Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Відповідач, [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив суд розглянути справу у його відсутності. Позивач, [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягла на їх задоволенні, просила суд розглянути справу у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія договору купівлі продажу від 25.12.2003р.; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24.11.1984р.; звіт про незалежну оцінку нежитлової будівлі складу; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.10.2007р.; копія технічного паспорту на нежитлову будівлю № 9а по вул. Леніна (Соборна) в м. Рені. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач з 24.11.1984р. перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Під час шлюбу сторони придбали нерухоме майно: нежитлову будівлю загальною площею 1138 кв.м., розташована по вул. Соборна (Леніна) 9а в м. Рені Одеської області. Шлюб між сторонами не розірвано. Однак, позивач бажає поділити спільне майно набуте у шлюбі, однак домовленості між сторонами щодо порядку поділу майна досягнуто не було, тому вона звернулась до суду із позовними вимогами про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. Так, позивач вважає, що майно, що було придбано ними за час шлюбу має бути поділено між ними в рівних частках. Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 СК України «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя». Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений». Відповідно до ч.1ст.70 СК України «у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором». Згідно ст.71 СК України «майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом». Згідно ч.1ст.368 ЦК України «спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю».Ч.1ст.369 ЦК України встановлює: «співвласники майна, що перебувають у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними». Відповідно до ч.2ст.370 ЦК України «у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними». Так як відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти їх задоволення, суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі..

Outcome: approved