Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Виконавчий комітет Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області звернувся до суду з вказаним позовом та просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, її малолітня дитина перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» на повному державному забезпеченні. В судовому засідання представник Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Девко Т.П. позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Судом встановлено наступне. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 13 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. За правилами ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 3 ст. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. За ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 19 вересня 2012 року, актовий запис №10, серія [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] . Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З письмових матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] , не проживає разом з ним. Малолітній [PERSON] перебуває у Київському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей «Переяслав». Відповідно до акту Київського обласного соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» від 27 травня 2019 року мати [PERSON] відвідувала сина [PERSON] , який перебуває в цьому закладі, 10.11.2018, 16.12.2018 та 03.03.2019, життям та здоров`ям дитини не цікавилась, матеріальної допомоги на його утримання не надавала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює директором Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» вже 2,5 роки. Коли приступила до виконання своїй посадових обов`язків, то [PERSON] вже перебував у Центрі. Бачила його матір в Центрі лише один раз, коли хлопчику оформляли документи для поїздки на відпочинок до Іспанії. Бачила, що мати хлопчика перебувала в нетверезому стані. Цікавилась дитиною лише бабуся, мати жодного разу ним не цікавилась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює начальником Служби у справах дітей та сім`ї Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації. Родину [PERSON] знає давно, від народження [PERSON] . Коли [PERSON] народила сама, то вихованням її дитини займались її дід і баба. Вони і [PERSON] виховували, оскільки її мати перебувала в місцях позбавлення волі. [PERSON] могла блукати по місту з дитиною, вживала алкоголь, хоча на обліку у лікарів не перебувала. Дитину влаштували в центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» у 2017 році. Відповідач дитиною не цікавилась, переїхала до Бородянського району Київської області, займалась там тимчасовими заробітками. Хлопчиком опікується Центр соціально-психологічної реабілітації, він часто хворіє, коли перебував на лікуванні, то з ним був його прадід - дід відповідача. Виконавчий комітет Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Не погодитись з таким висновком, суд немає підстав, оскільки висновок відповідає дослідженим доказам по справі. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов виконавчого комітету Дівичківської сільської ради про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки, відповідач [PERSON] без поважних причин протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина та не має наміру виховувати його в майбутньому. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 150, 155, 164 Сімейного кодексу України

Outcome: approved