Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Управління міського господарства» (далі - КП «УМГ») про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 4 квітня 2018 року о 9 годині 50 хвилин в м. Покровську Донецької області на перехресті вулиць Володимирська та Залізнична водій транспортного засобу д.№ т [NUMBER] , що належить КП «УМГ», [PERSON] під час виконання трудових обов`язків не витримав безпечну дистанцію та не вибрав безпечну швидкість руху і скоїв зіткнення з попутному напрямку з автомобілем «ВАЗ-211010» р. № [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001р. № 1306, та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вказані обставини встановлені постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2018р. по справі № 235/1747/18, що набрала законної сили 04.05.2018р., а тому згідно с.4 ст.82 ЦПК України такими, що не підлягають доказуванню. Згідно звіту експертного автотоварознавчого дослідження № 18 від 25.06.2018р. вартість матеріальних збитків, заподіяних йому як власнику автомобіля «ВАЗ 211010» р. № [NUMBER] становить 17 064,40 грн., вартість проведення цього дослідження оцінювачем становить 1 000 грн., які позивач просив стягнути з відповідача, з яким [PERSON] перебуває у трудових відносинах. Для забезпечення можливості бути присутніми під час проведення огляду оцінювачем транспортного засобу відповідачу та тертій особі було надіслано повідомлення, однак останні з невідомих причин не з`явились на місце проведення огляду його пошкодженого транспортного засобу. Цивільна відповідальність винуватця ДТП на дату події не застрахована, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ. З цього приводу він звернувся з письмовою заявою від 17.04.2018р. до МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди, але отримав відмову від 14.05.2018р. № 3.1-05/15116 у зв`язку з тим, що не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені в п.1.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. Ані винна особа [PERSON] , ані КП «УМГ» не відшкодували йому заподіяну матеріальну шкоду. На підставі наведеного [PERSON] просив стягнути з КП «УМГ» на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 18 064,40 грн., на відшкодування судового збору 704,80 грн., на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 4 000 грн. (а.с.3-7). У встановлений судом строк відповідачем поданий відзив, в якому КП «УМГ» послалось на необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Повідомлення про ДТП на адресу МТСБУ [PERSON] надіслав 17.04.2018р., що суперечить вимогам п.33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої постраждала особа внаслідок ДТП повинна невідкладно, не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності або у випадках, передбаченого ст.41 Закону про автоцивільну відповідальність до МТСБУ, повідомлення про ДТП, встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон на свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Документально підтвердити обставини порушення вимог зазначеної норми закону [PERSON] не зміг. Звернення за фіксуванням шкоди внаслідок ДТП ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] та його розмір відбулися з порушенням строків, що унеможливлює, з точки зору відповідача, стверджувати, що саме в такому розмірі йому спричинена шкода 4 квітня 2018 року. Крім того, відповідно до ст.59 Конституції України, ст.13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» позивач має право на безоплатну вторинну правову допомогу, і витрачання коштів підприємства в його інтересах недоцільно. На підставі наведеного відповідач просив відмовити в позові (а.с.54, 55). У встановлений судом строк позивач подав відповідь на відзив, в якому послався не некоректність заяви представника відповідача Касьяна М.М. про зловживання правами позивача з метою безпідставного збагачення за рахунок підприємства, відсутність реагування на його заяву про досудове врегулювання спору. Посилання відповідача на порушення ним строків звернення до МТСБУ із заявою про ДТП позивач вважав незаконними, так як ці положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власників наземних транспортних засобів» стосуються безпосередньо водія, що скоїв ДТП, до страхової компанія, в якій застрахована його цивільно-правова відповідальність. Навпаки, ані КП «УМГ», ані [PERSON] не звернулись у триденний строк із заявою до МТСБУ із заявою про ДТП. Це свідчить про правомірність його дій. Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на правову допомогу, вільно обирати собі захисника своїх прав, тому посилання відповідача на можливість скористатись правовою допомогою є некоректною. Посилання у відзиві на постанову Верховного суду України від 31.05.2017р. не стосується предмета справи, що розглядається і не повинна братися до уваги судом (а.с.65, 67). В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Відповідач надав клопотання, в якому просив справу розглянути за відсутності його представника, врахувати доводи у відзиві (а.с.70). