Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій зазначив, що відповідачка по справі зареєстрована в житловому будинку, який належить позивачу на праві власності, але фактично не проживає в ньому. Комунальні послуги відповідачка не сплачує. У зв'язку з наведеним позивач просять позов задовольнити, визнавши відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем реєстрації, та за допомогою опублікування повідомлення в газеті «Одеські вісті» №93 від 05.12.2018 року, причини неявки в судове засідання не повідомила. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі - продажу від 21.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Корчевською Т.І.., зареєстровано в реєстрі за №646, [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу про державну реєстрацію прав Комінтернівського районного бюро технічної інвентаризації за №11480399 від 08.08.2006 року, реєстраційний номер 14934666, номер запису 106 в книзі 5, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області від 15.12.2017 року №2150, за [PERSON] дійсно значиться житловий будинок в [ADDRESS]. В даному будинку проживають без реєстрації: [PERSON], дружина, [INFO], [PERSON], син, [INFO], [PERSON], син, [INFO], [PERSON], донька, [INFO], [PERSON], син, [INFO], [PERSON], [INFO] - зареєстрована але не проживає. Відповідно до акту, складеному депутатами Счавської сільської Лиманського району Одеської області від 12.12.2017 року, [PERSON] значиться зареєстрованою, але не проживає з 2007 року за вказаною вище адресою. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім'ї без поважної причини понад один рік. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідачки в житловому будинку доведено належними і допустимими доказами, що не спростовуються відповідачем.

Outcome: approved