Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

В жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], за місцем проживання її матері, [PERSON] у [ADDRESS] На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейних відносин з відповідачем, вона в липні 2014 року разом з донькою повернулася проживати до своїх батьків в [ADDRESS]. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29 травня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказувала, що на даний час малолітня донька проживає з нею, знаходиться її повному матеріальному утриманні. Місце проживання дитини було зареєстровано за адресою проживання відповідача в [ADDRESS]. Оскільки відповідач письмової згоди на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини не надає, змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, згідно поданої заяви від 24 листопада 2015 року справу просить розглядати у його відсутності, з позовом згідний (а.с.36). Орган опіки та піклування Жидачівської РДА явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечив. 14 грудня 2015 року в адресу суд надіслав письмовий висновок про визначення місяця проживання малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29 травня 2015 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, малолітню дочку [PERSON], залишено на вихованні матері (а.с.8). Малолітня [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 лютого 2011 року (а.с.6). Місце проживання Малолітньої [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Орган опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області у висновку від 14 грудня 2015 року № 02-17/3721 вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом із матір'ю [PERSON] (а.с.37-39). Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України). Матеріалами справи стверджується, що позивач [PERSON] працює на посаді кухаря у ТОВ «ПХ Груп» та отримує щомісячний дохід в сумі 1700,00 грн. (а.с.14,15). З довідки виконкому Вибранівської сільської ради від 19 вересня 2015 року № 518 вбачається, що малолітня [PERSON] проживає без реєстрації з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.13). Даний факт стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 15 вересня 2015 року, складеного Вибранівською сільською радою, Жидачівського району, Львівської області (а.с.10). Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Враховуючи те, що малолітня дитина постійно проживає з матір'ю в [ADDRESS], перебуває на її вихованні та матеріальному утриманні, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які унеможливлюють передачу дитини для проживання з матір'ю, а також відсутні виняткові обставини розлучення дитини зі своєю матір'ю, суд вважає, що є усі підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 160, 161 СК України,

Outcome: approved