Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Виклад позиції позивача. 23 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції, актовий запис № 100 Позовні вимоги [PERSON] вмотивовані тим, що від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, шлюб виявився невдалим, через що постійно виникали непорозуміння, що негативно впливало на подружні стосунки у зв`язку із чим подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. За таких обставин позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подавала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 28.12.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про згоду на розірвання шлюбу. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує у задоволенні позову Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 28.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.02.2019 року. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, позивач відповідач належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, подали заяви про розгляд даного спору у їх відсутність, а тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 року, що підтверджується завіреною копією актового запису про шлюб серії [NUMBER] від 23.09.2006 року (а.с.5). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.2-4).Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права. Відповідач на розірвання шлюбу згоден про що подав відповідну заяву (а.с.14). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з позовом, а тому оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved