Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить виселити [PERSON] із спірного житлового приміщення кім. 104 в будинку № 3 по вул. Портовій в м. Горішні Плавні та стягнути з відповідача судові витрати, повязані з оплатою судового збору. Заявлені вимоги обґрунтовуються посиланням на те, що відповідач, який проживав у спірному житловому приміщенні в якості наймача і був визнаний судовим рішенням таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на разі займає спірне житлове приміщення без достатньої правової підстави, з огляду на що має бути виселений звідти без надання іншого житлового приміщення. До суду представник позивача не зявився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився двічі. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення у справі заочного рішення. Дослідивши представлені у справі письмові докази, суд встановив наступне: Згідно із рішенням виконкому Комсомольської міської ради № 165 від 31.08.1998 р. житловий будинок № 3 по вул. Портовій в м. Комсомольську був прийнятий у власність міської ради, як житловий будинок для тимчасового проживання сімей, які мають потребу в соціальному захисті та переданий в оперативне управління КЖРЕП № 1. Спірне жиле приміщення було виділене [PERSON]. у відповідності до ордера № 76-Г виданого на підставі розпорядження Комсомольської міської ради № 632-р від 01.09.2005 року на право зайняття кімнати в гуртожитку сімєю складом з однієї особи. Рішенням Комсомольського міського суду від 22 березня 2016 року [PERSON] на вимогу КЖРЕП №1 у відповідності до положень ст..71 ЖК України був визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Рішення набрало чинності 02 вересня 2016 року (а.с. 6-8). Втім, як зазначає позивач, після ухвалення судового рішення відповідач повернувся проживати у спірну кімнату, яку займає до наступного часу без належної правової підстави і відмовляється звільнити її в добровільному порядку. На час розгляду справи в суді [PERSON] значиться таким, що знятий з реєстраційного обліку за адресою: Портова, 3 кім.104 на підставі судового рішення (а.с. 16). Отже, субєктний склад учасників, статус спірного житла та умови, за яких відповідач отримав в користування кімнату в гуртожитку, дають суду всі підстави наголосити на тому, що спірні відносини між сторонами регулюються положеннями Глави 2 розділу ІІІ ЖК України, яка регламентує порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, і зокрема положеннями ст.ст. 127-132 ЖК України, які визначають правовий статус гуртожитків та правила користування ними. В цьому контексті доцільно підкреслити, що відповідно до пункту 53 Правових позицій, висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році від 1 грудня 1997 року, а також відповідно до пункту 74 Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право), викладених у листі Верховного Суду України від 26 травня 2001 року, випливає, що норми глави 2 розділу III ЖК, які регулюють користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, можуть застосовуватись до житлових відносин у приватному житловому фонді у випадках, коли у главі 6 ЖК є посилання на них, або коли схожі житлові відносини не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту. Отже, виходячи з того, що [PERSON], який на час розгляду справи судом значиться знятим з реєстраційного обліку за спірною адресою, і фактично проживає в згаданому житловому приміщенні /факт його проживання позивач доводить показаннями електролічильника / а.с. 9,11 /, суд має всі підстави стверджувати, що на час розгляду справи судом кімнату в гуртожитку він зайняв самоправно, без набуття права на жиле приміщення, а відтак, підлягає виселенню із спірного житлового приміщення на підставі положень ч. 3 ст. 116 ЖК України. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог 88 ЦПК України.

Outcome: approved