Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Білозерської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [INFO] [PERSON] на Ѕ частину житлового будинку № 41 з житловою прибудовою загальною площею 71,7 кв.м. з житловою площею 47,5 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами: Д-1 - літня кухня, площею 17,1 кв.м.; Д1-1 - сарай, площею 16,5 кв.м.; З-1 - сарай, площею 5,2 кв.м.,; Пг5- погріб, площею 12,8 кв.м., И-1 - літній душ, площею 1,5 кв.м.; Л-1 - вбиральня, площею 1,7 кв.м.; а7- ганок, площею 3,2 кв.м., паркан №5, площею 13,5 кв.м.; паркан1/2 №7, площею 49,3 кв.м., паркан №8, площею, 37,5 кв.м., №6 ворота, площею 6,4 кв.м.; свердловина, площею 7,0 кв.м., вимощення, площею 121,9 кв.м. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], [INFO]. До смерті мати постійно проживала за адресою [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,0688 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку за вищевказаною адресою, та 1/2 частини житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами по тій же адресі. За життя мати склала заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна є позивач. 31 липня 2015 року вона своєчасно звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини. 24 березня 2016 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0688 га, розташованою за адресою м.[ADDRESS]. Постановою нотаріуса від 12 листопада 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме 1/2 частини житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за адресою м.[ADDRESS]. відмовлено, у зв'язку з відсутністю кінцевого правовстановлюючого документа на 1/2 частину реконструйованого житлового будинку. За життя її мати отримала у власність дві суміжні квартири в одному будинку і вирішила зробити певні реконструкції щодо 1/2 частини будинку, про що в 2011 році КП Архітекторне буро Добропілсьького міськвиконкому був виготовлений проект реконструкції житлового будинку та будівництва господарських побудов. Але за життя її мати не встигла оформити правовстановлюючий документ на реконструйовану 1/2 частину будинку, хоча на момент смерті всі роботи були завершені. У зв'язку з тим звернулась в суд з позовом. Позивач у судовому засідання позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просить його задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернулись в суд з заявлю про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Проти задоволення позову не заперечують. (а.с.52) Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча були належним чином повідомленні про час та місце судового розгляду, про що свідчить розписка. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши думку позивача, представника позивача, допитавши свідка, встановив такі обставини. Позивач [PERSON] є рідною дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. (а.с.14-15) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. (а.с.29) На підставі договору купівлі-продажу від 24 липня 1991 року [PERSON] купила 1/4 частину житлового будинку житловою площею 11,9 кв.м. з відповідними надвірними побудовами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці 1353 кв.м. (а.с.26-27) Свідоцтвом про право власності на житло від 11 березня 1994 року підтверджується, що [PERSON] була власником квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 27.7 кв.м. (а.с.28) Згідно заповіту від 08 листопада 2013 року, завіреного секретарем виконкому Білозерської міської ради [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого все мано, у тому числі квартира №1 та №2 одноповерхового будинку [ADDRESS] заповіла [PERSON], [INFO]. 31 липня 2015 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] на спадкове майно: 1/2 частину житлового будинку №41 з надвірними побудовами та спорудами та земельну ділянку, площею 0,0688 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування будинку. 24 березня 2016 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] на спадкове майно: земельну ділянку, площею 0,0688 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування будинку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 березня 2016 року [PERSON] успадкувала згідно заповіту після смерті матері [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0688 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування будинку. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 листопада 2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] матері [PERSON], яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними побудовами за адресою [ADDRESS], у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на 1/2 частину реконструйованого житлового будинку за життя не отримала. (а.с.13) В 2011 році [PERSON] отримала проект «Реконструкції житлового будинку побудову господарських постройок», розроблений КП «Архітектурне бюро Добропілського міськвиконкому» за адресою [ADDRESS], згідно якого розроблений проект реконструкції житлового будинку та проект гаража та туалету. (а.с.16-23) 21 лютого 2013 року [PERSON] звернулась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області з повідомленням про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції житлового будинку і будівництво господарських будівель за адресою [ADDRESS] З технічного паспорту на квартиру №1,2 у житловому будинку [ADDRESS] вбачається, що після 1992 року були здійсненні такі побудови: прибудова житлова (А1-1) 2013 рік, погріб (Пг5) - 2015 рік, літній душ (И-1) - 2011 рік та вбиральня (Л-1) - 2011 рік. (а.с.86) З спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців крім позивача не має. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положеннями статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Встановлено, що нотаріусом видано позивачу свідоцтво про на спадщину за заповітом від 24 березня 2016 року після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0688 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування будинку. Таким чином, позивач є така, яка прийняла спадщину після смерті матері. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої матері [PERSON], яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними побудовами за адресою [ADDRESS], у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на 1/2 частину реконструйованого житлового будинку за життя не отримала. При цьому, нотаріусом роз'яснено право позивача на звернення до суду з позовом про визнання за нею права власності на успадковане майно. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], що вона працює інженером-інвентаризатором 2 категорії ТОВ «Добропільське БТІ», та вона виготовляла технічний паспорт на квартири [ADDRESS]. Згідно заяви [PERSON] було обстежено житловий будинок по вказаній адресі, на території якого були побудовані душ, туалет, літня кухня, сарай, сарай та було з'єднано дві квартири. Самочинного будівництва на цій земельній ділянці не було, бо всі конструкції збудовані до 1992 року, а душ, підвал, туалет, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, до самочинного будівництва не відносяться. На момент смерті спадкодавця самочинного будівництва не було, всі роботи по реконструкції були завершенні, оскільки ще за життя 21 лютого 2013 року [PERSON] звернулась до них з повідомленням про початок будівельних робіт. Відповідно до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняття в експлуатацію, затвердженого Постановлю КМУ від 07 червня 2017 року №406, не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняття в експлуатацію роботи з переобладнання житлового будинку і житлового приміщення, а також нежитлового будинку, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема:…літніх душів, гаражів, а також свердловин, криниць, вбиралень, замощень, парканів, погребів, воріт, хвірток, терас, ганків. Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держдавного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127 (яка була чинною на момент здійснення будівництва) не належать до самочинного будівництва: для квартир багатоквартирних житлових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових господарських будівель та споруд, навісів, альтанок, терас, веранд, літніх душових, свердловин, криниць, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, ворот, хвірток, погребів, ганків. Як пояснила свідок та підтверджується проектом «Реконструкції житлового будинку побудову господарських постройок» туалет, душ фундаменту не мали, він був зроблений з монолітного ж/б поясу. Відповідно до інформації Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року, індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній спрощеній процедурі. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України). Матеріалами справи підтверджується, що позивач, яка є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері прийняла спадщину, а до суду звернулась саме через неможливість отримати свідоцтво про право на частину спадщини у зв'язку з відсутню правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто у зв'язку з відсутністю умов для одержання в державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, про що їй було повідомлено нотаріусом. Враховуючи, що судом встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] отримала всі необхідні дозвільні документи на реконструкцію квартири №1,2 та будівництво господарських будівель та споруд, тобто самочинного будівництва на земельній ділянці за адресою [ADDRESS], кв. 1,2 не має, а тому суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved