Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

В грудні 2015 року ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ОСБ БАНК» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту у формі овердрафту № N60.00.000168 від 12 березня 2015 року у загальному розмірі 219217,29 грн., посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобовязань за цим договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором (а.с.2-4). 29 березня 2016 року позивач подав адресовану суду свою письмову заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої остаточно вимагає стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання кредиту у формі овердрафту № N60.00.000168 від 12 березня 2015 року у загальному розмірі 274013,67 грн. (з яких : прострочена заборгованість по кредиту 187087,60 грн.; прострочена заборгованість по сплати процентів за користування кредитними коштами 42254,54 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 28504,77 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами 16166,76 грн.) (а.с.52-54). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, а відповідач [PERSON] визнав позов частково, а саме визнав заборгованість за згаданим кредитним договором, яке утворилась станом на 02.10.2015 року, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобовязань перед ним за укладеним між ними договором про відповідальне зберігання цінностей у банку від 12 березня 2015 року, відповідно до умов якого він передав банку на відповідальне зберігання грошові кошти у сумі 12000,00 дол. США, які були свого роду гарантією виконання ним своїх обовязків за договором про надання кредиту у формі овердрафту № N60.00.000168 від 12 березня 2015 року, в звязку з чим грошові кошти в сумі 12000,00 грн., що утримуються банком в якості цінностей на відповідальному зберіганні на підставі договору про відповідальне зберігання цінностей у банку від 12 березня 2015 року, мали бути направлені на погашення його заборгованості за договором про надання кредиту у формі овердрафту № N60.00.000168 від 12 березня 2015 року. Крім того, відповідач [PERSON] подав адресовані суду свої письмові заперечення проти позову, які приєднані судом до матеріалів справи (ас.68-69). Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з договором про надання кредиту у формі овердрафту № N60.00.000168 від 12 березня 2015 року ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» надав [PERSON] кредит у формі овердрафту в сумі 200000,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 36,00 %, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 11 березня 2016 року. Однак [PERSON] встановлені вказаним договором терміни повернення наданого кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами не дотримує. Відповідно до п. 7.5. цього договору, у разі суттєвого порушення позичальником цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості за овердрафтом, сплати процентів за користуванням ним і виконання всіх інших зобовязань позичальника за цим договором у строк не пізніше 10-ти календарних днів з дати направлення позичальнику відповідної письмової вимоги та після їх виконання у односторонньому порядку розірвати цей договір. При цьому, пункт 7.4. цього договору передбачає, що суттєвим порушенням позичальником цього договору вважається будь-яка з наступних обставин : повне або часткове прострочення повернення заборгованості за овердрафтом; повне або часткове прострочення сплати процентів за користування овердрафтом, якщо таке прострочення складає 10-ть і більше календарних днів. Позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу про дострокове повернення заборгованості за № 586 від 19.11.2015 р., яка містить вимогу про повне дострокове повернення кредиту та сплату усіх нарахувань за ним протягом 5-и днів з моменту направлення даної вимоги (а.с.16), але відповідач залишив цю вимогу банку без задоволення. Через невиконання [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем за договором про надання кредиту у формі овердрафту № N60.00.000168 від 12 березня 2015 року, його заборгованість за цим договором станом на 21.03.2016 року склала у загальному розмірі 274013,67 грн. (з яких : прострочена заборгованість по кредиту 187087,60 грн.; прострочена заборгованість по сплати процентів за користування кредитними коштами 42254,54 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 28504,77 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами 16166,76 грн.). Не заслуговують на увагу суду доводи відповідача стосовно того, що грошові кошти в сумі 12000,00 грн., що утримуються банком в якості цінностей на відповідальному зберіганні на підставі укладеного між ним і банком договору про відповідальне зберігання цінностей у банку від 12 березня 2015 року, нібито були свого роду гарантією виконання ним своїх обовязків за договором про надання кредиту у формі овердрафту № N60.00.000168 від 12 березня 2015 року, і саме тому мали бути направлені на погашення його заборгованості за договором про надання кредиту у формі овердрафту № N60.00.000168 від 12 березня 2015 року, - оскільки ці доводи відповідача не відповідають дійсності та повністю спростовуються згаданими двома договорами. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 4636,29 грн., повязані з сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved