Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 19000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини укладення з відповідачем у 2011 році договору позики, за яким свій обов'язок щодо належного і своєчасного повернення коштів відповідно до узгодженого сторонами графіку відповідач не виконала. 04 березня 2014 року позивач подала до суду уточнення до позовної заяви, згідно яких суму боргу просила стягнути в розмірі, визначеному з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а саме в розмірі 19152 грн. 00 коп. та з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 852 грн. 65 коп., а всього в загальному розмірі 20004 грн. 65 коп. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась. В свою чергу, згідно раніше наданих заперечень проти позову заперечувала. В обґрунтування такої позиції посилалась на наступне. Так, відповідач вказувала, що не визнає факт отримання грошей від відповідача, в свою чергу підтверджує ті обставини, що разом з позивачем планувала ведення сумісного бізнесу і на визначену в борговій розписці суму грошей сторонами було придбане обладнання для його організації. Таким чином зазначала, що зазначена сума - це є сума компенсації за придбане обладнання, що залишилось у відповідача після відмови [PERSON] від участі у спільній підприємницькій діяльності. Також вказувала, що сплачувала суму заборгованості частинами: у період до серпня 2012 року сплачувала заборгованість згідно графіку, проте через тяжке матеріальне становище вимушена була продати частину обладнання після чого сплатила позивачу ще 5000 грн. 00 коп. Тобто станом на 19.06.2014 року за підрахунками [PERSON] позивачу сплачено 39140 грн. 00 коп. На даний час відповідач не має змоги сплачувати борг, що з її розрахунку становить 17000 грн. 00 коп. За такого, пропонувала позивачу дійти мирової угоди, та прийняти замість коштів в якості компенсаційної суми ліквідне обладнання, згідно долученого до заперечень переліку, в іншому випадку просила відмовити у позові, оскільки не вважає, що домовленість, що була досягнута між сторонами та закріплена шляхом складання боргової розписки є договором позики. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 листопада 2011 року відповідач взяла у борг у позивача грошові кошти в сумі 56140 грн. 00 коп., що зобов'язалась повернути у строк до 30 листопада 2012 року. Ці обставини підтверджуються розпискою, складеною та підписаною сторонами 24.11.2011 року в присутності двох свідків. Також зазначеною розпискою встановлений графік, згідно якого відповідач зобов'язана здійснювати повернення грошових коштів (а.с. 5) У період з 25.12.2011 року по 31.05.2012 року [PERSON] своєчасно та в повному обсязі виконувала взяті на себе зобов'язання. Проте, у період з 29.06.2012 року по 31.07.2012 року повернення сум здійснювалось в меншому розмірі, ніж це встановлено графіком. Наступний платіж здійснено відповідачем 01.10.2013 року в розмірі 3000 грн. 00 коп. Зазначені обставини повністю підтверджуються розписками, складеними сторонами (а.с. 6-14) Докази, що підтверджують повернення [PERSON] суми в розмірі ще 5000 грн. 00 коп. суду не надані. За такого, матеріалами справи повністю підтверджується, що відповідачем сплачено позивачу суму заборгованості в загальному розмірі 37140 грн. 00 коп., отже поверненню підлягає сума в розмірі 19000 грн. 00 коп., а не 17000 грн. 00 коп., як про це зазначала в запереченнях відповідач. З викладеного, суд робить висновок про те, що в даному випадку правовідносини сторін є договірними та регулюються ст. 1046 ЦК України, тобто мають всі ознаки договору позики за яким позичальник ухилився від повернення позикодавцю грошової суми у розмірі 19000 грн. 00 коп. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а в силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення - 19152 грн. 00 коп., а також 852 грн. 65 коп. 3% річних, що в загальному розмірі становить 20004 грн. 65 коп., задовольнивши тим самим позов у повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі - 244 грн. 00 коп.

Outcome: approved