Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] будучи належним чином сповіщені в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України у судовому засіданні не зявились, заперечень щодо позову не надали. Представник третьої особи Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області будучи належним чином сповіщений у судовому засіданні не зявився, заперечень щодо позову не надав. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу без його участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на житловий будинок по вул. Мускатна, № 18 в м. Рені; копія договору дарування від 29.04.2006 року, копія домової книги з записами про реєстрацію осіб. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням № 18 розташованого по вул. Мускатна в м. Рені Одеської області, та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що на підставі договору дарування від 29.04.2006 р., реєстр 1204 він є власником домовлодіння, розташованого за вищевказним адресом, в якому зареєстрований та мешкає по теперішній час. Право власності на нерухомість зареєстровано за позивачем у встановленому законом порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані, як такі що проживають на житлоплощі вищевказаного будинку, однак, окрім [PERSON], інші відповідачі жодного дня, зі слів позивача, у цьому будинку не проживали, були зареєстровані позивачем за їх проханням. Після набуття позивачем право власності на вказаний житловий будинок, на підставі договору дарування, на житлоплощі будинку залишився зареєстрований таким, що проживає брат позивача, відповідач [PERSON], як син колишнього власника. Отже, з дня реєстрації за вказаною адресою житлового будинку відповідачі [PERSON], [PERSON] не мешкають за місцем своєї реєстрації, з реєстраційного обліку не знялися, вони не є власниками житла, у якому прописані, не є родичами або членами сімї позивача, в даний час їх місцезнаходження невідоме. Відповідач [PERSON] також не мешкає за місцем своєї реєстрації, з реєстраційного обліку не знявся, він не є власником житла, у якому прописаний, відмітка про реєстраційний облік є формальною обставиною, яка не містить жодного юридичного змісту, внаслідок набуття позивачем права власності на житловий будинок на підставі договору дарування. У звязку із реєстрацією відповідачів на житлоплощі позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, він, як власник житла, позбавлений можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України. Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. вбачає, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Виходячи із вищевказаного, матеріалів справи, доводів позивача, викладених у позові, відповідачі [PERSON], [PERSON] з дня реєстрації на житлоплощу вищевказаного домоволодіння не мешкають за спірною адресою, вони не являються власниками житла, у якому прописані, в даний час їх фактичне місцезнаходження невідоме. Згідно наданих документів, позивач є власником житлового будинку № 18 розташованого по вул. Мускатна в м. Рені Одеської області, на житлоплощі якого рахуються прописаними відповідачі. У звязку із тим, що відповідачі не проживають у будинку позивача більше року, яких-небудь витрат по утриманню житла вони не несуть, їх особистих речей там також немає, договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідачів на користування ними житлоплощею [PERSON] з підстав ст. 401 ЦК України, таким чином є правові підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням і зняття їх з реєстраційного обліку.

Outcome: approved