Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача державного підприємства (скорочено ДП) «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» про визнання протиправними дій щодо винесення наказу про дисциплінарне стягнення, скасування наказу про оголошення догани, відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди. Посилався на те, що наказом № 303-к від 11 вересня 2012 року він був призначений на посаду директора філії «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області з неповним робочим днем, наказом № 345-к від 28 вересня 2012 року з 01 жовтня 2012 року йому встановлено повний робочий день з посадовим окладом згідно штатного розпису. З 22 по 24 жовтня 2014 року комісією ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» проведено перевірку стану ведення фінансово-бухгалтерської діяльності філії, за результатами якої 24 жовтня 2014 року складено акт. На підставі даного акту перевірки винесено наказ № 582-т від 17 листопада 2014 року про оголошення йому догани за недотримання вимог п.5.1, ч.2 п.5.2, п.5.3.2, п.5.3.3 Положення про філію ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області, з яким його ознайомлено 21 листопада 2014 року. В ході проведеної перевірки виявлено, що під час перебування його у щорічній відпустці з 01 по 14 липня 2014 року відповідно до наказу № 512-о від 25 червня 2014 року він отримував під звіт готівку та підписував видаткові касові ордери від 08 та 09 липня 2014 року без відповідних повноважень керівника. Вважає наказ № 582-т від 17 листопада 2014 року про оголошення йому догани неправомірним та протизаконним з наступних підстав: Відповідно до пункту 5.1 Положення про філію управління поточною діяльністю філії здійснює директор філії, що діє на підставі цього Положення та у межах довіреності, наданої директором підприємства або особою, яка його заміщує. Даний пункт ним повністю виконується та жодного порушення з приводу управління діяльності філії ним не допущено. Згідно п.5.2 ч.2 цього Положення у випадку тривалої тимчасової відсутності директора філії (відпустка, довгострокове відрядження, тимчасова непрацездатність тощо) генеральний директор підприємства призначає виконуючого обов'язки директора філії з числа працівників філії або працівників підприємства та видає йому довіреність, якою визначає обсяг його повноважень. Однак директором ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» не було призначено виконуючого обов'язки директора філії ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області на період його щорічної відпустки з числа працівників філії або працівників підприємства та відповідно не видано довіреність із обсягом повноважень. Тому з метою недопущення зупинення роботи філії та перевищення готівки в касі філії, за що передбачена відповідальність Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», ним було отримано під звіт готівку 08 та 09 липня 2014 року та в той же день здано в банк. Пунктом 5.3.2 цього Положення передбачено, що директор філії організовує виконання наказів та/або розпоряджень директора підприємства, відповідних рішень підприємства згідно з планами діяльності підприємства. Ані зі змісту акту перевірки, ані з наказу про оголошення йому догани не вбачається порушення, що стосуються невиконання ним, як директором філії, наказів та/або розпоряджень директора підприємства. Згідно п.5.3.3 цього Положення директор філії діє від імені підприємства та представляє його інтереси в органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях, судових установах та інстанціях у межах прав, обов'язків та функцій, передбачених Статутом підприємства, цим Положенням та виданою йому довіреністю. Вважає, що даний пункт Положення взагалі немає жодного відношення до порушення, яке вказане в наказі про дисциплінарне стягнення від 17 листопада 2014 року. Під час оголошення йому оскаржуваного наказу було порушено вимоги ст.149 КЗпП України, яка передбачає порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Однак пояснення у нього ніхто не відбирав та директором підприємства [PERSON] не враховано, що матеріальної шкоди ні філії, ні підприємству ним не було нанесено, а навпаки, з метою уникнення застосування штрафних санкцій він отримав кошти під звіт та відразу ж здав їх у банк, оскільки право підпису банківських документів надано тільки йому, а тому дане діяння не може кваліфікуватися як порушення. Крім того, з метою врегулювання даного питання він звернувся з заявою до директора ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» [PERSON] про скликання комісії по трудових спорах, розгляд якої було призначено на 16 годину 10 грудня 2014 року, однак у зв'язку з його неявкою, про що було повідомлено комісію 09 грудня 2014 року, засідання комісії було перенесено на 11-30 годину 15 грудня 2014 року. Засідання комісії відбулося 15 грудня 2014 року у складі 9 чоловік, 3 члени комісії проголосували «за» зняття догани, 4 члени комісії - «проти», 1 член - «утримався» та 1 член комісії не з'явився. Під час голосування один з членів комісії, зокрема директор філії ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Київській області Габрук О.Г., виклала окрему думку. Незрозумілим є рішення комісії по трудових спорах ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» № 1 від 16 грудня 2014 року про те, що подана заява не підлягає розгляду у комісіях по трудових спорах. З метою забезпечення своєї участі на засіданні комісії по трудових спорах, а також головного бухгалтера філії Хариної О.В. та його представника [PERSON] він витратив кошти на пальне в сумі 1349 грн. 07 коп., а також сплатив адвокатські послуги в сумі 5000 грн. Дані незаконні дії відповідача призвели до порушення його прав, що завдало йому душевних страждань, він постійно знаходиться в пригніченому стані, втратив спокій, його самопочуття та психологічний стан погіршився. Він хвилюється та нервує з приводу цієї ситуації, його постійно переслідують думки про це, що в свою чергу призводить до його роздратованості, до замикання в собі та своїх проблемах, а відповідно погіршує його відносини з оточуючими його людьми, близькими та рідними. Також він змушений витрачати свій час на те, щоб поновити свої порушені права, що викликає додаткових, непередбачених раніше зусиль. Через незрозуміле ставлення до нього директора ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» [PERSON], вимагання від нього заяви про звільнення та постійні погрози звільненням у нього різко погіршився стан здоров'я, що призвело до стаціонарного лікування у секторі медичного забезпечення УМВС України в Чернівецькій області з 15 по 26 вересня 2014 року із діагнозом гіпертонічна хвороба, гіпертензивний серцево-кризовий перебіг, судинний криз, а тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну (немайнову) шкоду, яку він оцінює в сумі 15000 грн. Просить визнати протиправними дії директора відповідача ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» [PERSON] щодо винесення наказу № 582-Т від 17 листопада 2014 року про дисциплінарне стягнення та скасувати даний наказ, стягнути з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди суму 6349 грн. 07 коп. та моральної (немайнової) шкоди суму 15000 грн., судові витрати покласти на відповідача. В січні 2015 року позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги, вказує, що додатково ним було сплачено за надання правової допомоги адвокату [PERSON] суму 3000 грн. та адвокату [PERSON] суму 3000 грн., просить визнати протиправними дії директора відповідача ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» [PERSON] щодо винесення наказу № 582-Т від 17 листопада 2014 року про дисциплінарне стягнення та скасувати даний наказ, стягнути з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди суму 12349 грн. 07 коп. та моральної (немайнової) шкоди стягнути суму 15000 грн., судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники збільшені позовні вимоги підтримали повністю, просять визнати протиправними дії директора відповідача ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» [PERSON] щодо винесення наказу № 582-Т від 17 листопада 2014 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, скасувати даний наказ, стягнути з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди суму 12349 грн. 07 коп. та у відшкодування моральної (немайнової) шкоди стягнути суму 15000 грн. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Представники відповідача ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що комісія ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України», яка діяла відповідно до наказу № 201 від 16 жовтня 2014 року, встановила порушення в діяльності філії у Чернівецькій області, зокрема встановила факт недотримання директором філії [PERSON] пунктів 5.1, 5.2 ч.2, 5.3.2, 5.3.3 Положення про філію ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області, про що було складено акт перевірки стану ведення фінансово-господарської діяльності філії у Чернівецькій області від 24 жовтня 2014 року. В ході перевірки виявлено, що під час перебування у щорічній відпустці з 01 по 14 липня 2014 року відповідно до наказу № 512-о від 25 червня 2014 року директор філії [PERSON] отримував з каси під звіт готівку та підписував видаткові касові ордери від 08 та 09 липня 2014 року без відповідних повноважень керівника. Директор філії є посадовою особою, яка перебуває з підприємством в трудових відносинах, що регулюються нормами трудового законодавства України. У період відпустки директор не може виконувати посадові обов'язки, оскільки відпустка є формою відпочинку, що гарантується усім працівникам Конституцією України. Статтею 79 КЗпП України передбачена можливість відкликання працівника з відпустки у встановленому порядку. Також передбачена можливість суміщення посад та виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника. Для виконання функцій керівника на час його відпустки може бути призначений виконувач обов'язків керівника, який користується усіма повноваженнями керівника, у тому числі правом підпису банківських документів. Таким чином, дані дії вчинені [PERSON] без відповідних повноважень, а тому зацікавлені особи матимуть формальні підстави ставити питання про визнання вчинених керівником правочинів недійсними. Позивач [PERSON] в порушення пунктів 5.1, 5.2 ч.2, 5.3.2, 5.3.3 Положення про філію ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області ні у своїй заяві, ні у якомусь іншому документі не надав директору підприємства пропозицій щодо призначення на період його відпустки іншої особи з повноваженнями директора. Також [PERSON] було ознайомлено з Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою правління Національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року, а тому не відповідає дійсності його твердження про те, що він отримав готівку під звіт з каси з метою її передачі до банку, так як це суперечить п.2.11 цього Положення. Незрозумілою є участь адвоката [PERSON], який, нехтуючи нормами ст.ст. 222, 232 КЗпП України, рекомендував [PERSON] звертатись до комісії по трудовим спорам ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України», що вказує на неналежне надання послуг [PERSON], а отже безпідставну вимогу позивача про відшкодування винагороди адвокату в сумі 5000 грн., а також 1349 грн. 07 коп. витрат на пальне. Безпідставною є і вимога позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн., оскільки вона ґрунтується лише на наклепі на директора підприємства [PERSON], який жодного разу не мав розмов із позивачем щодо його звільнення, а тим більше погроз та будь-якого тиску. В позовній заяві [PERSON] відсутні докази протиправних дій директора ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» [PERSON], а факти, викладені в ній, не відповідають дійсності. Відповідно до Статуту підприємства директор має право перевіряти стан роботи філій та притягувати працівників до відповідальності за неналежне виконання трудових обов'язків, в тому числі накладати дисциплінарні стягнення. Крім того, лікарняний лист виданий [PERSON] 15 вересня 2014 року і ніяким чином не є наслідком виданого наказу про дисциплінарне стягнення № 582-т від 17 листопада 2014 року. Просять в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю, оскільки наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності винесений у відповідності до вимог ст.ст.147-149 КЗпП України, є законним, у зв'язку з чим не підлягає відшкодуванню і матеріальна та моральна шкода, тим більше, що не надано належних і допустимих доказів в її спричиненні. Заслухавши пояснення позивача, його представників, представників відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно наказу ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» № 303-к з 11 вересня 2012 року прийнятий на посаду директора філії ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області з неповним робочим днем (4 години), наказом № 345-к від 28 вересня 2012 року йому з 01 жовтня 2012 року встановлено повний робочий день, що підтверджується копіями наказів (а.с.8-9). Згідно ст.ст.147, 147-1 ч.1, 148, 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що наказом ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» № 582-т від 17 листопада 2014 року, підписаним директором [PERSON], позивачу [PERSON] оголошено догану за недотримання правил трудової дисципліни (копія наказу на а.с.16). Суд вважає, що даний наказ є законним, оскільки винесений у відповідності до вимог ст.ст. 147-149 КЗпП України. Дане дисциплінарне стягнення застосовано правомочним органом, оскільки ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» приймав на роботу позивача [PERSON], наказ підписаний директором [PERSON] у межах наданих йому повноважень відповідно до п.7.6.21 Статуту державного підприємства «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» (копія на а.с.81-98). Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни, факт якого повинен бути зафіксований. Однією із ознак порушення трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Вина працівника в порушенні трудової дисципліни є необхідною складовою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Як вбачається з наказу № 582-т від 17 листопада 2014 року підставою для накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани був акт перевірки стану ведення фінансово-господарської діяльності філії ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області від 24 жовтня 2014 року, яким встановлено факт недотримання директором філії [PERSON] пунктів 5.1, 5.2 ч.2, 5.3.2, 5.3.3 Положення про філію ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області, оскільки під час перебування у щорічній відпустці з 01 по 14 липня 2014 року відповідно до наказу № 512-о від 25 червня 2014 року він отримував під звіт готівку та підписував видаткові касові ордери від 08 та 09 липня 2014 року без відповідних повноважень керівника (копія акту на а.с.10-15). Обставини перебування [PERSON] у щорічній відпустці з 01 по 14 липня 2014 року відповідно до наказу № 512-о від 25 червня 2014 року та отримання ним в касі філії під звіт готівкових коштів, підписання видаткових касових ордерів від 08 та 09 липня 2014 року, здачі готівкових коштів в ці дні в банк повністю визнаються сторонами, а також підтверджуються копіями виписок з особового рахунку за 08 та 09 липня 2014 року (а.с.24). Згідно пунктів 5.1, 5.2 ч.2, 5.3.2, 5.3.3 Положення про філію ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області (копія на а.с.25-36) управління поточною діяльністю філії здійснює директор, що діє на підставі цього Положення та у межах довіреності, наданої директором підприємства або особою, яка його заміщує. У випадку тривалої тимчасової відсутності директора філії (відпустка, довгострокове відрядження, тимчасова непрацездатність тощо) директор підприємства призначає виконуючого обов'язки директора філії з числа працівників філії або підприємства та видає йому довіреність, якою визначає обсяг його повноважень. Директор філії організовує виконання наказів або розпоряджень директора підприємства, відповідних рішень згідно з планами діяльності підприємства; діє від імені підприємства та представляє його інтереси в органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях, судових установах та інстанціях у межах прав, обов'язків та функцій, передбачених Статутом підприємства, цим Положенням та виданою йому довіреністю. Суд вважає, що позивач [PERSON] як директор відповідно до цих пунктів Положення виконує свої обов'язки управління поточною діяльністю філії тільки тоді, коли знаходиться на робочому місці і не може їх виконувати в період перебування у щорічній відпустці. Однак він, перебуваючи у відпустці з 01 по 14 липня 2014 року, не маючи в цей період повноважень директора філії, не вирішивши питання про відкликання його з відпустки в порядку, передбаченому ст.79 КЗпП України, 08 та 09 липня 2014 року отримував під звіт в касі філії готівкові кошти, підписував видаткові касові ордери і здав ці кошти в банк, що є також порушенням Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою правління Національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року, з яким був ознайомлений згідно листа відповідача від 22 жовтня 2012 року № 678 (а.с.74-76), тим самим порушив трудову дисципліну. Дане порушення було виявлено при перевірці комісією відповідача і зафіксовано в акті, складеному 24 жовтня 2014 року (а.с.10-15), після чого 17 листопада 2014 року був винесений наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, що не перевищує одного місяця з дня його виявлення і шести місяців з дня вчинення. Суд вважає також, що до винесення наказу про застосування дисциплінарного стягнення від позивача [PERSON] було отримано пояснення, яке надано ним разом з бухгалтером Хариною О.В. в пояснювальній записці щодо проведеної перевірки і надіслано факсом в ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» за вихідним номером 79 від 17 листопада 2014 року (копія на а.с.77-80), в пункті 6 якого зазначено пояснення щодо здійснення касових операцій в період відпустки, на що є посилання в наказі відповідача № 582-т від 17 листопада 2014 року, а тому є необґрунтованим посилання позивача на порушення відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу вимог ст.149 ч.1 КЗпП України. Тим більше, що при ознайомленні [PERSON] з цим наказом 21 листопада 2014 року він зазначив, що не згоден з ним, мотивуючи, що підписав видаткові касові ордери у зв'язку з виробничою необхідністю, що по суті і було зазначено в п.6 пояснювальної записки. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що позивач [PERSON] як директор філії ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області порушив покладені на нього трудові обов'язки, визначені Положенням про філію ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» у Чернівецькій області, оскільки перебуваючи у відпустці в період з 01 по 14 липня 2014 року, внаслідок чого не виконував свої трудові обов'язки, не маючи повноважень директора 08 та 09 липня 2014 року отримував під звіт в касі філії готівкою грошові кошти, підписував видаткові касові ордери і здав ці кошти в банк, а тому у відповідача були законні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, у зв'язку з чим наказ № 582-т від 17 листопада 2014 року про оголошення йому догани є законним, винесений з дотриманням вимог ст.ст.147-149 КЗпП України і підстав для його скасування немає, дії директора ДП «Сервісно-видавничий центр Міністерства доходів і зборів України» [PERSON] по його винесенню правомірними, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що оскільки судом визнано наказ про притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності законним, його права винесенням цього наказу не були порушені, то немає підстав і для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 15000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 12349 грн. 07 коп., тим більше, що відповідно до вимог ст.60 ЦПК України позивачем не надано належних доказів в підтвердження завданої винними діями відповідача йому моральної шкоди та матеріальної шкоди, оскільки сума 11000 грн. є гонораром адвокатів, яка не є матеріальною шкодою, а згідно ст.84 ЦПК України відноситься до судових витрат. Так як в задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до вимог ст.88 ч.3 ЦПК України судовий збір з відповідача на користь Державного бюджету України не підлягає стягненню. На підставі викладеного, ст.ст.147-149, 237-1 КЗпП України та

Outcome: dismissed