вищевикладене, аліменти підлягають стягненню з [PERSON] на період навчання доньки [PERSON]. [PERSON] таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved