Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Виконавчий комітет Краснолуцької міської ради звернувся до суду з позовом до відповідачів про демонтаж самочинно збудованого капітального паркану. В обгрунтування вимог зазначив, що відповідачі здійснили будівництво паркану за адресою: [ADDRESS]. Будівництво здійснювалось без попередження виконкому Краснолуцької міської ради, без узгодження з Краснолуцькою міською радою, без отримання дозволу на будівництво та з численними порушеннями будівельних норм та правил. Здійснене будівництво паркану не тільки порушує вимоги та забудови міста, але й позбавляє місцевих жителів спокійно переходити дорогу за адресою: [ADDRESS], оскільки самочинно встановлений паркан суттєво перешкоджає місцевим жителям переходити дорогу у встановленому місці. Відповідачі самовільно зайняли земельну ділянку загального користування, призначену для проходу та проїзду громадян у м. Красний Луч, яка не була їм надана у встановленому законодавством порядку та не було отримано жодних дозволів на будівництво паркану. Оскільки земельна ділянка, на якій відповідачі самочинно побудували паркан, не надавалася відповідачам для будівництва або для розміщення об'єктів будівництва, відповідачі не мали будь-якого законного права здійснювати будівництво будь-яких об'єктів. Факт порушення відповідачами вимог земельного законодавства, який полягає у самочинному будівництву паркану на землях Краснолуцької міської ради за адресою: [ADDRESS] та самочинному зайнятті земельної ділянки, підтверджується актом перевірки земельної ділянки від 17.09.2013 року. Відповідачі самовільно збудували відповідний паркан за межами червоної лінії забудови вулиці, порушили п.3.19* ДБН 360-92**, та внаслідок цього існує факт перешкоджання жителям суміжних будинків вільно користуватися пішохідним переходом, розташованим за адресою: [ADDRESS], з якими у них спільний проїзд до будинків та господарських споруд. Тому позивач звернувся до суду та просить визнати паркан, побудований відповідачами за адресою: [ADDRESS] самочинно збудованим та таким, що підлягає знесенню, тому зобов'язати відповідачів провести демонтаж цього паркану та привести земельну ділянку у належний для використання стан, відповідно до цільового призначення. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення відповідно до позовної заяви. Відповідачі в судове засідання не з'явивлися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, за наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням 56 сесії Краснолуцької міської ради п'ятого скликання за № 115 від 16.06.2010р. відповідачам було надано земельну ділянку площею 0,0312 га, розташовану за адресою [ADDRESS], для розміщення та обслуговування будівлі медичного центру. Разом з тим, крім медичного центру, відповідачі здійснили будівництво паркану за адресою: [ADDRESS]. Будівництво здійснювалось без попередження виконкому Краснолуцької міської ради, без узгодження з Краснолуцькою міською радою, без отримання дозволу на будівництво та з численними порушеннями будівельних норм та правил. Здійснене будівництво паркану не тільки порушує вимоги та забудови міста, але й позбавляє місцевих жителів спокійно переходити дорогу за адресою: [ADDRESS], оскільки самочинно встановлений паркан суттєво перешкоджає місцевим жителям переходити дорогу у встановленому місці. Відповідачі самовільно зайняли земельну ділянку загального користування, призначену для проходу та проїзду громадян у м. Красний Луч, яка не була їм надана у встановленому законодавством порядку та не було отримано жодних дозволів на будівництво паркану. Оскільки земельна ділянка, на якій відповідачі самочинно побудували паркан, не надавалася відповідачам для будівництва або для розміщення об'єктів будівництва, відповідачі не мали будь-якого законного права здійснювати будівництво будь-яких об'єктів. Відповідачі самовільно збудували відповідний паркан за межами червоної лінії забудови вулиці, порушили п.3.19* ДБН 360-92**, та внаслідок цього існує факт перешкоджання жителям суміжних будинків вільно користуватися пішохідним переходом, розташованим за адресою: [ADDRESS], з якими у них спільний проїзд до будинків та господарських споруд. Факт порушення відповідачами вимог земельного законодавства, який полягає у самочинному будівництву паркану на землях Краснолуцької міської ради за адресою: [ADDRESS] та самочинному зайнятті земельної ділянки, підтверджується актом перевірки земельної ділянки від 17.09.2013 року. Відповідно до ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Згідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Своїми діями з незаконного самочинного будівництва паркану, відповідачі грубо порушили правила добросусідства, визначені у ч.2 ст. 103 Земельного кодексу України, відповідно до яких власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). У відповідності до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч.4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. І, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі самочинно, без будь яких дозвільних документів, побудували паркан, розташований за адресою [ADDRESS], вийшовши при цьому за межі наданої їм земельної ділянки, внаслідок цього існує факт перешкоджання громадянам вільно користуватися пішохідним переходом, розташованим за адресою: [ADDRESS], суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідачі в судове засідання не з'явивлися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Тому суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн., по 121,80 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved