Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

В грудні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І. Предметом позову є стягнення 24033,89 грн. половини фактично понесених додаткових витрат на двох дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] Підставою позову є самостійне несення позивачем тягаря щодо утримання дитини, пов`язаних із розвитком її здібностей та наданням медичних послуг. Правова позиція позивача обґрунтована розірванням шлюбу між позивачем та відповідачем, від якого народилися спільні діти син [PERSON] та донька [PERSON] . Відповідач участі в утриманні дітей не бере, рішення суду про стягнення аліментів виконує не у повному обсязі, при цьому розвиток дітей зумовлює збільшення витрат на їх утримання: харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, розвиваючі гуртки, оздоровлення та відпочинок, а також консультації лікарів, придбання медичних препаратів та витрат на освіту. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Відповідач скористався своїм правом щодо подання відзиву на позов, у якому зазначив, що витрати на: навчання, участь у шкільних заходах, майстер класах, придбання учбових підручників, канцтоварів, одягу на суму 6 670,35 грн.; придбання канцтоварів (зошити, олівці, ручки, папір, краски, пластилін) на суму 2 518, 28 грн.; придбання шкільної форми, портфелю, курточки, шкарпеток, взуття, кросівок, дитячої білизни, засобів гігієни, тощо на суму 6 374,62 грн.; придбання пледів та подушок на суму 1 303,00 грн.; придбання іграшок на суму 2 519,25 грн.; відвідування вистави та фільму на суму 164 грн та 800 грн. не відносяться до додаткових витрат, при цьому посилається на рішення у справах № 161/9872/17 (реєстраційний номер рішення: 71273614) та № 753/12609/17 реєстраційний номер рішення: 74440401). Щодо витрат на навчання у СТЕМ школі INVENTOR на суму 7 590,00 грн., на відвідування секцій таеквон-до ДЮСК Сучасник (для сина) на суму 2400,00 грн.; придбання спортивного спорядження для занять таеквон-до - 1 148,75 грн.; оплату відвідування занять танців (для доньки) на суму 750,00 грн.; оплата послуг стоматолога на суму 7 690,00 грн., оплату лікування дітей на суму 16 793,53 грн. то відповідач, не заперечуючи можливості їх віднесення до додаткових витрат, зазначив про те, що вказані витрати не зумовлені особливими обставинами та не зумовлені розвитком здібностей дітей, оскільки позивачем не наведено жодних доказів, які б свідчили, що її витрати на заняття сина таеквон-до та заняття дочки танцями мають характер особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дітей до занять таеквон-до та танцями. Такими доказами, на думку відповідача могли б бути рекомендаційні листи, докази успішностей дітей у даних сферах: похвальні листи, грамоти, докази досягнень (перемоги у змаганнях), починаючи від дати початку занять таеквон-до та танцями до сьогоднішньої дати з метою встановлення факту наявності у дітей таких здібностей. Більш того, відповідач наголошує на тому, що син негативно ставиться до занять таеквон-до, що стосується занять дітей у СТЕМ школі, то відповідачу взагалі не відомо, які здібності дітей позивачка розвиває таким навчанням. При цьому у своєму відзиві відповідач посилається на висновки Верховного Суду у справі № 761/6933/17. Крім цього відповідач зазначив про те, що сплачує аліменти. 25 лютого 2020 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь відзив на позовну заяву, у якій зазначено про те, що з наданих відповідачем квитанцій вбачається здійснення сплати аліментів за період з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2020 року, що не охоплює весь період за який позивач просить стягнути додаткові витрати, а сплачені аліменти є меншими від рекомендованого законодавчо встановленого та гарантованого державного мінімуму, необхідного для мінімального функціонування організму та проживання двох неповнолітніх дітей. Крім цього зазначила, що наявність особливих обставин підтверджується наявністю нагород: подяк, грамот, дипломів, сертифікатів, проте відповідач не цікавиться життям своїх дітей, не проявляє батьківської турботи та не надає дітям необхідно підтримки. Сторонам надано всі можливості для реалізації їхніх процесуальних прав, чим вони в повній мірі скористалися. 13 травня 2020 року судом винесено ухвалу про закінчення підготовчого судового засідання, а справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала повністю, просила задовольнити. Представник позивача у судове засідання з`явився, позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до витягу №00019334474 від 05 січня 2018 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб вбачається, що 21 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького управління юстиції в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №1558. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року по справі № 761/324/17, яке набрало законної сили 25.08.2017 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про народження, повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 05 січня 2018 (серії [NUMBER] ) вбачається, що у сторін за час перебування у шлюбі, [INFO] народився син - [PERSON] , а з свідоцтва про народження, повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 05 січня 2018 року (серії [NUMBER] ), вбачається, що у сторін за час перебування у шлюбі, [INFO] народилася донька - [PERSON] (а.с. 21-22). Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року у справі №761/2496/17 стягнуто з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на двох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2017 року до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] (а.с. 25-26). Позивач звернулась з вимогою про стягнення половини додаткових витрат, понесених на утримання спільних дітей, з долученням копій підтверджуючих документів. Відповідачем, після перевірки наданих позивачем копій підтверджуючих документів та перерахунку їх сум згруповано та підсумовано витрати позивача на декілька груп. Витрати позивача на навчання у СТЕМ школі INVENTOR склали 7590,00 грн., що не заперечується відповідачем у відзиві. На підтвердження вказаних витрат позивач надала: договір приєднання про надання освітніх послуг, заяву про приєднання до договору про надання освітніх послуг позашкільної освіти, правила СТЕМ школи та квитанції про оплату (а.с. 53-74). Витрати позивача на відвідування секцій таеквон-до склали 2400,00 грн., що не заперечується відповідачем у відзиві. На підтвердження вказаних витрат позивач надала: довідку видану про те, що [PERSON] протягом 2019 року відвідував секцію таеквон-до тричі на тиждень у період з вересня 2019 року по грудень 2019 року (включно). Загальна сума сплачених коштів за вказаний період склала 2400,00 грн.; сертифікат та квитанції про оплату за відвідування вказаної секції (а.с. 75-77). Витрати позивача на придбання спортивного спорядження для занять таеквон-до склали 1148,75 грн., що не заперечується відповідачем у відзиві. Витрати позивача на відвідування занять танців (для доньки) склали 750,00 грн., що не заперечується відповідачем у відзиві. На підтвердження вказаних витрат позивач надала: квитанції про оплату (а.с. 78-80). Витрати позивача на придбання пледів та подушок склали 1303,00 грн., що підтверджується одним фіскальним чеком (а.с. 140-144). На підтвердження витрат на відвідування вистави та фільму на суму 164 грн та 800 грн. позивачем надано відповідні квитанції та запрошення (а.с. 89-92). Витрати позивача на оплату послуг стоматолога склали 7 690,00 грн., що не заперечується відповідачем у відзиві. На підтвердження вказаних витрат позивач надала акти виконаних робіт з 30.10.2018 по 01.06.2019 року, чеки про оплату за надані послуги (а.с. 114-115, 131-135). Витрати позивача на лікування дітей склали 16793,53 грн., що не заперечується відповідачем у відзиві. На підтвердження вказаних витрат позивач надала копії відповідної медичної документації з інформацією про відповідні діагнози та рекомендації, копію консультації експерта та направлення до дитячого оторалинголога, копії фіскальних чеків про купівлю ліків згідно виписаних рекомендацій, рахунків-актів ТОВ «Медичного центру «Добробут-Поліклініка» (а.с. 93-113, 116-130, 136-137, 138-139). Відповідач не погоджується із вказаними витратами, та стверджує про те, що вказані витрати не зумовлені особливими обставинами та не зумовлені розвитком здібностей дітей, оскільки позивачем не наведено жодних доказів, які б свідчили, що її витрати на заняття сина таеквон-до та заняття дочки танцями мають характер особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дітей до занять таеквон-до та танцями. Такими доказами, на думку відповідача могли б бути рекомендаційні листи, докази успішностей дітей у даних сферах: похвальні листи, грамоти, докази досягнень (перемоги у змаганнях), починаючи від дати початку занять таеквон-до та танцями до сьогоднішньої дати з метою встановлення факту наявності у дітей таких здібностей. Більш того, відповідач наголошує на тому, що син негативно ставиться до занять таеквон-до, що стосується занять дітей у СТЕМ школі, то Відповідачу взагалі не відомо, які здібності дітей позивачка розвиває таким навчанням. При цьому у своєму відзиві відповідач посилається на висновки Верховного Суду у справі № 761/6933/17. Однак позивач на підтвердження наявності особливих обставин надала суду та відповідачу відповідні докази успішностей дітей у даних сферах: похвальні листи, грамоти, докази досягнень (перемоги у змаганнях). Оцінка обставин. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Щодо витрат на навчання у СТЕМ школі INVENTOR на суму 7 590,00 грн., на відвідування секцій таеквон-до ДЮСК Сучасник (для сина) на суму 2400,00 грн.; придбання спортивного спорядження для занять таеквон-до - 1 148,75 грн.; оплату відвідування занять танців (для доньки) на суму 750,00 грн.; придбання пледів та подушок на суму 1 303,00 грн.; відвідування вистави та фільму на суму 164 грн та 800 грн.; оплату послуг стоматолога на суму 7 690,00 грн., оплату лікування дітей на суму 16 793,53 грн., то понесення вказаних витрат підтверджується належними, допустимими та достовірними і в своїй сукупності достатніми доказами, а їхній розмір не заперечується відповідачем. Вказані витрати викликані особливими обставинами, якими є розвиток здібностей спільних дітей, що підтверджується похвальними листами, грамотами, доказами їхніх досягнень (перемоги у змаганнях) та необхідністю отримання ними відповідних медичних послуг, а тому відносяться до додаткових витрат. Оскільки позивачем протягом зазначеного періоду витрачено на вказані додаткові всього 38638,75 грн., то половина вказаної суми підлягає стягненню з відповідача. При цьому при вирішенні питання, про компенсацію вказаних витрат, суд виходить із того, що повна або часткова компенсація додаткових витрат на дітей забезпечується із урахуванням матеріального становища батьків. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18), реєстраційний номер рішення 72489694. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 272/118/17-ц (провадження № 61-13311св18), реєстраційний номер рішення 73902406; від 10 травня 2018 року у справі № 2-1161/2011 (провадження № 61-15690св18), реєстраційний номер рішення 74121043; від 16 травня 2018 року у справі № 666/5055/15-ц (провадження № 61-6827св18); від 26 вересня 2018 року у справі № 759/328/17 (провадження № 61-1264св17), реєстраційний номер рішення 77068054. Оцінуючи матеріальне становище відповідача суд бере до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку. Як вбачається із змісту позовної заяви, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.04.2019 р. (а.с. 30), звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «Лофті Спейс» та не заперечується відповідачем він працює на посаді директора ТОВ «Лофті Спейс». Також відповідачем не заперечується наявності у власності нерухомого та рухомого майна (транспортного засобу). Крім цього позивач просить стягнути витрати, які складаються з витрат на: навчання, участь у шкільних заходах, майстер класах, придбання учбових підручників, канцтоварів, одягу на суму 6 670,35 грн.; придбання канцтоварів (зошити, олівці, ручки, папір, краски, пластилін) на суму 2 518, 28 грн.; придбання шкільної форми, портфелю, курточки, шкарпеток, взуття, кросівок, дитячої білизни, засобів гігієни, тощо на суму 6 374,62 грн.; придбання іграшок на суму 2 519,25 грн.; продуктів харчування тощо. Суд відхиляє позовні вимоги в цій частині, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності особливих обставин, що зумовили вказані витрати. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається із п.1 договору про надання правової допомоги від 24 грудня 2019 року, Адвокатське об`єднання «Шевченківська колегія адвокатів м. Києва» прийняло на себе зобов`язання надати правову допомогу [PERSON] щодо надання консультацій, підготовки позовної заяви, подання до Шевченківського районного суду м. Києва позову до [PERSON] , про стягнення додаткових витрат на дітей (а.с. 12). Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера №5926 та №5925 від 24 грудня 2019 року позивачем оплачено 5000,00 грн. витрат на надання правової допомоги (а.с. 14). Відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених у ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 19319,38 грн., що становить 80,38% (19319,38 х 100 % : 24033,89). А тому витрати на професійну правничу допомогу у пропорційному розмірі - 4019,00 грн. потрібно покласти на відповідача (5000,00 х 80,38%). Щодо сплати судового збору, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, то суд враховує приписи ч. 6 ст. 141 ЦПК, відповідно до якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача потрібно стягнути 617,67 грн. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial