Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

В заявленому позові позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 30 березня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 17. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є малолітньою та проживає разом із нею. Також від першого шлюбу з цим же відповідачем у них є спільний син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім, однак в силу п. 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. 13.05.2008 року вони розірвали перший шлюб. Зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, останніх два роки в них виникали різні непорозуміння, сварки, що негативно відбивається на її стані здоров`я, негативно впливає на вихованні дітей, тому вона не бажає проживати надалі в таких умовах. На підставі викладеного просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище та місцем проживання дочки, [PERSON] , [INFO] визначити її місце проживання. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила, справу розглядати без її участі та не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суд про причини неявки, не подав відзиву (а. с. 20). За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 18 жовтня 2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 30 березня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.03.2010 року (а. с. 2). За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] та дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 08.04.2005 року та серії [NUMBER] від 04.07.2013 року (а. с. 4, 5). Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс через неодноразові конфлікти і сварки подружжя, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved