Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

В жовтні 2019р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 січня 1982р. між сторонами було зареєстровано шлюб Палацом одруження № 1 м. Москви, про що було зроблено актовий запис № 279. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 11 листопада 2019р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019р. надано сторонам строк для примирення до 25 березня 2020р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2020р. поновлено зупинене провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2020р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити, зазначивши, що примирення між сторонами не відбулося, сторони проживають окремо. Представник відповідача, в судовому засіданні 26 листопада 2020р. на стадії надання пояснень по суті позову не заперечував проти розірвання шлюбу, але на стадії судових дебатів зазначив, що сторона відповідача категорично заперечує проти розірвання шлюбу, не дивлячись на те, що примирення між сторонами, як подружжям не відбулося. Відповідачка про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, в судові засідання не з`являлася, поважності причин не повідомила. В судовому засіданні 26 листопада 2020р. представник відповідачки клопотав перед судом про перерву в судовому засіданні, у зв`язку з хворобою відповідачки, проте судом вказане клопотання було залишено без задоволення, у зв`язку з відсутністю належних і допустимих доказів на його обґрунтування. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідачки, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 січня 1982р. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Примирення між сторонами не відбулося. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Outcome: approved