Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

В жовтні 2019р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила суд: - позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою і повністю перебуває на її утриманні, відповідач участі у вихованні та розвитку дитини не приймає, перешкод для виконання своїх батьківських обов`язків йому ніхто не чинить. Оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, щодо виховання, утримання спільного сина сторін позивачка вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився. В позасудовому порядку, відповідачем було складено заяву, в якій він повідомив, що відмовляється від утримання та виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина визнає повністю та просить здійснювати розгляд справи у його відсутність. Зазначена заява, була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крижановською В.П. 06 вересня 2019р. В судовому засіданні представник відповідача зазначала, що сторона відповідача визнає позов, вище зазначена заява відповідачем не скасована та не відкликана. Представник третьої особи поданий позов підтримала та просила суд, долучити до матеріалів справи висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2009р., який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015р. по цивільній справі № 761/5473/15-ц, яке набрало законної сили. В шлюбі у сторін, [INFO] народився син [PERSON] . Судом встановлено, що після розірвання шлюбу, спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою, і перебуває на її утримані. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від 13 грудня 2019р. № 109/04/40-11332 було встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов`язками: не виявляє турботи щодо дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров`ям та вихованням. У зв`язку з даними обставинами, Комісія з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, нехтує батьківськими обов`язками, не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться її життям і здоров`ям, не піклується про сина та не відвідує його. Утриманням, вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивачка. З урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . За змістом ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , фактично знаходиться на утриманні своєї матері - позивачки [PERSON] За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звзяок доказів у їх сукупності, враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачем, перебування фактично малолітньої дитини сторін на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27 вересня 2019р. (часу подання позову до суду) та до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ). Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 384,2 грн., та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов`язання УДКСУ в Шевченківському районі повернути останній - 384,2 грн., згідно квитанції № 9211 від 26 вересня 2019р., а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 384,2 грн. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved