overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Відповідачка у попереднє судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Позивач на попередній розгляд справи не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: · копія паспорта [PERSON]; · свідоцтво про шлюб, серії 1-ЖД № 129596 від 11.01.2011 р. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 11.01.2011 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №2. Після укладення шлюбу, відповідачці було присвоєно прізвище «Байдан». Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначив, що сумісне життя з відповідачкою не склалося, постійно були суперечки та сварки. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони окремо ведуть господарство, мають різні бюджети. Добровільно відповідачка відмовляється розірвати шлюб. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Відповідачка у справі є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] - позивача у справі. Посилаючись на те, що відповідачка добровільно не надає коштів на його утримання, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з неї аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2013 року. Під час розгляду справи представник позивача уточнив розмір позовних вимог і просить стягувати з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2012 року. Представник відповідачки позовні вимоги визнала частково - в частині розміру стягуваних аліментів та не заперечує проти їх стягнення з моменту звернення позивача до суду, категорично заперечуючи проти стягнення аліментів з 20 жовтня 2012 року. Прокурор не заперечує проти стягнення аліментів в погодженому сторонами розмірі, але починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що позивач не звертався раніше до відповідачки з вимогами про його утримання, не вживав також заходів щодо одержання аліментів, у тому числі, не подавав позов про стягнення аліментів. Представник третьої особи також не заперечує проти стягнення аліментів в погодженому сторонами розмірі, стосовно строку стягнення аліментів - посилається на розсуд суду. Позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьками неповнолітнього [PERSON]. є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Враховуючи, що представник відповідачки позов визнала в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе стягувати з відповідачки аліменти на користь позивача на його утримання в заявленому розмірі. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлен ня позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Оскільки позивач відповідних доказів суду не надав та в судовому засіданні вони не здобуті, суд вважає доцільним стягувати аліменти з моменту пред'явлен ня позову, тобто, з 26 квітня 2014 року. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Відповідачка у справі є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьком її є позивач у справі. Посилаючись на те, що відповідачка добровільно не надає допомоги на утримання дитини, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю та не заперечує проти стягнення з неї аліментів в заявленому позивачем розмірі. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком - позивачем у справі за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні, відповідачкою цей факт визнаний, тому він не підлягає доказуванню. Враховуючи, що відповідачка позов визнала повністю, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе стягувати з неї аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Відповідачка у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: -копія паспорта [PERSON]; -свідоцтво про одруження серії І-ЖД №132667; -копії свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 16.02.2005 року, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON]у відділі реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №16. Після шлюбу прізвище відповідачки було змінено на «Кирмиза». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося. На протязі спільного життя постійно виникали сварки. Відсутнє взаєморозуміння. На даний час сторони разом не проживають. Як стверджує позивач, подальшого сенсу підтримувати подібні сімейні відносини немає, він із відповідачкою жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи належним чином повідомлена, надіслала телеграму про розгляд справи у її відсутності,з позовні вимоги визнає повністю. Позивач не з`явився у судове засідання ,про день слухання справи належним чином повідомлений,надав заяву , в якій наполягає на розірванні шлюбу. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 27 липня 2002 року у виконкомі Некременської сільської ради Олександрівського району Донецької області , актовий запис № 02. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають . З 2012 року сторони фактично припинили шлюбні відносини,кожен з подружжя створив нову сім`ю,збереження сім`ї неможливе. Спору про поділ майна немає . Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що протягом тривалого часу сторони не підтримують шлюбні відносини, не бажають зберігати шлюб , кожен з подружжя фактично створив нову сім`ю та реальна перспектива збереження сім`ї втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Відповідач на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Позивачка на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія паспорту [PERSON]; копія довідки Новосільської сільської ради від 12.05.2015 року; копія паспорту [PERSON]. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 14.07.2011 року в сторін по справі народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON] зазначила, що відповідач зобовязаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, але добровільно матеріальної допомоги [PERSON] не надає. Відповідач має можливість надавати таку допомогу, тому позивачка просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/3 частини заробітку. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітнього, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Відповідач на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Позивачка на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія паспорту [PERSON]; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 01.12.2014 р.. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 01.12.2014 року, рішенням Ренійського районного суду, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, та дитину залишили проживати разом із матірю. [PERSON] зазначила, що відповідач по справі обіцяв добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак ніякої допомоги позивачка не отримує. Позивачка пояснила, що працює в Ренійській районній центральній лікарні, та їй тяжко одній матеріально забезпечувати дитину, тому просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі ? частини заробітку. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітнього, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Відповідач перебував в цивільному шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO]. Від спільного проживання вони мають доньку- [PERSON], [INFO]. Після смерті співмешканки, відповідач відмовився утримувати та виховувати дочку, яка з 30.04.2014 року перебуває у Великоновосілківському центрі соціально-психилогічної реабілітації дітей. У зв*язку з тим,що термін перебування зазначеної дитини закінчується 30.01.2015 року, а батько дитини відмовляється забирати дитину до себе на утримання і виховання, позивач просить позбавити останнього батьківських прав у відповідності до ст.164 СК України. В судовому засіданні представник позивача-Луценко А.С. підтримала позовні вимоги. Відповідач їх повністю визнав і підтвердив ,що він не бажає піклуватися за доньку та виховувати її. Заслухавши прокурора, підтримавшего позовні вимоги, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовніі вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження обставини-підстави,наведенні позивачем і зокрема, письмовим висновком органу опіки та піклування, яким встановлена доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки-Білогурової Анни, що співвпадає з висновком прокурора , суду та представника позивача; свідоцтвами народження дитини та смерті її матері; довідкою Великоновосілківського центру соціально-психолгічної реабілітації дітей за № 345 від 12.11.2014 р., з яких вбачається , що відповідач після смерті матері дитини-[PERSON]., яка настала [INFO], відмовився від подальшого утримання і виховання дочки, яка з 30.04.2014 року до теперішнього часу перебуває у вищезазначеному центрі . Згідно ст.164 ч.1 п.1 та п.2 СК України Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров*я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування або ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Оскільки позивач на користь якого ухвалено рішення, був звільнений від сплати судового збору, суд у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути його з відповідача. На підставі викладеного, ст.164 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі від якого народився син,[PERSON],[INFO]. Син є студентом Одеського Національного політехнічного університету та навчається на денному відділенні. Так як, добровільно допомоги на утримання повнолітнього сина, що навчається, відповідач не надає, то змушена звертатися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася,однак подала заяву у якій позов підтримала, просить позов задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву в якій вказав, що позов визнає, просить справу заслухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав: Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON],[INFO], він являється дитиною позивачки та відповідача (а.с.9). Із довідки Одеського Національного політехнічного університету від 28.09.2017 р. № 448 вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом стаціонару Одеського Національного політехнічного університету (а.с.7). Судом ,також, встановлено ,що відповідно до довідки ТОВ «Рознет» від 31.10.2017 року [PERSON] працює інженером механіком на ТОВ «Рознет» та його дохід з травня до жовтня 2017 року склав 15540,87 грн. . Як встановлено в судовому засіданні повнолітній [PERSON] на даний час навчається. Відповідач в даний час офіційно працює,згідний сплачувати аліменти, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивача з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON],[INFO], який навчається у Одеському Національному політехнічному університетів розмірі 1/4 частини доходів щомісячно починаючи з 03.10.2017 року і до досягнення ним двадцяти трьох років, а саме до 20.05.2022 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі від якого народилася дочка [PERSON],[INFO],позивачка по справі. Дочка навчається на третьому курсі в Навчально-науковому Інституті мистецтв ДВНЗ «прикарпатський національний університет ім.В.Стефаника» IV рівня акредитації за напрямком підготовки Музичне мистецтво» на умовах контракту . Так як, добровільно допомоги на її утримання, що навчається, відповідач не надає, то вона змушена звертатися з даним позовом про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги змінила,просить стягнути з відповідача аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн..Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду,що згідний сплачувати аліменти в розмірі 600,00 грн.,оскільки перебуває у скрутному фінансовому становищі,так як ніде не працює, хворіє . Суд, заслухавши доводи сторін,дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав: Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON],[INFO], вона являється дитиною відповідача (а.с.3). Із довідки Державного вищого навчального закладу\~ «Прикарпатський національний університет імені [PERSON]» від 13.12.2016 р. вбачається, що [PERSON] дійсно навчається на третьому курсі в Навчально-науковому Інституті мистецтв ДВНЗ «прикарпатський національний університет ім.В.Стефаника» IV рівня акредитації за напрямком підготовки Музичне мистецтво» на умовах контракту (а.с.5). Як встановлено в судовому засіданні повнолітня [PERSON] на даний час навчається. Відповідач в даний час працездатний, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини,а позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти на її утримання , яка навчається в Навчально-науковому Інституті мистецтв ДВНЗ «прикарпатський національний університет ім.В.Стефаника» IV рівня акредитації за напрямком підготовки Музичне мистецтво» в розмірі 900,00 грн. щомісячно починаючи з 19.12.2016 року і до досягнення нею двадцяти трьох років, а саме до 31.05.2020 року.

Outcome: approved