Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки, яка проживає разом з нею, в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з проведенням індексації цієї суми відповідно до закону. Зазначала, що [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], однак відповідач, який є її батьком, не надає матеріальне утримання дочку, тому, посилаючись на положення ст.ст. 180-182 СК України, просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в зазначеному розмірі щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від представника позивачки надійшла суду письмова заява, в якій вона просила проводити розгляд справи без їх участі, а позов задовольнити. Відповідач також надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі і в ній же зазначив, що позов він визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 08 червня 2017 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Вітовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Ще до шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої серії [NUMBER], виданого тим же органом реєстрації, батько зазначений [PERSON], тобто відповідач в справі, а мати - [PERSON]. В той же час, їх відносини ускладнилися і спільне сімейне життя не складається, тому вони проживають на тепер окремо. Відповідно до довідки Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 06 серпня 2018 року дитина [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а якщо домовленості немає, то за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ч.1-3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час, у зв'язку зі змінами, внесеним до СК України Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів (в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника), а також просити про їх збільшення чи зміну способу стягнення, що буде здійснено за рішенням суду. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що за існуючих положень закону бажання позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є правомірним і таким, що не протирічить вимогам закону. Враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоров'я та стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, а також його заяву про визнання позову, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2500 грн. щомісячно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України та ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Посилання позивачки в позові про те, що розмір аліментів не повинен бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд вважає помилковим, оскільки розмір аліментів, який підлягає стягненню визначається в твердій грошовій сумі і додаткового визначення мінімального розміру аліментів не потребує. Однак це не впливає на суть рішення справі. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved