Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради, в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому зазначили, що малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишилися без батьківського піклування та проживають в родині рідної бабусі [PERSON], яка займається вихованням та утриманням онуків. Батьки дітей не проживають з ними та не займаються їх вихованням та утриманням. У зв'язку з цим діти перебувають на обліку Служби у справах дітей як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, через ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків. На підставах викладених, позивач звернувся до суду із даним позовом та, з урахуванням уточнень, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO],та [PERSON], [INFO], відносно малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також просили стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, на користь фізичної особи або дитячого державного закладу, де виховуватимуться діти. В ході розгляду справи судом, за відповідною заявою представника позивача позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей залишено без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Прокурор Губатюк І.П. в судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно актового запису про шлюб №4, зробленого 19.04.2002 року Наддніпрянською селищною радою Дніпровського району м.Херсона, 19 квітня 2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Валуєвич» (а.с.10). Від даного шлюбу народились: [PERSON], [INFO], згідно актового запису про народження №12, зробленого 01.08.2003 року Наддніпрянською селищною радою Дніпровського району м.Херсона, та [PERSON], [INFO], згідно актового запису про народження №26, зробленого 13.06.2005 року Антонівською селищною радою Дніпровського району м.Херсона (а.с.13,14). Згідно заяви [PERSON] начальнику служби у справах дітей, вона є бабусею онуків [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишилися без батьківського піклування. Просить влаштувати дітей до дитячого центру реабілітації (а.с.16). Згідно характеристики, наданої старшим СПП Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області 29.02.2016 року, [PERSON] прописана за адресою: [ADDRESS] з матір'ю та своїми двома дітьми, вихованням яких не займається, ніякої матеріальної допомоги не надає. [PERSON] розлучена, вживає спиртні напої, не працює, покинула дітей на похилу матір. Вона неодноразово потрапляла в поле зору поліції, як особа, яка злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, притягувалась до відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП, але на шлях виправлення не стала (а.с.11). Із характеристик відносно [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], наданих директором Молодіжної загальноосвітньої школи - саду І-ІІ ступенів №40 вбачається, що рівень моральної вихованості дітей низьких, що пояснюється абсолютною бадужістю батьків до життя дітей (а.с.17, 18). Згідно акту обстеження умов проживання дитини, складеного 29.02.2016 року Службою у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради, діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [ADDRESS] з бабусею [PERSON]. Родина мешкає в приватному будинку, в якому дитяча кімната облаштована для виховання та розвитку дітей всіма необхідними умовами (а.с.19). Згідно листа КЗ ХОР «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей» №01-18/191 від 23.05.2016 року судом встановлено, що [PERSON] відвідувала дітей лише один раз 22.05.2016 року (а.с.47). З пояснень свідка [PERSON], допитаної в судовому засіданні, яка є бабусею дітей, вбачається, що після припинення сімейних відносин між відповідачами, діти залишилися протягом року проживати з батьком, а потім стали проживати разом з нею з вересня 2012 року. Мати дітей зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей взагалі не займається, не відвідує їх, не цікавиться їх життям, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. Батько рідко відвідував дітей, матеріальної допомоги надавав у розмірі, недостатньому для їх утримання. В січні 2016 року діти були передані до соціального центру, оскільки за станом здоров'я вона не здатна забезпечити їм належний догляд та матеріальну підтримку. Відповідно висновку виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є доцільним, так як встановлено, що вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дітьми, не приймає участі у їх утриманні та вихованні (а.с.6). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися у невиконанні батьком обов'язків по вихованню, встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки встановлено, що відповідач тривалий час, систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved