Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Вимпел» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок повторного залиття квартири (а.с.1-3). Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] і мешкає там з 1969р. Поверхом вище, над квартирою Позивачки, в кв. 43 мешкає з 2003 року [PERSON], який з першого дня свого проживання систематично затоплює квартиру Позивачки, в зв'язку з чим вона була змушена звернутись до Шевченківського районного суду м. Києва з аналогічним позовом, оскільки в 2010 році Позивачкою після чергового залиття квартири [PERSON] був зроблений ремонт. Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2012р. позов Позивачки був задоволений частково, а саме стягнуто з [PERSON] на її користь 2 612 грн., яку Позивачка одержувала частками з листопада 2012р. по серпень 2013р. з пенсії Відповідача. В травні 2013 року Позивачка знову була змушена зробити черговий ремонт, але це не вплинуло на сумлінність відповідача. У подальшому, 05.10.2014р. близько восьмої ранку Позивачка у ванній кімнаті виявила на підлозі воду, що стікала по стіні зі стелі квартири № 43, яка розташована вище. Слюсарем ЖБК «Вимпел» [PERSON] 05.10.2014р. о 21-ій годині був виявлений факт залиття - лопнув кран подачі води в пральну машину, тому вода текла всю ніч і ранок з 05.10.2014р. по 06.10.2014р. до 16.00 год. Наслідками вказаного залиття є:руді плями на стелях і стінах ванної кімнати і туалету, осипання штукатурки як на стелях, так і на стінах, повітряні пузирі, що потребує особливих технологій і відповідних затрат. Добровільно відшкодувати завдану Позивачці шкоди [PERSON] відмовився. Більш того, 27.05.2015р. в 6.00 ранку Позивачка знов виявила у туалетній кімнаті на підлозі багато води. Так, сантехнік ЖБК «Вимпел» [PERSON] зафіксував факт повторного залиття квартири 27.05.2015р., а в квартирі [PERSON] № 43 виявив протікання води з туалетного бачка. Позивачка знов пережила стрес, страждання і матеріальну шкоду: жовто-коричневі плями на стелях і стінах, лущення і осипання оздоблювального шару штукатурки, дверні полотна комори в тріщинах, відстають від рами, пожолобилися, фарбувальний шар лущиться і відстає, на голову падають куски штукатурки, з'явилися ознаки грибка. Згідно Висновку № ЕД-1-1-232/15 будівельно-технічного експертного дослідження від 17.09.2015р. вартість матеріального збитку на дату оцінки становить 1 664,00 грн., витрати Позивачки за проведення оцінки та складання звіту склали 1 781,00 грн. згідно квитанції № [NUMBER] від 21.08.2015р. [PERSON] добровільно відшкодувати завдану матеріальну шкоду відмовляється. Крім того, Позивачка вважає, що внаслідок постійного залиття її квартири Відповідачем спричинено їй як матеріальну, так і моральну шкоду. Враховуючи вищевикладене, Позивачка просила стягнути з [PERSON] в якості завданої матеріальної шкоди 1 664,00 грн., 5 000,00 грн. у якості завданої моральної шкоди, витрати на проведення незалежної оцінки вартості матеріальних збитків у розмірі 1 781,00 грн. та витрати на ксерокопіювання в розмірі 112,50 грн. 11.03.2016р. через канцелярію суду від Позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій вона зазначила, що згідно відомості ресурсів по локальному кошторису на ремонтні робот вартість матеріалів, виробів і конструкцій по експертизі становить 374 грн., а по даним будівельного маркету «Олді» їх вартість становить 1 769,51 грн., різниця становить 1 395,51 грн., тому Позивачка вважає, що ця сума повинна бути приєднана до розміру матеріального збитку у 1664 грн., таким чином розмір матеріального збитку, завданий Позивачці внаслідок неодноразово залиття [PERSON] квартири позивачки в загальній сумі складає 3 059,51 грн. (а.с.74). Згідно довідки ЖБК «Вимпел» № 20 від 24.03.2016р. було встановлено, що [PERSON] був власником квартири [ADDRESS], проживав та був зареєстрований зв вказаною адресою, але він помер [INFO]. (а.с.83). У зв'язку з цим для підтвердження смерті Відповідача судом направлено запити про надання інформації до Відділу реєстрації смерті м. Києва та Першої київської державної нотаріальної контори (а.с.91-92). З наданих до суду відповідей встановлено, що [PERSON] помер [INFO]., в зв'язку з чим Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою 05.04.2016р. заведено спадкову справу № 365/2016 (номер у спадковому реєстрі 58805911) (а.с.96,99). У відповідь на запит суду Одинадцята київська державна нотаріальна контора направила на адресу суду копію спадкової справи № 365/2016 до майна померлого [INFO]. [PERSON] (а.с.121-135), з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини після померлого подала його дочка - [PERSON], 1989р.н. (а.с.122). В судовому засіданні 23.09.2016р. Позивачка [PERSON] заявила клопотання про заміну відповідача [PERSON] на спадкоємця, який подав заяву про прийняття спадщини після померлого та фактично прийняв спадщину - [PERSON], яке було задоволено протокольною ухвалою суду від 23.09.2016р. (а.с.138). В судовому засіданні Позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.150), позовні вимоги визнала частково в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, проти вимог про стягнення з Відповідача моральної шкоди заперечила та просила відмовити в їх задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом по право власності на нерухоме майно індексний номер: 9898252 від 24.09.2013р., виданим державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Соколянським Д.В. (а.с.18). Згідно Акту по затопленню квартири [ADDRESS] 05.10.2014р. та 06.10.2014р. встановлено, що 05.10.2014р. у вихідний день, надійшла скарга від мешканця квартири № 37, [PERSON], що по стіні ванної кімнати з 08.00 ранку тече вода. Слюсар [PERSON] був в кв. 37 в 21.00 05.10.2014р., знайшовши сліди залиття, піднявся в квартиру на поверх вище, № 43, встановив причину затоплення квартири № 37 - у власника кв. 43 лопнув кран подачі води до пральної машини. 06.10.2014р. в 11 годин, в кв. 37 знову був викликаний сантехнік [PERSON] в зв'язку з повторним залиттям, зі слів власниці кв. 37 [PERSON] вода текла всю ніч та ранок. На стелі в ванній кімнаті залишилась руда пляма, почала осипатись штукатурка, в туалеті залито кладову, на стінах та стелі сипеться штукатурка, за межами кладової, частково вздуття стелі, на стіні руда пляма (а.с.4). Згідно Акту по затопленню [ADDRESS] 27.05.2015р. встановлено, що 27.05.2015р. о 6 год. ранку [PERSON], яка проживає в кв. 37, виявила на підлозі туалеті багато води. Був визваний сантехнік будинку мешканцем кв. 31 [PERSON] Сантехніком [PERSON], який піднявся в кв. 43, було виявлено протікання з туалетного бачка та попросив мешканця кв. 43 перекрити воду в квартирі, проте він очевидно не перекрив, так як в 11.30 [PERSON] виявила знову протікання в туалеті. Мешканець кв. 31 [PERSON] підійшов на роботу мешканця кв. 43 [PERSON] та попросив його перекрити воду в квартирі, що ним було і зроблено (а.с.5). З метою визначення розміру заподіяного збитку внаслідок неодноразового затоплення, 20.08.2015р. між ТОВ «Судова незалежна експертиза України» та [PERSON] було укладено Договір № ЕД-1-1-232/15 про проведення експертного дослідження, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання провести експертне дослідження та надати відповідь на питання, визначені в заяві замовника від 20.08.2015р. (а.с.42-43). Додатковою угодою № 1 від 17.09.2015р. до вказаного Договору у зв'язку зі зменшенням об'єму робіт сторони погодили визначити вартість послуг в сумі 1 781,00 грн. (а.с.40). Відповідно до Висновку № ЕД-1-1-232/15 будівельно-технічного експертного дослідження, складеного ТОВ «Судова незалежна експертиза України» 17.09.2015р. встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого власнику квартири [ADDRESS], внаслідок залиття на момент складання висновку, становить 1 664,00 грн. (а.с.8-18). До Висновку № ЕД-1-1-232/15 від 17.09.2015р. додано заяву [PERSON] про проведення експертного дослідження від 20.08.2015р. (а.с.19), довідку ЖБК «Вимпел» від 16.05.1994р. № 866 (а.с.20), реєстраційне посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 17.07.1994р. (а.с.21), акт по залиттю квартири 05.10.2014р. та 06.10.2014р. (а.с.22), акт по залиттю квартири 27.05.2015р. (а.с.23), технічний паспорт на [ADDRESS] (а.с.24-25), фотододатки (а.с.26-28), пояснювальна записка до кошторисної документації (а.с.29), локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонтні роботи квартира № 37 (а.с.30-32), підсумкова вартість ресурсів до локального кошторису на ремонтні роботи (а.с.33-34), зведений кошторисний розрахунок вартості об'єкта будівництва - ремонтні будівельні роботи в приміщеннях кв.[ADDRESS] (а.с.35). Разом з тим, згідно локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонтні роботи квартира № 37 (а.с.30-32) для відновлення стану квартири [ADDRESS] необхідно використати, зокрема 440 мл клею універсального. Проте, згідно талону-замовлення № ГРМ-028467 від 03.03.2016р. Будівельного маркету «ОЛДІ» розфасовка клею-герметику наявна тільки у кількості 290 мл, в зв'язку з чим для проведення ремонтних робіт в квартирі Позивачки необхідно придбати 2 одиниці зазначеного товару, що відповідно збільшує загальний кошторис робіт. Так, з урахуванням необхідності в двох одиницях клею універсального та з урахуванням цін на необхідні будівельні матеріали станом на 03.03.2016р. визначених на підставі талону-замовлення № ГРМ-028467 від 03.03.2016р. Будівельного маркету «ОЛДІ» (а.с.77), суд дійшов висновку, що розмір матеріального збитку завданого Позивачці внаслідок залиття її квартири складає 3 059,51 грн., що доведено в судовому засіданні Позивачкою належними та допустимими доказами та не заперечувалось Відповідачкою. Водночас, судом встановлено, що [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 2829 від 15.02.2016р. (а.