Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

В жовтні 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СК Восток» (далі ТОВ «СК Восток»), третя особа [PERSON], про визнання договорів оренди землі недійсними, в обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є власником наступних земельних ділянок: - земельна ділянка кадастровий номер 6322882000:04:000:0099, площею 3,8911 га, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, державний акт на право власності на земельну ділянку І-ХР№074809, виданий 29.12.2002 р., - земельна ділянка кадастровий номер 6322882000:03:000:0254, площею 0,4944 га, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, державний акт на право власності на земельну ділянку І-ХР№074809, виданий 29.12.2002 р. 09.07.2005 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу [PERSON] було посвідчено довіреність за № 1458, відповідно до якої [PERSON] уповноважувалась [PERSON] на вчинення від імені та в інтересах останньої юридично значимих дій щодо земельних ділянок, які належать [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку І-ХР№074809, виданого 29.12.2002 р. В липні 2017 року [PERSON], випадково, стало відомо про те, що [PERSON], без її відома, згоди та волі на укладання таких договорів, 27 лютого 2017 р. було укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6322882000:04:000:0099 без № та договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6322882000:03:000:0254 без №. Орендарем за двома договорами оренди земельних ділянок виступає ТОВ «СК ВОСТОК» (код ЄДРПОУ: 30501395). Вважають дії [PERSON] такими, що порушують законні права та інтереси [PERSON] як власника вищезазначених земельних ділянок; порушують вимоги цивільного законодавства щодо представництва та цивільного і земельного законодавства щодо порядку укладання договорів взагалі і укладання договорів оренди землі зокрема. Ні ТОВ «СК ВОСТОК», ні [PERSON] не було поставлено до відома власника земельних ділянок, - [PERSON] про їх наміри укласти вищезазначені договори оренди земельних ділянок. Не було дотримано процедури укладання даних договорів, визначених цивільним законодавством. Фактично, власник, переданих проти його волі земельних ділянок, був позбавлений права на володіння, користування і розпорядження належними йому земельними ділянками, що є порушенням норми ч.1 ст. 320 ЦК України, яка визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, [PERSON] є представником ТОВ «СК ВОСТОК» і особою, яка безпосередньо зацікавлена в господарській діяльності даної юридичної особи. Ч.З ст. 238 ЦК України містить імперативну норму, відповідно до якої представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Що ж стосується істотних умов укладених договорів оренди земельних ділянок, то явно відстежується умисел на укладання договорів на завчасно невигідних для власника земельних ділянок умови договорів. Так, відповідно до п. 4.1. Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322882000:03:000:0254, площею 0,4944 га, розмір орендної плати складає 491 (чотириста дев'яносто одна) грн. 74 коп. на рік, а відповідно до п. 4.1. Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322882000:04:000:0099, площею 3,8911 га, розмір орендної плати складає 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 11 коп. на рік. Строк дії вищезазначених договорів, визначений п. 3.1. в обох Договорах оренди складає 20 років. Як розмір орендної плати так і строк дії договорів оренди жодним чином не може влаштовувати власника земельних ділянок - [PERSON] У випадку надходження оферти на укладання договору оренди земельних ділянок від ТОВ «СК ВОСТОК» на вищезазначених умовах, акцепту від [PERSON] на укладання таких договорів не було б. Відповідно до ч.І ст. 232 ЦК України, - правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Представник відповідача, [PERSON], позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не зявилась, просила суд розглядати справу за її відсутності, проти позову заперечувала. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, зясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог у звязку з наступним. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником наступних земельних ділянок: - земельна ділянка кадастровий номер 6322882000:04:000:0099, площею 3,8911 га, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, державний акт на право власності на земельну ділянку І-ХР№074809, виданий 29.12.2002 р., - земельна ділянка кадастровий номер 6322882000:03:000:0254, площею 0,4944 га, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, державний акт на право власності на земельну ділянку І-ХР№074809, виданий 29.12.2002 р. 09.07.2005 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу [PERSON] було посвідчено довіреність за № 1458, відповідно до якої [PERSON] уповноважувалась [PERSON] на вчинення від імені та в інтересах останньої юридично значимих дій щодо земельних ділянок, які належать [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку І-ХР№074809, виданого 29.12.2002 р. (а.с.27). 27 лютого 2017 р. було укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6322882000:04:000:0099 без № та договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6322882000:03:000:0254 без №. Орендарем за двома договорами оренди земельних ділянок виступає ТОВ «СК ВОСТОК» (код ЄДРПОУ: 30501395). (а.с.7-26). Відповідно до положень ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 238 ЦК України визначено правочини, які може вчиняти представник 1. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. 2. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. 3. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Згідно до ст. 239 ЦК України правові наслідки вчинення правочину представником наступні: правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Відповідно до вказаних норм діючого законодавства і за змістом довіреності, яка була видана добровільно позивачем і на день укладення спірного договору не була скасована, [PERSON] мала право укладати, підписувати договори оренди землі при цьому вона діяла не в особистих інтересах, а в інтересах позивача, маючи право здійснювати для цього всі необхідні дії. Той факт, що після укладення договорів оренди позивач скасувала довіреність спричиняє юридичні наслідки лише на майбутнє і тому не призводить до недійсності спірних договорів. Суд відхиляє доводи позивача у про неузгодженість з нею особисто умов цього договору, оскільки ця обставина не має юридичного значення, позивач не довела того, що [PERSON] при укладенні спірного договору діяла поза її волею, яка була чітко визначена у довіреності. Доводи позивача про те, що вона не давала згод на укладання спірних договорів, що відсутнє її волевиявлення на укладання договорів також не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки свою волю вона виявила в момент видачі довіреності на ім'я [PERSON], з якою в подальшому були погоджені усі істотні умови договору та яка, діяла в межах повноважень, наданих їй довіреністю, підписуючи договори оренди. Досліджений у судовому засіданні статут ТОВ «СК ВОСТОК» також не передбачає права засновників на укладення договорів. Відповідно до п.10.8.1 лише директор має право без довіреності виконувати дії від імені ТОВ «СК ВОСТОК».

Outcome: dismissed