Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за їх відсутності до судового розгляду справи від них не надійшло. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу по поверненню кредитних коштів , процентів за користування кредитом та пені за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11387633000 від 27 серпня 2008 року в розмірі 100310,33 грн. та сплачений судовий збір. На обґрунтування позову посилається на те, що 27 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке змінило найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір № 11387633000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 18880,00 доларів США, і зобов'язався повернути кредит не пізніше 26 серпня 2015 року згідно графіку погашення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28 серпня 2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 225577, згідно умов якого [PERSON] поручилася перед Банком відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань в тому ж обсязі, що і позичальник. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованими відсотками не здійснює. В зв'язку з чим станом на 21 січня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 12549,77 доларів США, що еквівалентно 100310,33 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 8913,37 доларів США, що еквівалентно 71244,57 грн.., заборгованості про процентам в сумі 2939,03 доларів США, що еквівалентно 23491,67 грн., пені за прострочення сплати процентів в сумі 274,10 доларів США, що еквівалентно 2190,90 грн., пені за прострочення сплати кредиту в сумі 423,27 доларів СГША, що еквівалентно 3383,19 грн., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів у справі, як з солідарних боржників, також просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Представник позивача Цебратенко К.В., який діє за довіреністю, в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позов Банку по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, і у випадку неявки відповідачів - згоден на розгляд справи за їх відсутності при заочному розгляді справи, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідачів. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] . в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України судовими повістками, які направлялися їм рекомендованими поштовими відправленнями за їх зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки відповідачі суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, повідомлених належним чином, які про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі - договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11387633000 від 27 серпня 2008 року, Додаток № 1 до договору «Графік погашення кредиту» ( а.с. 6-17), яким підтверджуються факт укладення кредитного договору між позивачем та [PERSON], його умови, забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором шляхом укладення договору поруки з [PERSON] та заставою транспортного засобу, відповідальність сторін та графік і строк повернення кредиту - до 26 серпня 2015 року; - договір поруки № 225577 від 27 серпня 2008 року ( а.с. 18-20), яким підтверджується факт укладення договору поруки між банком та відповідачем [PERSON] для забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором; - довідка - розрахунок заборгованості за кредитним договором № 11387633000 від 27 серпня 2008 року ( а.с. 21-29), якою підтверджується сума заборгованості за кредитним договором станом на 21 січня 2014 року в розмірі 12549,77 доларів США, що еквівалентно 100310,33грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 8913,37 доларів США, що еквівалентно 71244,57 грн.., заборгованості про процентам в сумі 2939,03 доларів США, що еквівалентно 23491,67 грн., пені за прострочення сплати процентів в сумі 274,10 доларів США, що еквівалентно 2190,90 грн., пені за прострочення сплати кредиту в сумі 423,27 доларів СГША, що еквівалентно 3383,19 грн.; - копія паспорту [PERSON] та копія паспорту [PERSON] (а.с. 30-35), якими підтверджуються їх особи громадян України; - Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( а.с. 39-41), яким підтверджується факт та дата реєстрації ПАТ «УкрСиббанк» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, його види діяльності; - витяг із Статуту ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.42-44), яким підтверджується порядок створення товариства, здійснення та припинення діяльності ПАТ «УкрСиббанк». Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року були рішенням загальних зборів Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» від 27.10.2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» змінив своє найменування на публічне Акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (а.с. 42-44 статут ПАТ «УкрСиббанк»). Судом встановлено, що дійсно 27 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11387633000 (а.с. 6-17), відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 18880,00 дол. США, і зобов'язалася повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але не пізніше 26 серпня 2015 року (п. 1.2.2 Договору). За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дня видачі кредиту, процентна ставка була встановлена у розмірі 13% річних. Після закінчення строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягала перегляду відповідно до умов Договору (п.1.3.1 Договору). Відповідно до п. 3.4.1 кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути суму кредиту і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунки Банку, а саме повернути суму кредиту, сплатити проценти та інші грошові платежі, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору сплатити Банку на його вимогу пеню та неустойку (п. 4.1., 4.3. Договору). Для забезпечення сплати (повернення) кредиту Банком 27 серпня 2008 року з іншим відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 225577, відповідно до якого [PERSON], яка діяла з власної волі, взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із кредитного договору (а.с. 18-20) . Банк виконав свої зобов'язання, але відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, припинивши повертати Банку грошові кошти за кредитом та відсотки у встановленому розмірі та у встановлені договором строки. Станом на 21 січня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 12549,77 доларів США, що еквівалентно 100310,33грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 8913,37 доларів США, що еквівалентно 71244,57 грн.., заборгованості про процентам в сумі 2939,03 доларів США, що еквівалентно 23491,67 грн., пені за прострочення сплати процентів в сумі 274,10 доларів США, що еквівалентно 2190,90 грн., пені за прострочення сплати кредиту в сумі 423,27 доларів СГША, що еквівалентно 3383,19 грн.( а.с. 21- 29). Згідно умов Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань, і невиконання або неналежне виконання Позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов'язань..., є умовами, при настанні яких припиняється кредитування Банком Позичальника, а Позичальник здійснює дострокове повернення отриманих коштів Банку, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, суму кредиту, відсотки та пеню Банку не сплачує, тобто фактично відмовився від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству. Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ЦК України ). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] відповідно до договору поруки взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 27 серпня 2008 року, суму заборгованості за кредитним договором, що був укладений між позивачем та [PERSON], та суму заборгованості за нарахованими відсотками і пенею належить стягнути у солідарному порядку з обох відповідачів у справі, так як відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку часткового або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача належить солідарно стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 100310,33 грн.. Належить стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1003,10 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивач надав платіжне доручення ( а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 533, 543, 554, ч.2 ст. 1050, ст. 1054, ЦК України,

Outcome: approved