Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із зазначеною вище позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісчно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що з 25.06.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано, син залишився проживати з нею та знаходиться на повному її утриманні, відповідач не цікавиться життям дитини та не допомагає матеріально, тому з метою забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який повинен бути не менший ніж прожитковий мінімум, вимушена звернутися до суду. 15.02.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач в поданій нею заяві від 12.03.2018 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в поданій 12.03.2018 року заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 25.06.2005 року по 02.07.2014 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 5771 від 01.12.2017 року виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, [PERSON], [INFO] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач позов в частині стягнення з нього аліментів на дитину визнав, а в справі наявні докази того, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved