Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточняв та збільшував. Згідно з остаточними вимогами просив: - визнати недійсним та скасувати розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 18-р від 14 січня 2010 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки № 15 в садівничому товаристві Рибак (далі СТ Рибак) в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області; - визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯК № 252302, виданий на ім'я [PERSON] про право приватної власності на зазначену ділянку, скасувавши державну реєстрацію цієї земельної ділянки; - зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити незаконно зайняті ним ділянки № 14 та № 15 в СТ Рибак. В обґрунтування позову вказував, що [PERSON], будучи раніше головою цього товариства, незаконно, без дозволу та будь-яких рішень товариства, заволодів земельними ділянками № 14 та № 15, які потім незаконно приватизував, отримавши на них один державний акт на ділянку під загальним № 15. Вказував, що ця земля [PERSON] у користування та володіння не передавалася, тому отримана ним у власність незаконно. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав вказавши, що ділянка була отримана у власність законним шляхом. На останнє судове засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник Вітовської районної державної адміністрації до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, а також заперечення проти позову, відповдіно до яких вважав, о він безпідставний та необнгрунтований Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Садівниче товариство Рибак є неприбутковим товариством, права, обов'язки та відповідальність його членів регулюються Законом України Про кооперацію та його Статутом. Воно розташоване в межах Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області. В користування СТ Рибак були надані землі, розташовані в межах Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області. [PERSON] був членом СТ Рибак. Йому на праві власності належить земельна ділянка в цьому товаристві за № 15, загальною площею 0,0560 га, кадастровий номер 4823383000:09:000:0087. На підтвердження права власності йому був оформлений та виданий 30 вересня 2011 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області державний акт серії ЯК № 252302. Перевіркою цього державного акту та схеми розміщення ділянок в СТ Рибак, а також з врахуванням пояснень представників відповідача та свідків, судом встановлено, що земельна ділянка, яка передана у приватну власність відповідачу розташовується на ділянках товариства, які раніше мали номери на схемі товариства 14 та 15. Тобто земельна ділянка, яка перебуває у власності відповідача, відповідно до державного акту має номер 15, але в дійсності охоплює ділянки, які відповідно до схеми товариства мали номери 14 та 15. Оформлення права власності на землю, оформлення державного акту та його видача була здійснена на підставі розпорядження Жовтневої (тепер Вітовської) районної державної адміністрації Миколаївської області № 18-р від 14 січня 2010. Відповідно до положень ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Положення ч. 1 ст. 103 ЗК України вказують, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обрати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. В ст. 81 Земельного кодексу України визначені підстави, на яких громадянин набуває право власності на землю, в тому числі й на підставі приватизації ділянки, що була раніше надана йому у користування (п. в) ч. 1 цієї статі). В той же час, наданими представниками позивача доказами було підтверджено, що ділянки № 14 та № 15 в товаристві були землями загального користування, на яких розміщалася водяна свердловина та будівля сторожки (а.с. 30 протокол загальних зборів товариства від 24 березня 1990 року). Рішень товариства про передачу цієї землі в користування [PERSON] не приймалося. Той факт, що при оформленні права власності на землю до районної державної адміністрації надавалася довідка, відповідно до якої у користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка № 15 площею 560 кв.м. не спростовує вказано, оскільки вона підписана самим [PERSON] і вона не підтверджена іншими доказами, як наприклад книжкою садівника, рішенням правління або загальними зборами товариства про передачу ділянки йому у користування тощо. За такого суд приходить до висновку, що при передачі земельної ділянки у власність [PERSON] були порушені норми ст. 81 ЗК України та Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Держкомзему № 42 від 4 травня 1999 року (зі змінами, чинними на час оформлення права власності). Відповідно до положень ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки бо землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 18-р від 14 січня 2010 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки № 15 в садівничому товаристві Рибак в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки воно прийнято з порушення зазначених вище положень закону. На думку суду, надання довідки про перебування земельної ділянки у користуванні певної особи, підписаної цією ж особою, повинно перевірятися і підтверджуватися іншими достовірними документами. Однак посадовими особами райдержадміністрації цього зроблено не було. Не перевірено чи дійсно земельна ділянка, перебувала у користуванні [PERSON] В той же час, вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки є передчасною, оскільки це оскарження дій чи бездіяльності державного органу, який провів реєстрацію, а оскільки він не залучений до участі в справі, то суд виходячи з положень про диспозитивність судового процесу, не може розглянути цю вимогу, пред'явлену до наявних в справі відповідачів. Відповідно до положень ст. ст. 386, 387, 396 ЦК України, ст. ст. 103, 152 ЗК України, як власник, так і законний користувач майном, в тому числі і землекористувач, мають право захисту свого порушеного права на законне володіння, а оскільки під час розгляду справи справи було встановлено, що [PERSON] незаконно заволодів землями СТ Рибак, то вимоги останнього про їх повернення є законними і підлягають задоволенню. З врахуванням викладеного,

Outcome: partial