Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із зазначеним вище позовом, позивач посилалась на те, що з 2015 року по 02 жовтня 2017 року вона власними силами обробляла дві земельні ділянки площею 7,12 га та 14,24 га, що розташовані в межах Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, одна із яких належить на праві власності їй особисто, а друга - належала її покійні на цей час матері [PERSON] . До 2015 року обидві земельні ділянки перебували в оренді у відповідача. Позивач зазначила, що у 2017 році з метою посіву на обох земельних ділянках озимого ячменю витратила власні кошти, зокрема, 12 600,00 грн. - за обробіток 21 га землі; 8 600,00 грн. - на 400 літрів дизельного пального; 37 600,00 грн. - на мінеральне добриво (нітроамофоску); 17 088,00 грн. - за внесення добрива у грунт та 24 500,00 грн. - на насіння озимого ячменю сорту «Достойний», що у сумі складає 100 388,00 грн. Проте, восени 2017 року, як вказала позивач, відповідач самовільно зайняв належні їй земельні ділянки загальною площею 21,36 га, які були підготовлені нею за власний кошт до посіву озимого ячменю, що перешкодило їй використати земельні ділянки та зібрати із них врожай. Свої дії відповідач обґрунтував наявністю у нього додаткових угод до договорів оренди землі, укладених на 25 років, однак, ці як самі договори оренди, так і додаткові угоди до них були визнані недійсними на підставі судових рішень. Крім цього, при самостійному використанні земельних ділянок позивач, на її думку, могла б отримати валовий дохід на суму 415 562,50 грн., який вона розрахувала множенням середньої урожайності озимого ячменю по Миколаївській області (31,13 центнер) на загальну площу земельних ділянок, що підлягає обробітку та на закупівельну ціну однієї тони озимого ячменю урожаю 2018 року станом на 24 серпня 2018 року (6 250,00 грн.). Таким чином, як вказано у позовній заяві, неодержані позивачем доходи внаслідок самовільного зайняття відповідачем її земельних ділянок склали 352 274,50 грн., виходячи із вартості затрат на дискування, збір урожаю та посівного матеріалу. Оскільки відповідач своїми діями позбавив позивача права на отримання доходів від використання вказаних земельних ділянок, то позивач, фактично уточнивши позовні вимоги заявою від 01 червня 2020 року, просила суд стягнути на її користь збитки, завдані самовільним зайняттям земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1 га (кадастровий номер 4820382600:09:000:0062) та площею 14,24 га (кадастровий номер 4820382600:09:000:0061), які розташовані в межах Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, у розмірі 100 388,00 грн. та неодержаний дохід у розмірі 352 274,50 грн., а всього на суму 452 662,50 грн. Процесуальні дії у справі Провадження у справі було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2020 року. Ухвалою Арбузинського районного суду від 14 травня 2020 року за клопотанням позивача витребувано докази. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 липня 2020 року до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2020 року підготовче провадження було закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2020 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про відвід судді було відмовлено. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2020 року заяву представника позивача про відвід головуючого судді - залишено без розгляду. Ухвалами Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2020 року до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача та викликано заявлених позивачем свідків. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2021 року за клопотанням позивача витребувано докази. Позиція учасників справи та їх вступне слово В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві, та пояснила суду, що самостійно обробляє дві земельні ділянки, одна із яких належить їй на праві власності, інша - належала її покійній на цей час матері [PERSON] . Восени 2017 році відповідач самовільно засіяв вказані земельні ділянки, тим самим спричинивши їй збитки, розрахунок яких наведено у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити повністю та пояснила, що позивач восени 2017 році мала намір засіяти дві земельні ділянки озимою пшеницею, підготувавши їх для посіву, зокрема, придбавши паливо, насіння та добрива за власний кошт. Проте, відповідач самовільно здійснив посів своєї пшениці на земельних ділянках позивача, скориставшись вже підготовленою для цього землею. При цьому, відповідач, зібравши врожай із земельних ділянок позивача, отримав дохід, у той час, як позивач понесла збитки, як прямі, так і у виді упущеної вигоди на загальну суму 452 662,50 грн., розрахунок яких зроблено за фактичними затратами, оскільки законодавство не зобов`язує позивача проводити розрахунок збитків відповідно до Методики. Факт самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок позивача підтверджується матеріалами кримінального провадження та рішеннями Арбузинського районного суду Миколаївської області, якими додаткові угоди до договорів оренди були визнані недійсними, а також відзивами, що були надані ТОВ «Агрофірма «Вісла» при розгляді іншої справи, із яких слідує, що відповідач не заперечував факт використання земельних ділянок позивача. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив повністю, просив у його задоволенні відмовити через недоведеність обставин, на які викладені у позовній заяві. Зокрема, вказав, що надана позивачем довідка від [PERSON] про обробіток 21 га землі за 12 600,00 грн. не є достовірним і належним доказом, оскільки із неї неможливо установити хто саме виконував роботи, чим саме вони виконувались і як саме проводився обробіток землі. У той час, як неможливо встановити чи дійсно існує така особа, як [PERSON] . Крім цього, наданий позивачем товарний чек від 04 вересня 2017 року на придбання дизельного пального у кількості 400 літрів на суму 8 600,00 грн. також не є належним і допустимим доказом. Зокрема, позивач не зазначає як саме вона використала це пальне та яким чином їй було спричинено реальні збитки його придбанням, у той час, як товарний чек не відповідає вимогам Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою КМУ №1442 від 20 грудня 1997 року, Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерством економіки України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики №281/171/578/155 від 20 травня 2008 року та наказу Міністерства фінансів №13 від 21 січня 2016 року. Крім цього, сам по собі фіскальний чек про придбання нітроамофоски на суму 37 600,00 грн. не може бути самостійним і достатнім доказом цієї обставини, так як вказує лише про сплату за товар, однак, не підтверджує факту відвантаження (поставки) товару покупцю, його придбання саме позивачем, місце придбання та інші істотні умови правочину. При цьому, відсутні докази того, що таке нітроамофоска, для чого її потрібно вносити в грунт та фактичного її використання (внесення в землю) позивачем. Представник відповідача вказав, що прибутковий касовий ордер від 01 жовтня 2017 року, виданий ФГ «Коваль», та акт виконаних робіт від 01 жовтня 2017 року не підтверджують, що позивач витратила кошти на обробіток земельних ділянок, так як в акті відсутні відповідні суми, яку сплатила або могла сплатити позивач, тому є підстави вважати, що ці послуги були надані безкоштовно. Сам же касовий ордер не вказує за які саме послуги позивачем були сплачені кошти, у той час, як акт виконаних робіт не відображає яку ділянку було оброблено, у які строки та яка ціна виконаних робіт. Видаткова накладна №317 від 19.09.2017 року не підтверджує ані сплату позивачем коштів за насіння ячменю сорту «Достойний», ані фактичного отримання позивачем цього товару. Крім того, накладна містить дані про отримання насіння [PERSON] , проте, яке ця особа має відношення до позивача невідомо. На думку відповідача, [PERSON] придбав насіння ячменю для себе, а позивач позичила цей документ для використання у цій справі. Тож, на думку представника відповідача, надані позивачем докази у цілому та окремо не підтверджують факту завдання збитків позивачу, у той час, як відповідач не спонукав останню нести вказані витрати. Представник відповідача вказав, що починаючи з 01 січня 2017 року, відповідач, незважаючи на наявність у нього укладених додаткових договорів оренди земельних ділянок, не використовував земельні ділянки, зокрема, позивача, позаяк, прийняв рішення про тимчасову відмову від їх використання до ухвалення судових рішень. Натомість, рішеннями Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2019 року та від 01 липня 2019 року не встановлено факту самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок позивача. Представник відповідача вважає, що самовільне зайняття земельних ділянок - це дія, яка містить у собі ознаки та склад правопорушення. Проте, посадові особи ТОВ «Агрофірма «Вісла» не були притягнуті ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності за самовільне зайняття земельних ділянок позивача. Відповідач користувався земельними ділянками на підставі договорів оренди та додаткових угод до них з відома та погодження орендодавців до набрання чинності вказаними вище судовими рішеннями, а тому факт їх самовільного зайняття відсутній. Отже, для доведення факту самовільного зайняття земельної ділянки особа має бути притягнута до адміністративної та/або кримінальної відповідальності, а також необхідно відповідно до закону визначити розмір шкоди, завданий самовільним зайняттям земельних ділянок. Однак, у цій справі відсутній передбачений законом розрахунок розміру понесених позивачем збитків, який би відповідав Методиці визнання розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового пориву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, що затверджена постановою КМУ № 963 від 25 липня 2007 року. А таке вказує на відсутність у діях відповідача елементів складу цивільного правопорушення. У той час, як позивач посилається на Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений постановою КМУ від 19.04.1993 року №284, що, на думку відповідача, призводить до правової невизначеності, так як позивач сукупно об`єднала поняття самовільного зайняття земельних ділянок та їх тимчасового зайняття. Що робить невизначеними підстави поданого нею позову. При цьому, позивач не надала акт комісії обстеження земельних ділянок відповідно до п.2 Порядку №284. Отже, матеріали справи не містять передбаченого законом розрахунку розміру збитків, а наведений позивачем розрахунок не відповідає вимогам закону, так як останній не передбачає, що такого роду розрахунок може здійснюватись самостійно фізичною особою. Таким чином, вимоги позивача є безпідставними, а надані нею докази на підтвердження викладених у позовній заяві обставин - неналежними, недопустимим та недостовірними. За такого, представник відповідача просив повністю відмовити у задоволенні позову. Треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлялись належно, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, але надали до суду свої заяви про розгляд справи за їх відсутності, паралельно зазначивши причини свого неприбуття до суду. Треті особа [PERSON] та [PERSON] надали також письмові пояснення, із яких слідує, що належні їх матері [PERSON] та бабусі [PERSON] земельні ділянки у період із 2017 по 2019 року були самовільно захоплені відповідачем. Мати мала намір у 2017 році засіяти ячмінь, але не змогла цього зробити через протиправні дії відповідача, якими їй було спричинено збитки. Треті особи, за таких обставин, позов підтримали і просили його задовольнити. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази і застосовані правові норми, у тому числі оцінка аргументів, наведених учасникам справи та мотиви їх відхилення У свою чергу, суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши надані йому та витребувані ним докази, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - через призму достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів і обставин справи,

Outcome: partial