Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

В жовтні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 27.10.2015 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 538. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Відповідач відмовляється вирішити питання щодо розірвання шлюбу в позасудовий спосіб. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені у жовтні 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з*явилася з невідомих причин,викликалася шляхом направлення судової повістки, яка повернута на адресу суду в зв*язку із закінченням терміну зберігання. Крім того, відповідач повідомлялась шляхом направлення смс-повістки, яка завчасно отримана відповідачем. На підставі ст. 224,225 ЦПК України суд розглянув справу без участі позивача та відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено та перевірено доказами, що 27.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб,зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 538,після одруження прізвища чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON],про що надана копія свідоцтва про укладення шлюбу. Сторони припинили шлюбні відносини у жовтні 2016 року,взаємини подружжя не підтримують,спільного господарства не ведуть,взаємних прав та обов*язків не виконують. На думку суду,шлюб між сторонами не може бути збережений,їх взаємини свідчать про відсутність ознак сім*ї,примирення між ними за такий тривалий час не відбулося. Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя і збереження сім*ї неможливе,оскільки збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу. Конкретні обставини даної справи вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та відповідача,порушує особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Вимоги позивача щодо повернення відповідачці дошлюбного прізвища задоволенню не підлягають, оскільки ст.. 113 СК України визначено, що право на вибір прізвища після розірвання шлюбу надається саме особі, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. На підставі ст.105,110,112 СК України,ст.3,10,11,60,212-215,218,224-226 ЦПК України,суд-

Outcome: approved