Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

В Гайворонський районний суд звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення витрат на оплату електричної енергії. Позов мотивовано тим, що відповідно до Рішення Гайворонського райсуду Кіровоградської області від 22.10.2014 року право власності на ? частину будинку [NUMBER], з господарськими будівлями по [ADDRESS] визнано за позивачкою, [PERSON]. 26.12.2014 року між, Споживачем, [PERSON] та Енергопостачальником, Енергозбут Одеської залізниці укладено договір № 979/2 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.1 цього Договору Енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3,0 кВт електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим Договором. Разом зі позивачкою проживає також її син та його дружина. В той час, згідно Акту обстеження житлово-комунальних послуг від 02.04.2015 року в іншій половині будинку за адресою: [ADDRESS], з 2004 року по теперішній час проживають [PERSON] та його дружина [PERSON], які також користуються послугами електроенергії. Постачання електроенергії здійснюється в цей будинок через один прилад обліку. Таким чином, всі мешканці користуються електроенергією. Проте, оплату в повному обсязі здійснює позивачка. На неодноразові вимоги про оплату за електричною енергією Відповідачі не реагували. Оскільки Відповідачі не сплачують за послуги постачання електроенергії, позивачка була змушена звернутися до Енергопостачальника із заявою про відключення Відповідачів від мережі. Так, 09.04.2015 року представниками Енергопостачальника за її заявою було відключено від постачання електроенергії іншу частину будинку в якій проживають Відповідачі, що підтверджується Актом про опломбування засобів обліку №058754. Таким чином, Відповідачі в період з 26.12.2014 року по 09.04.2015 року користувались електричною енергією за яку вона сплачувала в повному обсязі. В період з 26.12.2014 року по 09.04.2015 року позивачка сплатила суму в розмірі 1988,23 грн. Позивачка вважаю, що оскільки загалом проживають 5 осіб у будинку, які користуються електричною енергією, то стягненню солідарно з Відповідачів підлягають 2/5 частини від цієї суми, а саме 795,29 грн. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути позовну суму, в судовому засіданні збільшив розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позову, пояснили, що дійсно проживають в одному будинку з позивачами. За період 26.12.2014 року по 09.04.2015 року користувались електричною енергією, однак не згодні з розміром використаної електричної енергії та пропонували позивачці сплачувати по 100-150 грн. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Рішення Гайворонського райсуду Кіровоградської області від 22.10.2014 року право власності на ? частину будинку [NUMBER], з господарськими будівлями по [ADDRESS] визнано за позивачкою, [PERSON]. Дане право підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 26.12.2014 року між, Споживачем, [PERSON] та Енергопостачальником, Енергозбут Одеської залізниці укладено договір № 979/2 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 1 цього Договору Енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3,0 кВт електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим Договором. Разом зі позивачкою проживає також її син та його дружина. Ззгідно Акту обстеження житлово-комунальних послуг від 02.04.2015 року в іншій половині будинку за адресою: [ADDRESS], з 2004 року по теперішній час проживають [PERSON] та його дружина [PERSON], які також користуються послугами електроенергії. Постачання електроенергії здійснюється в цей будинок через один прилад обліку. Таким чином, всі мешканці користуються електроенергією. Відповідачі в судовому засіданні не заперечували, що в період з 26.12.2014 року по 09.04.2015 року проживали в зазначеному будинку та користувались електричною енергією. Оскільки Відповідачі не сплачували за використану електричну енергію, позивачка звернулась до Енергопостачальника із заявою про відключення Відповідачів від мережі. Так, 09.04.2015 року представниками Енергопостачальника за її заявою було відключено від постачання електроенергії іншу частину будинку в якій проживають Відповідачі, що підтверджується Актом про опломбування засобів обліку № 058754. В період з 26.12.2014 року по 09.04.2015 року позивачка сплатила суму в розмірі 1988,23 грн., що підтверджується ксерокопіями квитанцій. В будинку проживають 5 дорослих осіб, які користуються електричною енергією, тому суд погоджується, що стягненню з відповідачів підлягають 2/5 частини від цієї суми, а саме 795,29 грн. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Таким чином, Відповідачі зобов'язані сплачувати комунальні послуги про користування електричною енергією разом із власником будинку. Разом з тим підлягають частковому стягненню судові витрати понесені позивачкою. Так, згідно з ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин не є процесуальною дією поза судовим засіданням, а тому відшкодуванню не підлягає. Тому стягненню підлягають судові витрати: на правову допомогу 974,40 грн. (1218 грн. х 40% х 2 год.) та 243,60 грн. судового збору, що дорівнює 1218 грн. Решта судових витрат не доведена в судовому засіданні. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Згідно положень статті 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а позов доказаний. На підставі викладеного,

Outcome: approved