Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в інтересах малолітньої [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним визнання права власності, в обґрунтування якого вказала, що є опікуном своєї малолітньої онуки [PERSON] Після смерті матері [PERSON], відкрилась спадщина на 12/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями за № 145 по вул. Короленка, в м. Хмельницькому, право на яку оформлено за відповідачем [PERSON] Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом малолітня [PERSON] не має можливості, оскільки відповідач [PERSON] при отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом не вказав нотаріусу про наявність ще одного спадкоємця і не погоджується внести зміни до свідоцтва в позасудовому порядку, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду. 23 лютого 2015 року [PERSON] померла, у звязку з чим 18 травня 2015 року орган опіки та піклування виконкому [PERSON] міської ради вступив у справу в інтересах малолітньої [PERSON], як її законний представник. [PERSON] 11.08.2015 року вступила в справу як опікун та законний представник малолітньої [PERSON], а також в подальшому подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.10.2014 року на імя [PERSON] недійсним, зобовязати другу [PERSON] державну нотаріальну контору, як реєстратора, зняти з реєстрації в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10.10.2014 року на імя [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 6/25 частин житлового будинку № 145 по вул. Короленко в м. Хмельницькому, як спадкоємцем померлої 27.03.2014 року [PERSON], зобовязати другу [PERSON] державну нотаріальну контору видати нові свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] та [PERSON] на 6/25 частин за кожним на спадкове майно, яка залишено спадкодавцем [PERSON], що померла 27.03.2014 року і яке складається із житлового будинку № 145 по вул. Короленко в м. Хмельницькому. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконкому [PERSON] міської ради позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Опікун [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що при поданні свідоцтва про право на спадщину не знав про те що й нього є сестра, крім цього вказав, що частина будинку яку він успадкував після смерті матері складається з двох кімнат, реально розділити це майно не має можливості і користуватись удвох також не має можливості, і якщо позивач претендують на частку у спадщині, то взамін від хотів би отримати двохкімнатну квартиру, просив в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що дії відповідач при поданні заяви про прийняття спадщини та отриманні свідоцтва про право на спадщину були правомірними, порушень закону відповідач не допускав, просив в задоволенні позову відмовити. Представник другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника. Представник реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засіданні не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] є дітьми [PERSON], яка померла 27.03.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 12/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями за № 145 по вул. Короленка, в м. Хмельницькому, які належали їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.1991 року. Із заявою про прийняття спадщини 23.09.2014 року звернувся [PERSON], вказавши, що крім нього інших спадкоємців не має. На підставі заяви [PERSON] Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 161/2014, а 10.10. 2014 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 2-581, про право на спадщину за законом на 12/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями за № 145 по вул. Короленка, в м. Хмельницькому. 20.12.2014 року [PERSON] звернулась до Другої хмельницької державної нотаріальної контори в інтересах [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із відсутністю згоди іншого спадкоємця, який отримав свідоцтво про право на спадщину на внесення змін до нього, при цьому рекомендовано звернутись до суду. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 161-2014, яка заведена Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, свідоцтвом про смерть серія 1-БВ № 246065, свідоцтвом про народження серія 1-БВ № 025600, копія яких містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З норми ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Частиною 1 ст. 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року № 7 «Про судові практику у справах про спадкування» в пункті 27 розяснено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Таким чином, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] 10.10.2014 порушено права малолітньої [PERSON], у звязку з чим вказане свідоцтво підлягає визнанню недійсним в частині права на спадщину за законом [PERSON] на 12/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями за № 145 по вул. Короленка, в м. Хмельницькому. У відповідності до ч.1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання право власності на 6/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями за № 145 по вул. Короленка, в м. Хмельницькому, який складається з глиняного житлового будинку А-1 загальною площею 86,0 кв., житловою площею 49,0 кв., цегляного хліву Б, цегляного погріба б, цегляного хліву В, цегляного хліву Г, цегляного хліву Ж, цегляної вбиральні Е, металевої огорожі. Щодо вимог про зобовязання другої [PERSON] державної нотаріальної контори вчинити певні дії щодо зняття з реєстрації свідоцтва про право на спадщину від 10.10.2014, видачі нових свідоцтв про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 26 Закону передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Крім цього, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, з відповідача належить стягнути судові витрати пропорційно до частини задоволених позовних вимог в розмірі 487,20грн. на користь держави, так як опікун при поданні позову звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial