Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

В вересні\~2018\~року Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Сьєрра\~Маестра» звернулося\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до\~[PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за договором\~безпроцентної позики від 22.03.2016 року у сумі 110937,53 гривен. При цьому позивач посилається на те, що 22 березня 2016 року між ТОВ «СЬЕРРА МАЕСТРА» в особі директора [PERSON], що діяв на підставі Статуту, з однієї сторони (далі - Позивач, Позикодавець) та фізичною особою [PERSON] укладено договір безпроцентної позики № 22/03-2016. Сума позики за Договором становить 105 000, 00 грн. Зарахування коштів\~на поточний\~рахунок відповідача\~підтверджується платіжними\~дорученнями №\~102\~від 22\~березня 2016\~року та\~№ 198\~від 07\~вересня 2016\~року,\~які видані\~ПАТ «КРЕДІ\~[PERSON]».\~Відповідно до\~пункту 4.1.\~договору строк\~повернення позики\~встановлено до\~31\~грудня 2017\~року. Станом на дату подання позовної заяви, відповідачем позивачу грошові кошти не повернуті, добровільно віддавати борг [PERSON] не бажає, тому ТОВ «СЬЕРРА МАЕСТРА» змушено звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача [PERSON] зявився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Підтвердив, що на час надання позики відповідач працював в ТОВ «СЬЕРРА МАЕСТРА», пояснив, що вказана сума позики не була скритою формою винагороди чи заробітної плати. Відповідач, який викликаний до суду у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін в заочному порядку. Відповідно ст.281 ЦПК України справа розглянута в заочному порядку. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьєрра Маестра» обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 22 березня 2016 року між ТОВ «СЬЕРРА МАЕСТРА» в особі директора [PERSON], що діяв на підставі Статуту, з однієї сторони (далі - Позивач, Позикодавець) та фізичною особою [PERSON] укладено договір безпроцентної позики № 22/03-2016. Сума позики за Договором становить 105 000, 00 грн. Відповідно до п.1.1. Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі, встановленому Договором, а Позичальник зобовязується повернути їх Позикодавцю. Відповідно до пункту 3.2. Договору днем надання позики вважається день зарахування суми позики на поточний рахунок Позичальника. Зарахування коштів на поточний рахунок відповідача підтверджується платіжними дорученнями № 102 від 22 березня 2016 року та № 198 від 07 вересня 2016 року, які видані ПАТ «КРЕДІ [PERSON]». Відповідно до\~пункту 4.1.\~договору строк\~повернення позики\~встановлено до\~31\~грудня 2017\~року. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, іцо зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобовязання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням\~встановленого індексу\~інфляції за\~весь час\~прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Слід зазначити, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання. Відповідач так і не повернув грошові кошти позивачу, тому сума інфляційних витрат складає 3 780 гри. 00 коп. а саме: 1.Коефіцієнт інфляції за період з січня 2018 року по липень 2018 року (включно) складає %: (Індекс\~інфляції 1-го\~місяця -\~100)\~+\~(Індекс\~інфляції ІІ-го\~місяця -100) + (Індекс наступних місяців - 100) + 100% = 103,6% 2.Сума заборгованості, включаючи втрати від інфляції, складає 108\~780\~грн. (105 000,00 грн. * 103,6): 100 = 108 780 грн. Тобто, з урахуванням індексу інфляції сума заборгованості збільшилася на 3780,0 грн. Крім того, 3 відсотки річних, відповідно до ст. 625 ЦК України за весь час прострочення, тобто, загальна сума 3% річних, що підлягають сплаті за вимогою ст. 625 ЦК України складає 2157, 53 грн. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved