Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

В жовтні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 31.10.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №1488. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Сторони проживають окремо з липня 2015 року, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є зрада з боку чоловіка. В зв'язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених положеннями ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 31 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1488. (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане повторно 15.10.2016 року Вознсеенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 15.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області), який проживає разом із позивачкою. Сторони проживають окремо з липня 2015 року, спільне господарство не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved