Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача витрати за навчання в розмірі 4 644грн. 33коп., посилаючись на те, що з 01.09.2004 року відповідача було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського юридичного факультету МВС України Національної академії внутрішніх справ України. 28.11.2007 року з відповідачем було укладено договір про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання чи звільнення з ОВС за порушення дисципліни - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Наказом ГУМВС України в м. Києві від 9.02.2011р. відповідача звільнено за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вартість навчання в розмірі 4644,33грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, просить слухати справи у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідача відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ректора Київського юридичного інституту МВС України від 30.08.2004 року № 506 [PERSON] був зарахований на навчання на 1 курс юридичного факультету, напрямок з підготовки фахівців для кримінальної міліції за спеціальністю «Правознавство» (а.с.6). 28 листопада 2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір № Кв-503 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с.7-8). Згідно з наказом Київського національного університету внутрішніх справ від 20.06.2008р. [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста (а.с. 9). Відповідно до наказу Головного Управління МВС України в м. Києві № 634 о/с від 1.07.2008р. [PERSON] призначено оперуповноваженим сектору карного розшуку 2-го територіального відділу міліції Святошинського РУ з 21.06.2008р. (а.с. 15). Згідно ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996р. № 77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 3.1 договору № Кв-503 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ передбачено, що підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Наказом від 9.02.2011 року № 70 О/С [PERSON] був звільнений у запас Збройних Сил України з 9.02.2011 року (а.с.16). Відповідно до довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ з 01.09.2004 року по 20.06.2008 року становить 4 644 грн. 33 коп. (а.с.10-11). Позивачем на адресу відповідача направлявся лист з вимогою в добровільному порядку відшкодувати витрати за навчання (а.с.17-18), але відповідачем в добровільному порядку не було відшкодовано вищевказані витрати. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач в судове засідання не надав жодного доказу на підтвердження того, що ним було сплачено витрати за навчання, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати за навчання в сумі 4 644 грн. 33 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved