Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Відповідач по справі, у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: - Копія паспорту [PERSON]; - копія звіту по виконанню місцевого бюджету; - копія рішення Нагірненської сільської ради Ренійського району від 10.12.2009 року. - Копія рішення Ренійської районної ради від 18.09.2008 року. - копія рішення Нагірненської сільської ради Ренійського району від 03.06.2009 року. - Копія листа Нагірненської сільської ради Ренійського району від 22.10.2014 року. - Копія довідки Нагірненської сільської ради Ренійського району від 23.10.2014 року. - Копія звіту ПП Експерт-центру Авант від 10.09.2009 року. Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: Позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю по вул. Шевченка, буд. 2 в с. Нагірне, Ренійського району, пояснивши, що 10 грудня 2010 року, рішенням Нагірненської сільської ради Ренійського району №247-V було надано дозвіл на продаж будівлі колишньої котельної дитячого садочку для розібрання. З цією метою було оголошено аукціон з продажу обєкту нерухомості, позивач став переможцем конкурсу. Позивачу було надано рахунок для сплати вартості нерухомого майна. Позивач здійснив платіж 12.10.2010 року, про що свідчить квитанція №87. Крім того, факт надходження коштів за купівлею нежитлової будівлі по вул. Шевченка буд. 2 в с. Нагірне підтверджується довідкою №02/15/180 від 22.10.2014 року та довідкою №1483 від 23.10.2014 року, звітом по виконанню бюджету від 14.10.2010 року. Таким чином, сторони домовились про всі суттєві умови договору. Крім того, відбулося повне виконання договору. Відповідач передав позивачу у власність нерухоме майно, а позивач прийняв його та сплатив належну суму. Фактично позивач вступив у володіння придбаною будівлею, яка розташована в с. Нагірне, Ренійського району, вул. Шевченка буд. 2. Як зазначив позивач, в обумовлений строк відповідач не оформив договір в нотаріальному порядку. Позивач декілька разів звязувався з відповідачем та намагався домовитися про зустріч, але кожен раз відповідач відмовлявся від зустрічей. Пізніше позивач дізнався, що право власності на будівлю на відповідача ще не оформлено, існує лише рішення органу місцевого самоврядування №242-V Про передачу будівлі колишньої котельної дошкільного навчального закладу садок Казка с. Нагірне зі спільної власності територіальних громад сіл та міста Ренійського району до комунальної власності села Нагірне. Рішенням Нагірнянської сільської ради №195-V від 03.06.2009 року вказана будівля була прийнята до комунальної власності села Нагірне. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до наступних висновків. Позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.\~ Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу передані гроші, про що свідчить квитанція №87 на суму 18910 грн., а позивачу обєкт нерухомості, яким позивач на теперішній час користується. На підставі ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:\~ було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;\~ було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;\~ вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.\~ Так, позивач набув права власності на будівлю №2 по вул. Шевченка, в с. Нагірне, Ренійського району, в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісний набувач, придбавши його у відповідача, яке він фактично не мав права відчужувати. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будівлю по вул. Шевченка, буд. 2 в с. Нагірне, Ренійського району. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved