Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки. На момент смерті матері позивача з померлою ніхто не мешкав; у шлюбі вона не перебувала; осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині після її смерті також не має. Весь час позивач мешкала за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS]. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Заповіту за час життя померла не складала. 16.11.2018 року коли позивач звернулася, як спадкоємець першої черги після смерті матері, до Торецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона не подала цю заяву у встановлений законодавством шестимісячний строк і на момент смерті спадкодавця, разом із нею не проживала, що необхідно для вчинення нотаріальних дій. У відведений законодавством 6-ти місячний строк, передбачений для звернення до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, позивач, як спадкоємець першої черги, не звернулася, оскільки, після смерті матері вона тривалий час знаходилася в стані глибокої емоційної депресії, не могла усвідомити втрату самої близької та рідної для неї людини. Позивач вважала, що після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, тому як, весь час користувалась спадковим майном, доглядала за ним. Таким чином, єдність та сукупність вищенаведених причин (душевні страждання з приводу смерті матері, фактичне прийняття спадщини та юридична необізнаність процедури прийняття спадщини) призвели до того, що позивач не звернулася до нотаріуса в передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. За таких обставин їй було рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. На теперішній час позивач бажає оформити спадщину на спадкове майно (земельну ділянку), яке представляє для неї родинну цінність, як пам'ять про її померлих батьків. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник відповідача надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, проти позовної заяви не заперечував. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). З наданого до матеріалів справи свідоцтва про народження позивача (а.с.8) вбачається, що її матір'ю є [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки, розташовані за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, Іванопільська сільська рад, кадастрові номери яких - [NUMBER] (площею 7,83 га) та [NUMBER] (площею 0,88 га). Встановлено, що до теперішнього часу до нотаріальної контори за оформленням спадщини ніхто не звертався. Позивач є єдиним спадкоємцем своєї матері за законом, але нею пропущений передбачений цивільним законодавством строк для звернення до нотаріальної контори за оформленням спадщини і на даний момент вона вважається такою, що не прийняла спадщину після [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач зазначила, що строк для звернення до нотаріальної контори нею пропущено внаслідок юридичної необізнаності та душевних страждань після смерті матері. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги повністю доведені, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved