Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

В грудні 2013р. позивач ПрАТ «СК «Нова» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу майнову шкоду у розмірі 11406,34 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 жовтня 2011р. між позивачем та ТОВ «Ілта» було укладено договір у формі страхового сертифікату, добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №2590/371S, за яким було застраховано автомобіль «Peugeot» д.н. [NUMBER]. 21 серпня 2012р. по вул. Г.Дніпра в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) з участю двох автомобілів: зазначеного вище застрахованого автомобіля під керуванням відповідача та «Mersedes» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2012р. вказана ДТП мала місце з вини відповідача, внаслідок порушення п. 10.1 ПДР України. Оскільки, 21 серпня 2012р. відбувався тест-драйв застрахованого автомобіля, і відповідно до анкети, яка була підписана відповідачем, відповідальність за будь-які пошкодження демонстраційного автомобіля під час проведення тест-драйву несе особа, яка здійснює керування транспортним засобом, позивачем було здійснено сплату страхового відшкодування у розмірі 11406,34 грн. Оскільки відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати позивачу в порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 11406,34 грн., позивач вимушений був звернутися до відповідача з вказаним позовом про стягнення страхового відшкодування на підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014р. позов задоволено, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2014р. зазначене заочне рішення суду скасоване і справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Відповідач проти позову заперечував, зазначаючи, що не повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, внаслідок ДТП. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 21 серпня 2012р. по вул. Г. Дніпра в м. Києві сталася ДТП з участю двох автомобілів: застрахованого автомобіля «Peugeot» д.н. [NUMBER], відповідно до договору у формі страхового сертифікату, добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №2590/371S та «Mersedes» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Дана ДТП сталася з вини відповідача, внаслідок порушення останнім п. 10.1 ПДР України, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2012р. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Peugeot» д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Судом достовірно встановлено, що позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 11406,34 грн. Отже вищезазначена ДТП мала місце під час дії договору у формі страхового сертифікату, добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №2590/371S. У відповідності з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги (регресу), яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до анкети, яка була підписана відповідачем, відповідальність за будь-які пошкодження демонстраційного автомобіля під час проведення тест-драйву несе особа, яка здійснює керування транспортним засобом. Судом достовірно встановлено, що 21 серпня 2012р. відбувався тест - драйв застрахованого транспортного засобу, що не заперечував в судовому засіданні відповідач. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: з відповідача підлягає стягненню на користь позивача в порядку регресу сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 11406,34 грн. Доводи відповідача, що він не несе відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки між позивачем та ТОВ «Ілта» укладений договір страхування судом оцінюються критично. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, понесені останнім і документально підтверджені, які складаються з судового збору у розмірі 229,4 грн.

Outcome: approved