с.96) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.134-135). За заявою дочки [PERSON] - [PERSON] № 930 № 365/2016 про прийняття спадщини після померлого батька, державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа № 365/2016 до майна померлого [INFO]. [PERSON] (а.с.122). Заяви про відмову від спадщини спадкоємиць не подавала. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] належала 1\\3 частина квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.09.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ємельяновою В.Г. та зареєстрованого за № 1351, зареєстрованого в Бюро 03.09.2006р. за реєстровим№ 409/30108 в реєстровій книзі д.62-96 (а.с.130), що також підтверджується інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації КВ-2016 № 16434 від 20.05.2016р. (а.с.133). Згідно зі Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 05.11.2016р. Шевченківським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, в зв'язку з чим після державної реєстрації шлюбу прізвище Відповідачки - [PERSON] визначено як «[PERSON]» (а.с.150). Відповідно до частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. З досліджених судом матеріалів, як зазначалось вище, встановлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] 05.10.2014р.-06.10.2014р. та 27.05.2015р. стали лопнутий кран подачі води в пральну машину та протікання туалетного бачка відповідно. Суд вважає доведеною ту обставину, що затоплення квартири Позивача (№37) відбулось з вини власника [ADDRESS], що розташована вище над квартирою Позивачки, тобто [PERSON], що фактично було визнано Відповідачкою в судовому засіданні. Клопотань про призначення у справі експертизи для визначення причин затоплення Позивач, як і представник Відповідача в судовому засідання не заявляли. Згідно зч.ч.1,2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч.3,4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 382 ЦК України визначено: квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. При цьому згідно зі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З матеріалів спадкової справи № 365/2016 до майна померлого [INFO]. [PERSON] вбачається, що в межах строку визначеного ст. 1270 ЦК України, [PERSON] звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON], до складу якої входить і зокрема 1\\3 частина квартири [ADDRESS]. Інших спадкоємців у [PERSON] не виявлено, відповідачка від прийняття спадщини після померлого не відмовлялась. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки спадщина після померлого, [PERSON], що включає усі права та обов'язки, що йому належали на момент відкриття спадщини (день смерті) і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема і обов'язок щодо відшкодування Позивачці шкоди, завданої внаслідок залиття її квартири, була прийнята [PERSON] фактично з дня її відкриття ([INFO].), відтак незалежно від факту отримання Свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] як спадкоємець [PERSON] зобов'язана відшкодувати [PERSON] завдані покійним [PERSON] збитки, внаслідок залиття квартири Позивачки в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Крім того, ч. 2 ст. 31 ЦПК України визначено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. В судовому засіданні Відповідачка визнала позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в сумі 3 059,51 грн. Враховуючи те, що Позивачкою для звернення до суду були понесені витрати на замовлення та проведення експертного дослідження у розмірі 1 781,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, то суд приходить до висновку, що ці витрати також підлягають до стягнення з Відповідачки на користь Позивачки. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної щкоди у розмірі 5 000,00 грн., суд виходить з наступного. При цьому, у відповідності з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обов'язок щодо відшкодування моральної шкоди не переходить до спадкоємців, оскільки є таким, що пов'язаний з особою, що її завдала, в даному випадку померлим [PERSON], в зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, - не підлягають задоволенню, оскільки моральна шкода була завдана Позивачці не з вини [PERSON] Враховуючи наведене, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання Відповідачем позовних вимог [PERSON] В частині відшкодування завданої матеріальної шкоди та компенсації витрат на проведення експертного дослідження, суд прийшов до висновку, що матеріальна шкода, завдана [PERSON] внаслідок залиття її квартири з вини [PERSON] у розмірі 3 059,51 грн. та витрати, здійснені Позивачкою для визначення розміру завданого їй збитку шляхом проведення експертного дослідження у розмірі 1 781,00 грн., а всього 4 840,51 грн. підлягають стягненню з Відповідачки як спадкоємиці [PERSON], що у встановленому законодавством порядку прийняла спадщину після померлого батька. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі ст.ст. 16, 22, 23, 319, 382, 383, 1166, 1167, 1216, 1218, 1220, 1268, 1269, 1270, 1282 Цивільного кодексу України, та

Outcome: partial