Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

\~ В жовтні 2020 року [PERSON] , в інтересах\~якої діє\~ [PERSON] , звернулася до суду з позовом до ТОВ «Сила росту», Казанківської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Центр надання адміністративних послуг Казанківської селищної ради про визнання договору\~оренди\~землі\~недійсним та скасування його державної реєстрації. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача зазначив,\~що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №034263, зареєстрованого за №124 в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 6,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823655100:20:000:0273. До 2014 року вказана земельна ділянка перебувала неофіційно в оренді відповідача ТОВ «Сила росту». У зв`язку з тим, що відповідачем ТОВ «Сила росту» нерегулярно і в не в повному розмірі виплачувалась позивачу [PERSON] орендна плата та не існувало офіційного договору оренди землі, останньою було вирішено передати земельну ділянку в оренду іншому орендарю. Так, 27 березня 2020 року звернувшись до державного реєстратора, для проведення реєстрації договору оренди, позивачу [PERSON] було усно відмовлено та повідомлено про існування договору оренди землі укладеного між нею та відповідачем ТОВ «Сила росту». 03 квітня 2020 року отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач [PERSON] довідалася, що за номером запису про інше речове право за №5732047 від 21 травня 2014 року між нею та відповідачем ТОВ «Сила росту» укладено договір оренди землі, площею 6,28 га, кадастровий номер 4823655100:20:000:0118, терміном на 49 років. При перевірці на сайті Публічної кадастрової карти України та грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 4823655100:20:000:0118, така земельна ділянка відсутня, але наявна земельна ділянка з кадастровим номером 4823655100:20:000:0273. Посилаючись на те, що вказані обставини свідчать про незаконність рішення Центру надання адміністративних послуг Казанківської селищної ради щодо реєстрації належної позивачу [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 4823655100:20:000:0273 під іншим кадастровим номером 4823655100:20:000:0118, яка їй не належить і те, що без присутності позивача [PERSON] , від її імені укладено договір оренди земельної ділянки на іншу земельну ділянку з кадастровим номером 4823655100:20:000:0118, яка їй не належить, що порушує її право на користування належною їй власністю, представник позивача, просить визнати недійсним\~договір оренди\~землі,\~укладений 21 жовтня 2009 року між [PERSON] та ТОВ «Сила\~росту», на оренду земельної ділянки площею 6,28 га, з кадастровим номером 4823655100:20:000:0118, строком 49 років та скасувати державну реєстрацію речового права ТОВ «Сила\~росту», шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13208960 від 21 травня 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Сила\~росту» Порошина Н.Г. в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, при ухваленні рішення просила врахувати письмові заперечення щодо позову, в яких зазначила, що 21 жовтня 2009 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Сила\~росту» укладено договір оренди землі площею 6,28 га, розташованої на території Казанківської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 49 років, зі сплатою до 15 грудня щорічно орендної плати в розмірі 2170,7 грн (3% від НГО 72356,8 грн). При цьому, у самому договорі оренди землі не вказано кадастровий номер земельної ділянки, але його вказано на кадастровому плані до договору кадастровий номер 4823655100:20:000:0118. Вважає, що допущена технічна помилка у кадастрових номерах однієї і тої ж земельної ділянки не є підставою для визнання договору оренди землі недійсним, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач Казанківська селищна рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 21 жовтня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сила росту» та [PERSON] , яка в силу Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-МК №034263 від 08.11.2000 року, являється власником земельної ділянки, площею 6,28 га, розташованої на території Казанківської селищної ради, була досягнута домовленість про передачу належної їй земельної ділянки в оренду строком на 49 років. Ця домовленість реалізована правочином (договором) з додержанням визначеної законом письмової форми, який зареєстровано 15 травня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13208960 від 21 травня 2014 року, тому є укладеним з моменту його державної реєстрації (а.с.141-142, том №1). \~ В пунктах 1, 2, 5 Договору зазначено місце розташування земельної ділянки, площа та нормативна грошова оцінка. Згідно п.8 договір укладено на 49 років. Відповідно до пунктів 9, 10, 11 вказаного договору сторони домовились, що ТОВ «Сила росту» зобов`язано сплачувати орендодавцю [PERSON] орендну плату у розмірі 3% від вартості грошової оцінки земельної ділянки в сумі, що становить 2170,7 грн, з урахуванням індексації до 15 грудня щороку. За змістом пункту 13 договору оренди розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. В договорі містяться також умови повернення земельної ділянки (п.21 Договору). Пунктом 36 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Уразі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку. В умовах визначених в п.37\~\~договору оренди землі сторони\~\~домовились про те, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Згідно п.38 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання\~\~за\~взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу одної із сторін Пунктом 41 договору обумовлено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до\~закону та цього договору. Обидві сторони договору оренди землі дійшли згоди щодо його істотних умов, скріпивши 21 жовтня 2009 року договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Даний договір пройшов державну реєстрацію, а тому набув чинності. Відповідно до акту прийому-передачі об`єкта оренди від 29 жовтня 2009 року, орендодавець - власник землі [PERSON] передала, а орендар ТОВ «Сила росту» прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 6,28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.147, том №1). Зі змісту позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що відповідач до теперішнього часу користується орендованою земельною ділянкою. Як на підставу своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що належна їй земельна ділянка з кадастровим номером 4823655100:20:000:0273 була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідачем ТОВ «Сила росту» без її участі із зазначенням іншого кадастрового номеру 4823655100:20:000:0118, і що без її присутності, від її імені укладено договір оренди земельної ділянки на іншу земельну ділянку з кадастровим номером - 4823655100:20:000:0118, яка їй не належить, що є підставою для визнання його недійсності. Оцінюючи доводи позивача, суд виходить з того, що відповідно до положень ст.15 Закону України «Про оренду землі» у договорі оренди земельної ділянки об`єкт оренди ідентифікується за трьома складовими - кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки. Крім того невід`ємною частиною договору оренди землі є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів тощо. Таким чином у законі передбачена ціла сукупність ідентифікуючих даних, що безапеляційно дає змогу встановити яку саме земельну ділянку було передано у оренду, що є об`єктом оренди. Тобто визначення предмету договору можливо не виключно за кадастровим номером, а повинно відбуватися у тому числі у поєднанні із визначеним розміром та розташуванням ділянки. Аналізуючи спірний договір слід зазначити, що він містить посилання на площу ділянки 6,28 га та місце її розташування - територія Казанківської селищної ради, що відповідає площі ділянки та місцю її розташування, згідно правовстановлюючого документу, який засвідчує право власності позивача - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-МК №034263 від 08.11.2000 року.\~ Згідно кадастрового плану, який є невід`ємною частиною договору оренди землі, укладеного 21 жовтня 2009 року між [PERSON] та ТОВ «Сила\~росту» вбачається, що у власність гр. [PERSON] передано земельну ділянку площею 6,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області, із кадастровим номером 4823655100:20:000:0118 (а.с.146, том №1). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 15.05.2014 року держаним реєстратором Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області Владіміровою О.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 13208960 від 21.05.2014 року 14:34:00, вчинено запис про інше речове право: 5732047, право оренди земельної ділянки, площею 6,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 4823655100:20:000:0118, строком дії 49 років, на підставі договору оренди землі виданого 21.10.2009 року, сторони [PERSON] та ТОВ «Сила росту» (а.с.115-116, том №1). З відповіді відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за вих.№378/113-21 від 10.06.2021 року, вбачається, що до Державного земельного кадастру внесено виправлення до кадастрового номера, а саме земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 4823655100:20:000:0118 (а.с.53, том №2). Наведені дані дають можливість встановити, що об`єктом оренди за договором від 21 жовтня 2009 року укладеним між [PERSON] та ТОВ «Сила\~росту» була саме земельна ділянка із кадастровим номером 4823655100:20:000:0118. Згідно ч.2\~ст.792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є\~Закон України «Про оренду землі». Згідно зі\~ст.13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо вже сам договір передбачає передання майна або інші дії, він вважається укладеним з моменту вчинення відповідної дії (частина перша - друга\~статті 640 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення ст.629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, визначене частиною першою\~статті 15 ЦК\~України. Відповідно до статей\~16,\~203,\~215 ЦК України\~для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення вимог або відмову в їх задоволенні. Для визнання недійсним договору оренди землі необхідним є встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду, у зв`язку з укладенням оспорюваного договору. Згідно статті 81 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що спірний договір оренди землі був укладений та підписаний орендодавцем [PERSON] , згідно акту прийому-передачі був переданий об`єкт оренди орендодавцем [PERSON] орендарю ТОВ «Сила росту», орендар протягом одинадцяти років використовує земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за що сплачує орендодавцю орендну плату, що вказує на відсутність порушень прав свобод чи інтересів позивача, а наявність механічної помилки в кадастровому номері земельної ділянки не є самостійною та достатньою підставою для визнання договору недійсним відповідно до положень ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.15 Закону України «Про оренду землі», а тому суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання договору оренди землі недійсним. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2\~ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Враховуючи те, що наведені позовні вимоги мають похідний характер від основних вимог щодо визнання договору оренди землі недійсним, а тому в разі відхилення основних вимог, вимоги в частині скасування державної реєстрації договору, також задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на її рахунок.\~\~\~

Outcome: dismissed