Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6). На підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області виданого 31.08.2012 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувались аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Станом на 12.12.2018 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 81112,14 грн. (а.с.11). Постановою державного виконавця Тернівського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровуській області від 22.04.2019 виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] закінчено у зв`язку із сплатою аліментів у повному обсязі (а.с.58). Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до п.п.2-4 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Як видно з матеріалів справи, відповідач [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку та строки, але в судові засідання не з`являвся без зазначення на це причин, як до ухвалення заочного рішення так і після його скасування (а.с.23-24, 41-42, 76,78-79), а наявність в матеріалах справи його заяви про перегляд заочного рішення беззаперечно свідчить про його обізнаність щодо наявності даної справи на розгляді суду. Крім того, представником відповідача адвокатом Сергієнком Д.М. 03.06.2020 подавалось клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою(а.с.82-83), але в наступне судове засідання представник відповідача також не з`явився, без повідомлення причини неявки та не надав докази на підтвердження його хвороби. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що під час розгляду справи, суд має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Враховуючи, що справа знаходиться в провадженні суду з січня 2019 року, що значно порушує права позивача на розгляд її позовної заяви в розумні строки, а реалізація процесуальних прав відповідача зводиться лише до написання клопотань про відкладення розгляду справи без вчинення будь-яких інших процесуальних дій, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку за відсутності відповідача та його представника за наявними в матеріалах справи доказами. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Даний правовий висновок стосовно порядку обчислення пені за прострочення сплати аліментів викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Таким чином, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 247988,28 грн., але з урахуванням положення ст.196 СК України, яка передбачає, що розмір пені, що підлягає стягненню за аліменти не може бути більше 100 відсотків заборгованості, суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 81112,14 грн. Водночас, суд не бере до уваги доводи відповідача [PERSON] про відсутність заборгованості по аліментах та як наслідок і неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, оскільки згідно наданих відповідачем документів, заборгованість по аліментах була сплачена відповідачем в 16.04.2019 під час розгляду справи в суді, що не спростовується самим відповідачем (а.с.49, 54-57), в той час, як неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів була нарахована за період з 05.04.2013 по 31.12.2018, тобто на момент коли заборгованість по аліментах ще існувала. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача а також звільнення її від сплати судового збору, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: partial