Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлявся шляхом поміщення оголошення у газеті «Вісті Рівненщини» № 15 від 14 квітня 2017 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 в будинку №109, по вулиці Князя Володимира в м. Рівне, із зняттям його з реєстраційного обліку. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Рішенням №828 виконкому Рівненської міської ради депутатів трудящих від 8 липня 1971 року позивача було призначено опікуном над громадянкою [PERSON], яка була власником квартири [ADDRESS]. Після її смерті департаментом міського господарства було обстежено комісійно дану квартиру, та видано довідку, що позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем, а також позивач, відповідач та четверо дітей перебувають на квартирному обліку в міському управлінні у списках першочергового отримання житла. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої Управлінням житлового господарства м. Рівне ЖКП «Покровське» №1545 від 31 березня 2015 року позивач [PERSON], відповідач [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: [INFO], окрім них у квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], що стверджується також адресною карткою від 27.10.2016 року. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]С 16 лютого 1995 року розірвано шлюб, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №257156. Відповідач з 21 листопада 2003 року у квартирі [ADDRESS] не проживає, його особистих речей у квартирі немає. Факт відсутності відповідача за вказаною адресою підтверджується даними актів обстеження вищевказаної квартири від 11 травня 2016 року, від 08 серпня 2016 року та актом від 19 жовтня 2016 року, затвердженими начальником ЖКП «Покровське» [PERSON] Оскільки відповідач у вищевказаній квартирі зареєстрований, але не проживає, у позивача виникає необхідність сплачувати комунальні послуги у більшому розмірі, оскільки вони нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих у помешканні осіб, таким чином порушуються права позивача як основного квартиронаймача. Відповідно до ч.3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною першою статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що основним квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS] є позивач, а відповідач в ній тільки зареєстрований та не проживає протягом тринадцяти років, його речі у вищевказаній квартирі відсутні, комунальних послуг він не сплачує, тому, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити повністю та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням із зняттям його з реєстраційного обліку. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 551,20 грн. по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved