Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх її видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказував, що перебував з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.08.2006 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис 276. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову; не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Сторони сумісне господарство не ведуть, у шлюбних відносинах не перебувають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.ст. 180-182; 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] є працездатною, доказів про наявність у неї на утриманні інших неповнолітніх дітей, батьків суду не надала. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved