overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом в якому зазначає, що 30.08.2013 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було зроблено актовий запис - № 304. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя не склалося, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. 3 вересня 2015 року сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з*явився, надав заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності без фіксування судового процесу технічними засобами, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з*явилася,надала заяву про розгляд справи за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнає в повному обсязі. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 21.07.1994 року, який зареєстрований Великоострожоцькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 4. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. З червня 2015 року подружні відносини між сторонами припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем в с. Вишенька Хмільницького району Вінницької області. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам малолітніх дітей. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 862, вони мають спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. З лютого 2015 р. спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, судові витрати просить покласти на неї (а.с. 22,30). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний, на примирення не погоджується (а.с. 31). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 27 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 862, між [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 9). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження (а.с. 7,8), які проживають разом з позивачем. Позивач з відповідачем з лютого 2015 р. не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя. Неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають зараз та після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дітей, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільних дітей, що має істотне значення, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача за її власною заявою. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що на вони з відповідачем є батьками [PERSON], 1997 року народження, який досяг повноліття, проте продовжує навчання в Київському фінансово-економічному коледжі Національного університету ДПС України в Кам'янець-Подільському відділенні. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до закінчення нею навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, продовжує навчання в Кам'янець-Подільському відділенні Київського фінансово-економічного коледжу Національного університету ДПС України на денній формі навчання. Термін навчання - з 1.09.2013 року по 30.06.2017 року, форма навчання - контрактна, стипендія не нараховується. Таким чином, [PERSON] в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, відтак батьки зобов'язані утримувати його до закінчення навчання. Докази неможливості відповідача надавати таку матеріальну допомогу в матеріалах справи відсутні. Таким чином, вимога про стягнення аліментів на утримання дитини до закінчення навчання знайшла своє підтвердження і підлягає до задоволення. Разом з тим, аліменти мають бути присуджені не на користь позивача, а на користь [PERSON] безпосередньо, оскільки син сторін повнолітній і взмозі самостійно здійснювати свої права, в тому числі розпоряджатися присудженими з метою його утримання аліментами. Тому в частині присудження аліментів саме на користь позивача як законного представника [PERSON] слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Вимоги обґрунтовані посиланням на відмову відповідача надавати допомогу на утримання дітей. Відповідач позов визнав в повному обсязі. До суду сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані посиланням на відмову відповідача надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач позов визнав в повному обсязі. До суду сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

В грудні 2015 року позивач \~звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що вона знаходилася у зареєстрованому\~шлюбі із відповідачем, від якого народилася дитина - \~син [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вивичивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно\~\~\~до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде \~стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому був розірваний. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину \~ сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.7). Відповідач дитину \~не забезпечує, тому \~позивач має бажання отримувати аліменти на утримання дитини за виконавчим листом. Таким чином, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що з 2012 року разом з відповідачем проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] від цивільного шлюбу народилася дитина - донька [PERSON], батьком у свідоцтві про народження якої записаний [PERSON]. Позивачка вказує, що у липні 2015 року разом з донькою переїхала жити до батьків в сел.Щербинівка м.Дзержинська, з цього моменту дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Також вказує, що має право на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином телефонограмою від 18.01.2016 року, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Вивичивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебували у цивільному шлюбу, від якого народилася неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.8). З липня позивачка разом з дитиною мешкають окремо, донька знаходиться на її утриманні. Відповідач дитину не забезпечує, тому позивач має бажання отримувати аліменти на утримання дитини за виконавчим листом. Згідно до ст. 91ч.2 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно до ст.84ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь утримання до досягнення дитиною трьох років також підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з жовтня 2005 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. На теперішній час спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть. Неповнолітня донька залишилася разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дитини не приймає, матеріально її не забезпечує. Відповідач працює, на утриманні інших дітей не має, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 206 (а.с. 5). [INFO] року від спільного проживання у них народилася донька [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі спільно не проживають, шлюб між ними не розірвано, відповідач по справі участі в вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує (а.с. 2). Згідно довідки про склад сім'ї б/н від 04.12.2015 року (а.с. 6) неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, позивачем по справі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Судом з'ясовано, що [PERSON] якими-небудь захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, є працездатним, працює, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини, як вимагає позивач. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з червня 2012 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання у них 16 травня 2012 року народилася донька [PERSON]. На теперішній час спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть. Неповнолітня донька залишилася разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дитини не приймає, матеріально її не забезпечує. Відповідач не працює, але отримує регресні виплати, на утриманні інших дітей не має, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 99 (а.с. 7). 16 травня 2012 року від спільного проживання у них народилася донька [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі спільно не проживають, шлюб між ними не розірвано, відповідач по справі участі в вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує (а.с. 2-3). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Судом зясовано, що [PERSON] якими-небудь захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, є працездатним, отримує регресні виплати, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини, як вимагає позивач. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до її повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, являється працюючим інвалідом 3-ї групи та отримує відповідну пенсію та має можливість утримувати дитину до повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву, в якій пред'явлений до нього позов визнав повністю, розгляд справи просив здійснювати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.11.2010 р. (а.с. 3). Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2 ст. 182 СК України) Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved