Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщена, не явилася, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Представник третьої особи служби у справах Ренійської районної державної адміністрації Одеської області проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу без його участі. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копії свідоцтв про народження дітей: сина [PERSON], 19.10.2011 р. н. та доньки [PERSON], 08.10.2008 р. .н.; копія паспорту гр. України на імя [PERSON] та ІПН; акт остеження житлово-побутових умов гр. [PERSON], за адресою: м. Рені, вул. 3 Гвардійського полку, 55/7; характеристика на ученицю 2-В класу Ренійського НВК «ЗОШ І ст. - гімназія»; копія висновку Ренійського ВП від 21.03.2016 р.; довідка ДНЗ ясла-садка «Чебурашка» від 14.12.2016 р.; довідка Ренійського навчально-виховного комплексу «ЗОШ І ст.-гімназія» від 14.12.2016 р.; копія акта оцінки потреб дитини та її сім ї; копія інформаційної довідки з реєстрів. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просив позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо її неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 19.10.2011 р. н. та доньки [PERSON], 08.10.2008 р. .н., зазначивши, що відповідачка є їх матірю. Сімейне життя сторін не склалося, в березні 2016 року мати дітей покинула родину та виїхала, як стала відомо пізніше, до своєї матері разом з малолітньою дитиною за адресою: Запорізька область, Акімовський р-н, с. Радіонівка, вул. Шевченко, 144, про що свідчить висновок Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області. Відповідачка життям дітей, з того часу, не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з ними та приймати участь у їх вихованні, взагалі не цікавиться здоровям дітей, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує доньку та сина, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу та не створює умов для отримання ними освіти, діти залишилися мешкати із батьком та бабусею [PERSON] та знаходяться на їх утриманні. З березня 2016 р. мати дітей, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, вихованням та станом сина та доньки не цікавиться, матеріальної допомоги їм не надає, не навідується до них, не цікавиться їх життям, не бере участі у їх вихованні будь яким чином. Син [PERSON], 19.10.2011 р. н. та донька [PERSON], 08.10.2008 р. .н. на даний час проживають разом з їх батьком [PERSON] та бабусею [PERSON], які повністю утримують дітей та виховують їх, створюють належні умови проживання, та забезпечують їм нормальну життєдіяльність, дбають про їх моральний розвиток тощо. Згідно характеристики учениці [INFO], 08.10.2008 р. н. навчається в школі з першого класу. Бабуся багато уваги приділяє вихованню [PERSON], допомагає у виконанні домашніх завдань, слідкує за зовнішнім виглядом онуки, відвідує батьківські збори. Мати до виховання доньки не виявляє ніяких зусиль, батьківські збори в класі не відвідує, з донькою не спілкується. Згідно довідки ДНЗ ясла-садка «Чебурашка» Ренійської міської ради Одеської області, [PERSON], 19.10.2011 р. н., відвідує заклад з серпня 2015 року. До дитячого садка дитину приводить тато або бабуся. Мати у часті в вихованні дитини не приймає. Згідно акта оцінки потреб дитини та її сім ї Ренійського районного центру соціальних служб для сім ї, дітей та молоді від 21.11.2016 р. встановлено, що потреби дітей задовольняються на належному рівні. Батько виконує свої батьківські обовязки на належному рівні. Мати не проживає з дітьми, не виконує батьківські обовязки. Таким чином, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківської уваги і піклування з боку відповідачки, яка не виконує своїх батьківських обов'язків. У зв'язку із вищенаведеним, позивач вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав щодо дітей, оскільки вони існують суто формально і нею не виконуються. Заслухавши пояснення органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, позивача, який наполягав на задоволення позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки щодо сина [PERSON], 19.10.2011 р. н. та доньки [PERSON], 08.10.2008 р. .н буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей та направлено на захист їх прав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідачка своєю бездіяльністю, байдужістю до рідних дітей ухиляється від виконання обовязків по їх вихованню. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої батьківської турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачкою своїх батьківських обовязків судом не вбачаються, вона не приділяє будь-яку увагу дітям, які проживають з батьком, потребують моральної та матеріальної підтримки від матері, яка жодним чином не була позбавлена інформації стосовно міста перебування дітей, з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з матірю та прийманні її участі у вихованні дітей. З березня 2016 року відповідачка жодного разу не провідала дітей, не спілкується та відносин із ними не підтримує, про що свідчать доводи позивача, та надані суду докази. Крім того, як виходить з матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що нехтування батьківськими обовязками з боку відповідачки, яка суто формально є матірю неповнолітніх дітей, але фактично залишається їм чужою людиною, тим самим негативно впливає на дітей, перешкоджає їх нормальному психічному розвитку. В даний час діти мешкають разом із батьком в м. Рені, який разом з бабусею доглядають за ними та утримують їх. Відповідачка у призначені судові засідання не зявилася, заперечень, клопотань не надала, інші обставини суду не відомі. Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, та приймає рішення щодо задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, як передбачено ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси неповнолітніх дітей та одночасно приймає рішення про стягнення з відповідачки аліменти на утримання дітей на користь позивача.

Outcome: approved