Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому відзначила, що 01 липня 2013 року між нею та Відповідачем було укладено трудовий договір № 05011303274/5. Згідно умов цього договору, Позивача прийнято на посаду секретаря, про що у трудовій книжці зроблено запис під №4. Цей договір зареєстровано у Донецькому міському центрі зайнятості 03 липня 2013 року. Позивач свої зобовязання виконувала до 13 жовтня 2014 року, коли Відповідач припинив діяльність нотаріуса. Внаслідок відсутності Відповідача, Позивач не мала можливості розірвати безстроково укладений договір та звільнитися у встановленому законодавством ст. 38 КзПП України, порядку і працевлаштуватися на законних підставах. Таким чином, право Позивача на працю, на оплату праці порушено Відповідачем, який самоусунувся від виконання своїх обовязків за трудовим договором. Просила суд розірвати вказаний договір та зобовязати Відповідача внести необхідний запис до трудової книжки. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа - Донецький міський центр зайнятості в судове засідання свого представника не направив, про день і час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з\~наступних підстав. [PERSON]М та фізична особа субєкт підприємницької діяльності [PERSON] знаходились у договірних правостосунках на підставі укладеного між ними 01 липня 2013 року безстрокового трудового договору, згідно з яким [PERSON] зобовязалася надати [PERSON] роботу секретаря та її оплачувати, а [PERSON] зобовязалася виконувати на користь Відповідача роботу секретаря. В трудовій книжці Позивача, за реєстровим надписом №4, є запис про прийняття Відповідачем на роботу секретарем за трудовим договором № 05011303274/5, зареєстрованим у Донецькому міському центрі зайнятості 03 липня 2013 року. Позивач свої зобовязання виконувала до тих пір, доки Відповідач надавала роботу. \~З 13 жовтня 2014 року Відповідач припинила надавати роботу, внаслідок чого Позивач не має можливості працювати та отримувати за це заробітну плату, а тому і здійснювати загальнообовязкові соціальні страхові виплати. Також, в силу відсутності самого Відповідача, Позивач не має можливості звільнитися у встановленому законодавством ст. 38 КзПП України порядку і працевлаштуватися на законних підставах. Таким чином, право Позивача розірвати безстроково укладений трудовий договір за своєю ініціативою порушено. Нормою п. 10 договору від 01 липня 2013 року, укладеного між фізичною особою субєктом підприємницької діяльності [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Дичко) встановлено, що спори з виконання умов цього договору розглядаються судом. Так, відповідно до листа Головного управління юстиції в Донецькій області від 03.07.2017 року за вих. № 4-16-52, наказом Головного управління юстиції в Донецькій області від 29.10.2014 року за № 65/2, припинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за власним бажанням з 01.11.2014 року. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мінюсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. \~ \~ Нормою ч. 2 ст. 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод громадянина, на підставі Конституції України гарантується. Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а нормами ст. 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообовязковому соціальному страхуванні. Нормою ст. 24-1 КзПП України передбачено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 38 КзПП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови трудового договору з цих питань. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 232 КзПП України, у районних (міських) судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, де комісії по трудових спорах не обираються. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, у разі припинення строку дії трудового договору достроково, у трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення, з посиланням на відповідні статті КзПП України, про що сторони сповіщають Державну службу зайнятості, яка реєструвала договір. Згідно із п. 2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, фізичні особи, при звільненні найманого працівника, роблять у трудовій книжці запис: «Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КзПП України)», при цьому у графі 4 зазначається дата зняття трудового договору з реєстрації державною службою зайнятості: «Трудовий договір (номер), знято з реєстрації (дата)»; внесені фізичною особою до трудової книжки дані підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір і засвідчуються його печаткою. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Враховуючи, що з 13.10.2014 року відповідач припинила виконувати обовязки за трудовим договором та припинила виконувати діяльність нотаріуса, в досудовому порядку у встановленому законом порядку не розірвала трудовий договір, чим порушуються трудові права позивача на працю, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок відповідача по справі. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved