Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи заперечення проти позову або заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], кв. [NUMBER]. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2001 року, але спільне життя між ними не склалося, спільних дітей від шлюбу вони не мають, і в квітні 2011 року відповідач добровільно залишила квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], кв. [NUMBER], забравши при цьому свої особисті речі, спільне майно та навіть належні йому, позивачу, речі та предмети побуту, що знаходилися в квартирі. Але, залишивши квартиру, відповідач не знялася з реєстраційного обліку по квартирі. З квітня 2011 року відповідач не навідується до квартири, вона повністю втратила інтерес до спірної квартири, як до приміщення, що потрібно їй для проживання, квартирну плату та комунальні послуги не сплачує. Він не створював їй перешкоди у проживанні в квартирі. Враховуючі, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше шести місяців, вважає, що вона втратила право користування житловим приміщенням у зазначеній квартирі. Позивач [PERSON] судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити, і у випадку неявки відповідача - згодний на розгляд справи за її відсутності та ухвалення заочного рішення, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Представники третіх осіб: ТОВ «Абонент ХХІ» та Дніпровського РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно ст.ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи від третіх осіб надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та представників третіх осіб згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно вимог ст. 74, 76 ЦПК України судовими повістками, які направлялися відповідачу поштовими відправленнями з рекомендованими повідомленнями за її зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, яка була повідомлена належним чином, і яка про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - копія паспорту позивача (а.с.5-6), якою підтверджується його особа громадянина України та факт реєстрації за адресою: [ADDRESS], кв. [NUMBER]; - свідоцтво про шлюб, видане повторно Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції 24 жовтня 2013 року, актовий запис № 151 від 30 березня 2001 року ( а.с. 6), яким підтверджується факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; - копія особового рахунку на квартиру (а.с. 7), якою підтверджується факт внесення відомостей про позивача та відповідача в особовий рахунок на квартиру по [ADDRESS], кв. [NUMBER] та факт відкриття особового рахунку на ім'я позивача [PERSON]; - довідка ТОВ «Абонент ХХІ» від 13 лютого 2014 року (а.с. 8), якою підтверджується факт реєстрації позивача та відповідача в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], кв. [NUMBER]; - довідка ТОВ «Крона» (а.с. 9), якою підтверджується факт, що [PERSON] в період з квітня 2011 року до теперішній час із заявами про перешкоди в проживанні в квартирі по [ADDRESS], кв. [NUMBER] в м. Дніпродзержинську до зазначеного підприємства не зверталася; - акт про непроживання, складений ТОВ «Крона» 11 лютого 2014 року на підставі свідчень сусідів позивача (а.с. 10), яким підтверджується факт непроживання відповідача в квартирі по [ADDRESS], кв. [NUMBER] в м. Дніпродзержинську з квітня 2011 року по день складення акту. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кв. [NUMBER], зареєстровані позивач [PERSON] та його дружина - відповідач [PERSON], відповідальним наймачем квартири є позивач ( а.с. 7- копія особового рахунку на квартиру). Як встановлено судом на підставі акту про непроживання, який складений ТОВ «Крона» 11 лютого 2014 року після огляду квартири та опиту сусідів позивача - мешканців квартир [NUMBER] [PERSON] та [NUMBER] [PERSON] будинку [ADDRESS], відповідач [PERSON] не проживає в квартирі по [ADDRESS]. кв. [NUMBER] в місті Дніпродзержинську з квітня 2011 року по день складення акту (а.с. 10 - акт ТОВ «Крона»). Згідно повідомленню ТОВ «Крона» ( а.с. 9), [PERSON] в період з квітня 2011 року до теперішнього часу із заявами про перешкоди в проживанні в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], кв. [NUMBER], до ТОВ «Крона» не зверталася, що свідчить про відсутність перешкод в проживання відповідачу з боку позивача. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно відсутня в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин. Відсутність у відповідача інтересу до спірної квартири, як до приміщення, що потрібне їй для проживання, відсутність фактів створення відповідачу з боку позивача перешкод у проживанні в цій квартирі достовірно встановлені судом у судовому засіданні. Ці обставини не спростовані у судовому засіданні та підтверджені наданими суду позивачем і дослідженими судом доказами. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивачів, з таких мотивів. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи до уваги вищезазначене, та враховуючи той факт, що немає підстав не довіряти наданим доказам, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Outcome: approved