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, неявка якого не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] є власником транспортного засобу ВАЗ 211010, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Центром 1444 (а.с.8). 4 квітня 2018 року о 9 годині 50 хвилин на перехресті вулиць Володимирській та Залізничній в м. Покровську Донецької області Суржанський В.І., керуючи трактором «Беларус», реєстраційний номер [NUMBER], не витримав безпечну дистанцію та не вибрав безпечну швидкість, здійснив зіткнення з автомобілем «ВСЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду у покутньому напрямку, внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження заднього бамперу та номерного знаку. Постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2018 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу (а.с.9). Цивільно-правові відповідальність КП «УМГ» (ТЗ № [NUMBER]) не застрахована відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власників наземних транспортних засобів» (34). 17 квітня 2018 року [PERSON] повідомив МТСБ про ДТП, що сталася за його участю 4 квітня 2018 року, учасником якого також є КП «УМГ» (а.с.35). Згідно повідомлення Департаменту внутрішнього страхування Моторного (транспортного) страхового бюро України від 14.05.2018р. № 3.1-05/15116 відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Виходячи з положень п.1.5 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у п.1.5, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. На підставі наведеного МТСБУ позивачу відмовлено у виплаті відшкодування з фонду захисту потерпілих (а.с.36). Згідно звіту № 18 про визначення вартості матеріальної шкоди автомобіля ВАЗ-211010, держ. номер [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] 25 червня 2018 року, вартість матеріально шкоди (з технічної точки зору), заподіяної власнику автомобіля ВАЗ-211010, держ. номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження складає 17 064,40 грн. (а.с.12-27). Із змісту ч.1 ст.1172 ЦК України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно копії наказу КП «УМГ» від 20.03.2018р. № 101 [PERSON] було прийнято на посаду тракториста автотранспортної дільниці з 21.03.2018р. з окладом згідно штатного розпису та випробувальним терміном на один місяць. Станом на дату ДТП - 4 квітня 2019 року - [PERSON] керував трактором «Беларус 320», реєстраційний номер [NUMBER] , що випливає з копії подорожнього листка. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що матеріальна шкода, завдану позивачу пошкодженням його автомобіля [PERSON] під час виконання своїх трудових обов`язків, підлягає відшкодуванню КП «УМГ» в розмірі, визначеному звітом № 18 про визначення вартості матеріальної шкоди автомобіля ВАЗ-211010, держ. номер [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] 25 червня 2018 року. Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа вимушена зробити для відновлення свого порушеного права. Витрати, понесені позивачем по оплаті складеного звіту по визначенню вартості матеріальної шкоди автомобіля виходячи із змісту вищезазначеної статті не можуть бути віднесені до втрат у зв`язку з пошкодженням автомобіля, а також виходячи із змісту ч.3 ст.133 ЦПК України не можуть бути віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, а тому не підлягають відшкодуванню (а.с.10, 11). Посилання відповідача на нібито порушення позивачем строків звернення до страховика (МТСБУ) із повідомленням про ДТП, не заслуговують на увагу, оскільки п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює дії водія транспортного засобу, причетного до ДТП, зокрема, й , обов`язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову - на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3)у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Ст.59 Конституції України кожному гарантується право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. З огляду на вказані положення закону, позивач має право на надання йому професійної правничої допомоги з відшкодуванням йому понесених витрат пропорційно розміру задоволених вимог. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» позивач не відноситься до суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.36 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р. № 10 із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015р. № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-У1). З урахуванням вказаних вимог закону, процент задоволених судом позовних вимог становить 94,46%, з розрахунку 18 064,40 грн. - 100%, 17 064,40 грн. - х%, х = 17 064,40 грн. х 100% : 18 064,40 грн. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати: по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 665,75 грн., з розрахунку 704,80 грн. х 94,46 грн. : 100%; витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, пропорціно до розміру задоволених вимог в сумі 3 778,40 грн., з розрахунку 4 000 грн. - 100%, х грн. - 94,46% (а.с.1, 2, 41-44). Відповідно до ст.ст.22, 1172 ЦК України,

Outcome: partial