Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивачка та її представник [PERSON] (ордер серії ОД № 181248 від 10.02.2017 р.) у судове засідання не зявились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, наполягали на задоволенні позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON], померла 24.04.2004 р.; свідоцтво про народження [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON]; копія рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після розірвання шлюбу «Тєрєфєра»; копія свідоцтва про право власності на житло № 149 від 22.06.1999 р., на підставі якого квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості ? частки квартири [ADDRESS], вартість становить 51\~860 грн.; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 24.04.2004 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є донька [PERSON], яка є позивачкою по справі, та син [PERSON], який є відповідачем по справі. У встановлений законодавством строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, вона була малолітньою особою, тому вважається такою, що прийняла спадщину. 27.12.2016 р. [PERSON] звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті матері та вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець першої черги [PERSON] на спадщину не претендує та не заперечує проти визнання права власності за позивачкою. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). На момент відкриття спадщини, позивачка була малолітньою особою, тому вважається такою, що прийняла спадщину, відмову від спадщини не заявляла. Інший спадкоємець першої черги [PERSON] на спадщину не претендує, не заперечує про визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Таким чином, позивачка прийняв спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини була малолітньою особою, та не заявляла про відмову від неї, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.4 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved