Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про скасування\~державного акту\~та вилучення\~земельної ділянки. В позовній заяві вказується, що 18\~липня 2002\~року приватним\~нотаріусом Чортківського\~районного нотаріального\~округу [PERSON]\~було посвідчено\~Договір дарування,\~згідно якого\~[PERSON] подарував\~[PERSON] приміщення\~заготівельного пункту господарською будівлею в с. Джурин по вул. Незалежності, 2, Чортківського району Тернопільської області, який належав [PERSON] на підставі рішення Чортківського районного суду від 17 липня 2001 року, зареєстрованого в Чортківському інвентарбюро 16 вересня 2001 року за № 57 в реєстрову книгу №1. Рішенням виконавчого комітету Джуринської сільської ради від 23 березня 2006 року № 15 було надано дозвіл [PERSON] на реконструкцію колишнього заготівельного пункту під магазин з житловими приміщеннями по вулиці Незалежності, 2 в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області. 05 листопада 2013 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на магазин з вбудованими житловими приміщеннями по вул. Незалежності, 2 «а» в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області. В 1993 році при укладенні договору купівлі-продажу між [PERSON] та коопзаготоб'єднання\~Чортківської райспоживспілки\~Чортківської райСТ для обслуговування будівлі колишнього приміщення заготпункту з надвірними будівлями в с. Джурин по вул. Незалежності, 2 Чортківського району Тернопільської області, згідно земельно-облікових документів Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області належало 0,22 га земельної ділянки. Станом на 1993 рік на час оформлення договору купівлі-продажу приміщення заготпункту, укладеного між [PERSON] та Чортківським РайСТ, для обслуговування вказаного приміщення в користуванні РайСТ перебувала земельна ділянка площею 0,22 га, та враховуючи те, що з моменту укладення договору купівлі-продажу зазначеного приміщення по даний час в Джуринській сільській раді відсутні будь-які рішення сільської ради щодо вилучення в коопзаготобєднання Чортківської райспоживспілки Чортківського райСТ чи [PERSON], а відтак і в [PERSON], земельної ділянки для обслуговування приміщення заготпункту з надвірними будівлями в с. Джурин по вул. Незалежності, 2 Чортківського району, а відтак Джуринською сільською радою порушено законне право [PERSON] на передачу йому земельної ділянки площею 0,22 га. Вважає, що [PERSON] незаконно отримав у власність земельну ділянку площею 0,1823 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області, оскільки в рішенні Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 08 липня 2002 року №16 взагалі відсутні дані щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки. Вказаним рішенням зазначається про передачу безоплатно земельних ділянок громадянам сільської ради площею до 2 га згідно Земельного кодексу України. Зазначене рішення не має жодних посилань на Додатки до даного рішення, яким саме громадянам передаються земельні ділянки та в якому розмірі. Тому просить скасувати Державний акт про право власності на землю та вилучити в [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0377 га та передати її [PERSON] Позивач [PERSON] суду пояснив, що йому потрібен заїзд до будівель, які йому належать, хоче провести комунікації, тому звернувся з даним позовом. В судовому засіданні він та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просить задовольнити, вважають, що порушено право позивача на право отримання у власність земельної ділянки під будівлею, підтвердили, що земельну ділянку для обслуговування будівлі колишнього приміщення заготпункту позивачем не було приватизовано, вона йому не належала. Просять скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 2219 від 05 вересня 2002 року та державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вчинену державним реєстратором [PERSON] Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, на земельну [PERSON], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 6688572 на земельну ділянку, розташовану в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125582900:02:001:2402, дата реєстрації земельної ділянки, 15.08.2014 року, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1823 га. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому вказується, що він є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1823 га (кадастровий номер 6125582900:02:001:2402), яка знаходиться на території Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Право власності на земельну ділянку ним набуто на підставі рішення Джуринської сільської ради № 16 від 08.07.2002 року, в додатку до рішення Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області №16 від 08.07.2002 року вказано перелік громадян, яким передано у власність відповідні земельні ділянки. Твердження позивача, що для обслуговування будівлі колишнього приміщення заготпункту з надвірними будівлями в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області «рахувалась» земельна ділянка загальною площею 0,22 га є безпідставним та таким, що не відповідає чинним положенням законодавства України, оскільки така земельна ділянка не була сформована, як об'єкт цивільних прав, не встановлено її меж в натурі, їй не було присвоєно кадастрового номера, вона не перебувала у власності чи користуванні власників нежитлових приміщень, а тому до [PERSON] не може перейти право власності або право користування на таку земельну ділянку, оскільки таке право не виникло у попередніх власників приміщення заготпункту з надвірними будівлями. Гр. [PERSON] з 1993 року по 2002 рік не сплачував орендну плату за землю та земельного податку на території Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. У власника, який подарував позивачу приміщення заготівельного пункту з господарською будівлею в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області по вул. Незалежності, 2 не було в користуванні або у власності земельної ділянки площею 0,22 га. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, суду пояснив, що з 1989 року користується земельною ділянкою, приватизацію здійснив згідно рішення сільської ради. Він та його представник [PERSON] вважають, що права позивача не порушені, оскільки він не є власником земельної ділянки, просять застосувати строк позовної давності, в позові відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, в суд поступила заява про розгляд справи без участі третьої особи. Вважають позовну заяву [PERSON] безпідставною та надуманою, просять відмовити позивачу в задоволенні його вимог. Вислухавши позивача, його представника, відповідача, його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення та в його задоволенні слід відмовити з наступних підстав. Згідно договору\~дарування,\~укладеного 18\~липня 2002\~року в\~м.\~Чортків Тернопільської\~області,\~[PERSON] подарував,\~а [PERSON]\~прийняв у\~дар приміщення\~заготівельного пункту\~з господарською\~будівлею в\~с.\~Джурин по\~вул.\~Незалежності,\~2\~(два)\~Чортківського району\~Тернопільської області.\~У договорі\~вказується,\~що зміст\~ст.\~120\~Земельного кодексу\~України сторонам,\~що підписали\~договір,\~нотаріусом розяснено.\~Згідно положень\~ вказаної\~статті у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1823 га (кадастровий номер 6125582900:02:001:2402), яка знаходиться на території Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Право власності на земельну ділянку набув на підставі рішення Джуринської сільської ради № 16 від 08.07.2002 року. Твердження позивача, щодо відсутності у вказаному рішенні даних щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки спростовується додатком до рішення Джуринської сільської ради №16 від 08.07.2002 року, в якому вказано перелік громадян, яким передано у власність відповідні земельні ділянки, в тому числі за пунктом 6 [PERSON] 1,7628, в т.ч. 1.5805 рілля, 0,1823 буд. На адвокатський запит від 12.11.2018 року Джуринська сільська рада Чортківського району Тернопільської області повідомила, що Додаток до Рішення сесії IV скликання Джуринськсї сільської ради Чортківського району Тернопільської області за № 16 від 08.07.2002 року є в наявності в Джуринській сільській раді Чортківського району Тернопільської області. До реконструкції заготівельного пункту РайСТ під магазин з житловими приміщеннями по вул. Незалежності № 2 в с. Джурин відомості щодо площі є в наявності. Невідомо, чи був правовстановлюючий документ у власника приміщення заготівельного пункту Чортківського райСТ по вул. Незалежності, 2 в с. Джурин, пізніше у [PERSON]. Земельна ділянка для обслуговування магазину з житловими приміщеннями по вул. Незалежності № 2 с. Джурин, власником якого є [PERSON], сформована площа її становить 0,1858 га. [PERSON] використовує земельну ділянку для обслуговування магазину з житловими приміщеннями по вул. Незалежності № 2 с. Джурин на підставі договору оренди. Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності\~за рішенням органів виконавчої\~влади або\~органів місцевого\~самоврядування в\~межах їх\~повноважень,\~визначених цим\~Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України). За статтею 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ст. 79-1 Земельного кодексу України). За вимогами статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В обґрунтування свого позову позивач [PERSON] посилається на положення статті 30 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, положення статті 377 Цивільного кодексу України, а також частини першої та другої статті 120 Земельного кодексу України, які діють на даний час. У відповідності до вищевказаних норм у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користування іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то вразі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За загальним\~правилом закріпленим\~у \~ст.\~120\~Земельного кодексу\~України особа,\~яка набула\~права власності\~на будівлю\~чи споруду,\~стає власником\~земельної ділянки\~на тих\~самих умовах,\~на яких\~вона належала\~попередньому власнику,\~якщо інше\~не передбачено\~у договорі\~відчуження нерухомості.\~Проте ні\~позивач [PERSON],\~ані попередній\~власник приміщення\~заготівельного пункту\~з господарською\~будівлею в\~с.\~Джурин Чортківського\~району Тернопільської\~області [PERSON]\~не були\~та не\~є власниками\~або користувачами\~спірної земельної\~ділянки в\~розумінні статей\~79-1,\~125,\~126\~Земельного кодексу\~України,\~ст.\~З Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»,\~оскільки у\~матеріалах справи\~відсутні докази\~формування земельної\~ділянки площею\~0,22\~га із\~присвоєнням кадастрового\~номера,\~державної реєстрації\~земельної ділянки\~як об'єкта\~цивільних прав\~та документи,\~що підтверджували\~б право\~власності або\~користування на\~спірну земельну\~ділянку. Рішенням виконавчого комітету Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 23 березня 2006 року № 15 було надано дозвіл [PERSON] на реконструкцію колишнього заготівельного пункту під магазин з житловими приміщеннями по вулиці Незалежності, 2 в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області. Цим же рішенням [PERSON] було зобовязано виготовити документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку. 05 листопада 2013 року [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на магазин з вбудованими житловими приміщеннями по вул. Незалежності, 2 «а» в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області. Але документ про право власності на земельну ділянку під вказаною будівлею позивачем не предявлено. Власником земельної ділянки є орган місцевого самоврядування, а саме Джуринська сільська рада Чортківського району Тернопільської області. Таким чином, не можна говорити про юридичне порушення речового права (власності, користування) позивача, бо таке право у нього взагалі не виникло, або про порушення його законного інтересу на земельну ділянку, тому вимога про захист права позивача [PERSON] на земельну ділянку 0,0377 га є безпідставною. Згідно правової позиції Верховного суду України викладеної у постанові від 13 квітня 2016 року № 253цс16 при застосуванні положень статті 120 Земельного кодексу України у поєднанні статті 125 Земельного кодексу україни слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом нерухомості, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності. Твердження позивача, що для обслуговування будівлі колишнього приміщення заготпункту з надвірними будівлями в с. Джурин «рахувалась» земельна ділянка загальною площею 0,22 га є безпідставним та таким, що не відповідає чинним положенням законодавства України, оскільки така земельна ділянка не була сформована як об'єкт цивільних прав, не встановлено її меж в натурі, їй не було присвоєно кадастрового номера, вона не перебувала у власності чи користуванні власників нежитлових приміщень, тому до [PERSON] не може перейти право власності або право користування на таку земельну ділянку, оскільки таке право не виникло у попередніх власників приміщення заготпункту з надвірними будівлями. Згідно довідки Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області №1145/02-19 від 20.11.2018 року гр. [PERSON] з 1993 року по 2002 рік не сплачував орендну плату за землю та земельного податку на території Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Даний документ зайвий раз підтверджує те, що у власника, який подарував позивачу приміщення заготівельного пункту з господарською будівлею в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області по вул. Незалежності, 2 не було в користуванні або у власності земельної ділянки площею 0,22 га. Згідно статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Приватизація [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1823 га (кадастровий номер 6125582900:02:001:2402), яка знаходиться на території Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області жодним чином не порушує права та законні інтереси позивача на земельну ділянку. Позивач [PERSON] використовує земельну ділянку для обслуговування будівель торгівлі по вул. Незалежності № 2 с. Джурин на підставі Договору оренди землі від 01.11.2012 року, йому в оренду на 10 років було передано земельну ділянку загальною площею 0,1858 га. На вказаній площі земельної ділянки був розташований заготівельний пункт в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується відомостями Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Згідно відповіді на адвокатський запит сільського голови Джуринської сільської ради [PERSON] за № 388 від 16.11.2018р. до Джуринської сільської ради скарги, заяви або звернення від [PERSON] стосовно площі або конфігурації переданої йому земельної ділянки в користування по вул. Незалежності № 2 с. Джурин не надходили. [PERSON] звертався до Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області стосовно викупу земельної ділянки по вул. Незалежності № 2 в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області в лютому 2016 року. В заяві від 18.02.2016 року [PERSON] просив сільську раду надати дозвіл на викуп земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні на підставі Договору оренди землі загальною площею 0,1858 га. Це підтверджує те, що у позивача перебуває на правах оренди земельна ділянка загальною площею 0,1858 га, дана земельна ділянка сформована як об'єкт цивільних прав, їй присвоєно кадастровий номер. Згідно ст. 128 Земельного кодексу України [PERSON] має право на викуп її без проведення аукціону, оскільки така земельна ділянка перебуває у нього в користуванні. Земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис) підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах - земельних торгах. (ст.134 3емельного кодексу України). Згідно вимог ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. З огляду на приписи вказаного законодавства, позивач не наділений правом заявляти вимогу про скасування державного акту та вилучення земельної ділянки, адже не є ані власником спірної земельної ділянки площею 0,0377 га, ані її землекористувачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону (ст. 373 ЦК України). Відповідно до ст. 319 ЦК України та ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельними ділянками. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі земельної ділянки у приватну власність. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК), пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Вимога позовної заяви щодо вилучення в [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,0377 га та передачі її [PERSON] є безпідставною, оскільки суд не здійснює владні повноваження щодо розпоряджання земельними ділянками що є прерогативою органу місцевого самоврядування згідно ст.12 Земельного кодексу України. Крім того, чинним законодавством не передбачена можливість вилучення земельної ділянки в особи, яка володіє нею на правах приватної власності. Стаття 140 Земельного кодексу України встановлює вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; г) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; є) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Зі змісту вказаної статті вбачається, що вилучення земельної ділянки, яка перебуває на правах приватної власності не передбачене чинним законодавством. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За вимогами частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Позивачу [PERSON] було відомо про приватизацію відповідачем [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,1823 га по вул. Л. Українки, 1 с. Джурин Чортківського району та про наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №2219 від 05.09.2002 року ще в липні 2015 року. 30 липня 2015 року Чортківський районний суд Тернопільської області відкрив провадження у справі за позовною заявою [PERSON], яка датується 10.07.2015 року, до [PERSON], про встановлення земельного сервітуту. Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] відомо про приватизацію земельної ділянки площею 0,1823 га із кадастровим 6125582900:02:001:2402. В прохальній частині позову він просив суд встановити земельний сервітут, який полягав у праві доступу для обслуговування належного позивачу інженерної споруди - септика (вигрібного колодязя). Вказаним рішенням у позові [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Джуринська сільська рада Чортківського району Тернопільської області, про встановлення земельного сервітуту відмовлено. Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, оскільки з боку відповідача не порушено право позивача, так як останнім не набуто право власності на спірну земельну ділянку. Власником земельної ділянки по вул. Незалежності, 2 в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області залишається Джуринська сільська рада. В обґрунтування заявленої вимоги щодо скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 2219 від 05.09.2002 року та державної реєстрації позивачем не надано жодних доказів того, що саме даний правовстановлюючий документ є перешкодою та порушує право позивача на землю. Ккрім того,\~в ході\~судового розгляду\~не встановлено,\~ чи\~є належна\~відповідачу на\~праві власності\~земельна ділянка,\~зокрема спірна\~земельна ділянка\~площею 0,0377\~га тією\~земельною ділянкою,\~яка ніби-то\~слугувала для\~обслуговування заготпункту\~з надвірними\~будівлями в\~с.\~Джурин Чортківського\~району Тернопільської\~області по\~вул.\~Незалежності,\~2. Суд вважає за доцільним застосувати в даній справі позовну давність та відмовити позивачу у задоволенні його позову, оскільки [PERSON] дізнався про приватизацію спірної земельної ділянки не пізніше 10.07.2015 року в той час, як із позовною заявою про скасування державного акту та вилучення земельної ділянки звернувся до суду лише 17.10.2018 року.

Outcome: dismissed