Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Пархомівської сільської ради про визнання права власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в 2007 році померла його мати [PERSON] .Мати мала на праві приватної власності земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем по закону . Однак , в нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на землю. Прохав визнати право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 14.10.2007 року , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 427360 . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР №020921 виданого Краснокутською РДА від 02.02.2005 року, [PERSON], на підставі розпорядження Краснокутської РДА від 15.11.2004 року №363, передано у приватну власність земельну ділянку площею 5, 1148 га на території Пархомівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як свідчить довідка відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі від 04.12.2015 року , Державний акт на право власності на землю зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів та отриманий [PERSON] 04.02.2005 року . Позивач являється сином [PERSON] , факт родинних відносин підтверджений матеріалами справи . [PERSON] проживав та був зареєстрований з [PERSON] в одному домоволодінні в смт.Краснокутськ та є такий , що фактично спадщину прийняв . Однак , в зв»язку з тим , що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю втрачений , позивач не може оформити спадщину в нотаріальній конторі. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач являється спадкоємцем першої черги. Позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] Інших спадкоємців не має. Заповітом, посвідченим 17.04.2006 року Пархомівською сільською радою , [PERSON] заповідала будинок в с.Пархомівка [PERSON]. Відповідно до відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори від 23.11.2015 року, заяви від спадкоємців [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася , свідоцтво про право на спадщину не видавалося . Відповідно до ст. 1296 ч.3 ЦК України ,відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину . Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того , позивач пропустив строк звернення до суду , оскільки фактично вступив у спадщину так як був зареєстрований в одному помешканні з матір»ю та вважав , що може оформити спадщину в любий час , але відсутність оригіналу державного акту є перешкодою захистити своє порушене право. Суд , розглянувши дане клопотання , вважає , що строк позовної давності підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.

Outcome: approved