Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на грошові кошти у розмірі 137000 грн., які було покладено [PERSON] у банківський сейф, який було орендовано за договором оренди індивідуального сейфа №0104/4 від 10.06.2010 року; зобовязати Дніпропетровську регіональну дирекцію Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» передати йому, [PERSON] грошові кошти у розмірі 137000 грн., які було покладено [PERSON] у банківський сейф, який було орендовано за договором оренди індивідуального сейфа №0104/4 від 10.06.2010 року; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позову вказав, що 10 червня 2010 року між ПАТ «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 0104/4 оренди індивідуального сейфа, за яким банк надавав [PERSON] та [PERSON] індивідуальний сейф для зберігання цінностей на строк з 10.06.2010 р по 09.09.2010 р. 10.06.2010 року [PERSON] до орендованого сейфу було покладено суму грошових коштів у розмірі 137000 грн. Даний договір було укладено з ініціативи [PERSON], оскільки 29.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] мав намір до 29.08.2010 року укласти із [PERSON] договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості, який визначено попереднім договором. [PERSON], яка фактично займалась процедурою відчуження вищевказаної нерухомості для гарантування повного розрахунку за нерухомість запропонувала відкрити договір оренди банківського сейфу, в який би він, [PERSON] поклав 137000 грн. Однак у зв'язку із поганим станом свого здоров'я, договір оренди банківського сейфу фактично укладався його дружиною [PERSON], яка особисто поклала у банківську ячейку 137000 грн. Однак з вини [PERSON] договір купівлі-продажу так укладено і не було, у зв'язку із чим він звернувся до останньої із проханням з'явитись до банківської установи для вилучення грошових коштів із сейфу. Відповідачка прохання проігнорувала, на теперішній час відповідачка не визнає його право на вищевказані грошові кошти, з'являтись до банківської установи для вилучення їх із сейфу відмовляється. На теперішній час грошові кошти із сейфу вилучені для подальшого зберігання в сховищах банку. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом в якому просила визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів загальна сума яких складає 137000,00 грн., та які за [PERSON] оренди індивідуального сейфа №0104/4 від 10.06.2010 року було покладено на зберігання до Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції. Зобовязати Дніпропетровську регіональну дирекцію Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» передати їй, [PERSON] грошові кошти у розмірі 68500 грн., які було вилучено із сейфу № 50 та передано до подальшого зберігання у сховищах Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції. В обґрунтування зустрічного позову вказала, що 10.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції та нею, [PERSON] і [PERSON], було укладено Договір №0104/4 оренди індивідуального сейфа (для Співвласників) № 50 від якого кожен з них отримав по ключу № 50. За даним [PERSON] надавав сторонам індивідуальний сейф для зберігання цінностей на строк з 10.06.2010 року по 09.09.2010 року. Основною умовою, про яку вона домовилася з [PERSON] це право доступу до орендованого ними банківського сейфу тільки за умови їх одночасної присутності, оскільки сейф є «гарантом» виконання їх домовленостей щодо укладання в майбутньому договору купівлі-продажу належного їй домоволодіння № 36 по вул. Польовій в с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Загальна сума, яку вони поклали на зберігання до сейфу склала 137000 грн. [PERSON] безпідставно відмовився купувати домоволодіння. Його дружина навмисно принципово не з'являється до банківської установи для вилучення ними їх грошей, щоб вона не мала можливості повернути, внесені нею 96000 грн. подвійного авансу та 500 грн. застави за ключ від сейфу, адже [PERSON] бажає забрати і свій аванс, і її подвійний аванс. Па теперішній час грошові кошти із сейфу вилучені для подальшого зберігання в сховищах Банку. Тому вона звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача за основним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги за основним позовом підтримав, зустрічні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в повному обсязі. В останнє судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи (а.с.112). Адвокат відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] за договором про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимоги за основним позовом визнав частково, зустрічні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача за основним та зустрічним позовами Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції у судове засідання не зявився. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги не визнала. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не зявилася. Вислухавши пояснення сторін в судових засіданнях, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Встановлено, що 10 червня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції та [PERSON] і [PERSON], було укладено Договір № 0104/4 оренди індивідуального сейфа (для співвласників) № 50, відповідно до якого ВАТ «ВТБ [PERSON]» надав [PERSON] та [PERSON] в оренду індивідуальний сейф для зберігання цінностей на строк з 10 червня 2010 року по 09 вересня 2010 року. Згідно правил користування індивідуальними сейфами та спільної заяви [PERSON] і [PERSON] право доступу до сейфу у сторін виникає тільки за умови присутності обох сторін одночасно. В даному індивідуальному сейфі знаходяться грошові кошти в сумі 137000 грн., які є предметом укладення попереднього договору купівлі-продажу будинку № 36 по вул. Польова в с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На теперішній час грошові кошти із сейфу вилучені для подальшого зберігання їх в сховищах Банку, що підтверджується листом Дніпропетровської регіональної дирекції ПАТ «ВТБ [PERSON]» №865/500-2 від 04.04.2013 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Крім того, згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки право власності позивача на споруди є невизнаним правом, а тому позивач має право на звернення до суду з даними вимогами. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема - визнання права. В [PERSON] № 0104/4 оренди індивідуального сейфа (для співвласників) частки грошових внесків не зазначені. Тому враховуючи, що жодна зі сторін не може довести належними та допустимими доказами розмір внесених ними грошових коштів, що були внесені на зберігання в сейф Банку, та враховуючи презумпцію рівності часток в спільній (як сумісній так і частковій) власності, а також враховуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом повному задоволенню і вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним по 1/2 частині грошових коштів у розмірі 137000 грн., які було покладено [PERSON] та [PERSON] на зберігання у банківський сейф до Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції, який було орендовано за договором оренди індивідуального сейфа № 0104/4 від 10 червня 2010 року, зобовязавши Дніпропетровську регіональну дирекцію Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» передати [PERSON] та [PERSON] грошові кошти кожному у розмірі по 68500 грн., які було вилучено із сейфу № 50 та передано до подальшого зберігання у сховищах Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON] та з Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції необхідно стягнути на користь [PERSON] по 228 грн. 33 коп. сплаченого судового збору, а також з [PERSON] та з Публічного акціонерного товариства «ВТБ [PERSON]» в особі Дніпропетровської регіональної дирекції необхідно стягнути по 342 грн. 50 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial