Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», в якому просила встановити порядок користування кімнатами №2 та №3 на плані технічного паспорта в квартирі [ADDRESS], а саме виділити їй у користування житлову кімнату №2 на плані технічного паспорта, площею 17,5 кв. м, та виділити у користування [PERSON] житлову кімнату №3 на плані технічного паспорта, площе 12,6 кв. м. Крім того, поручити КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» розділити особовий рахунок квартири [ADDRESS] на два окремих особових рахунка, [ADDRESS], розділивши при цьому оплату за площу користування між особовими рахунками відповідно до частки кожного користувача, а також поручити КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» закріпити один особовий рахунок на площу 17,5 кв. м кімнати №2 за [PERSON], другий особовий рахунок на площу 12,6 кв. м кімнати №3 - за [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та її син - [PERSON] є власниками житлового приміщення в рівних долях, а саме квартири [ADDRESS]. У спірній квартирі [PERSON] не проживає близько трьох років, всі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг несе позивач, яка є пенсіонером та іншого доходу, крім пенсії, вона не має, а тому сплачувати самостійно всі житлово-комунальні послуги їй матеріально важко. Позивач неодноразово пропонувала [PERSON] поділити плату за житлово-комунальні послуги, однак останній відмовляється, що стало підставою для звернення до суду. В судовому засідання позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки вони є необґрунтованими та непередбаченими законодавством. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» - Шелудько Ю.М., в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні, оскільки [PERSON] не зверталась до Керуючої компанії з вимогою щодо розділення особових рахунків між співвласниками квартири, і відмови Керуючої компанії з цього приводу не було, у зв`язку з чим права позивача не були порушені Керуючою компанією. Заслухавши позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29.05.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучко В.П. та зареєстровано в реєстрі за №1365. Вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в рівних долях кожному, що підтверджується реєстраційним написом Київського міського бюро технічної інвентаризації №д826-14 від 09.06.2000 року (а.с.10). Спірна квартира складається з двох кімнат житловою площею 30,1 кв. м, у тому числі: 1-а кімната №2 на плані технічного паспорта 17,5 кв. м, 2-а кімната №3 на плані технічного паспорта площею 12,6 кв. м, кухні №4 на плані технічного паспорта площею 8,2 кв. м, коридору №1 на плані технічного паспорта площею 8,8 кв. м, вбиральні №5 на плані технічного паспорта площею 1,2 кв. м, ванної кімнати №6 на плані технічного паспорта площею 2,7 кв. м, крім того, квартира обладнана балконом 2,4 кв. м. Загальна площа квартири складає 53,4 кв. м. Кімнати в квартирі ізольовані (а.с.8-9). Як вбачається з акту від 08.12.2015 року, посвідченого начальником ЖЕД-203 Плотник О.А., зареєстровані в квартирі [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не проживають (а.с.11). Згідно договору купівлі-продажу, квартира [ADDRESS] знаходиться у спільній сумісній власності позивача та відповідача, частки співвласників не виділені. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Житлово-комунальні послуги надаються споживачам на підставі двох окремих договорів: договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. На підставі вищевикладеного, у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» немає підстав для укладення договорів окремо на кожного з повнолітніх власників квартири. Для жилих приміщень в квартирах приватного жилого фонду чинним законодавством не передбачено відкриття особових рахунків, натомість може бути встановлено порядок користування цим приміщенням за згодою сторін за рішенням суду. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Заявлена позивачем вимога щодо встановлення порядку користування квартирою не може бути задоволена, так як частка жилої площі, що припадає [PERSON] не відповідає розміру житлового приміщення кімнати площею 17,5 кв. м, а тому виділення цієї кімнати їй суттєво порушить житлові права [PERSON] Зокрема, у разі виділення у користування [PERSON] кімнати площею 12,6 кв. м не буде враховано, що така площа кімнати не відповідає належній йому частці у праві спільної часткової власності, цим самим порушуються вимоги статті 358 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] є двокімнатною, приватизованою, жилою площею 30,1 кв. м. Відповідно до ст. 104 ЖК УРСР, укладання окремого договору найму на одного з членів сім'ї допускається, якщо жила площа, що припадає на нього, може бути виділена у вигляді окремої квартири, або іншого ізольованого приміщення що складається з однієї або кількох кімнат. Відповідно до ч.2 ст.63 ЖК УРСР не може бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі. Статтею 47 ЖК УРСР визначено, що норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв. м на одну особу. На підставі ст.150 ЖК УРСР для жилих приміщень в квартирах приватного жилого фонду чинним законодавством не передбачено відкриття рахунків, натомість може бути встановлено порядок користування цим приміщенням за згодою сторін або за рішенням суду. Таким чином, на підставі наведеного, враховуючи, що для жилих приміщень в квартирах приватного жилого фонду чинним законодавством не передбачено відкриття або розподіл особових рахунків між співвласниками квартири, а також те, що предметом спору є приватизована двокімнатна квартира жилою площею 30,1 кв. м, яка за своїми технічними характеристиками не може бути самостійним предметом декількох договорів найму, тому суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовної вимоги позивача щодо розподілу особових рахунків між двома власниками квартири. Крім того, позивач звернулась із вимогою стосовно укладення окремих договорів про надання житлово-комунальних послуг з двома співвласниками квартири одночасно. Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до п.1), 2) ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Оскільки квартира [ADDRESS] є об'єктом спільної сумісної власності, частки власників не виділені, порядок користування квартирою не встановлений, тому суд не вбачає підстав укладення окремих договорів про надання житлово-комунальних послуг з двома співвласниками квартири одночасно.

Outcome: dismissed