Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

В вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовував тим, що 15 липня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу він придбав житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] . 31 липня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу ним також була придбана земельна ділянка площею 0,24 га, яка знаходиться в с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області. У зв`язку з тим, що заявнику був виданий паспорт громадянина України із неправильно зазначеним прізвищем, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] » при посвідченні даних договорів прізвище покупця зазначено як « [PERSON] ». В подальшому, заявник здійснив обмін паспорта з уточненням даних та зазначенням правильного прізвища. 07 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченка А.П. щодо посвідчення від його імені договорів дарування вказаних житлового будинку та земельної ділянки. Проте, неспівпадіння прізвища заявника у паспорті громадянина України та у договорах купівлі-продажу нерухомого майна фактично унеможливлює посвідчення нотаріусом інших правочинів. Тому заявник просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів: договору від 15 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А.П., зареєстрований в реєстрі за №3950, а також договору від 31 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А.П., зареєстрований в реєстрі за №4469. У судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] підтримали заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились та про своє ставлення до поданої заяви не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.25,26). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2003 року заявник та [PERSON] уклали договір, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А.П., за реєстровим №3950. За умовами якого заявник придбав житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами за номером [ADDRESS] (а.с.6-7). Крім цього, 31 липня 2003 року заявник також уклав з [PERSON] договір, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А.П., за реєстровим №4469. За умовами якого заявник придбав земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,24 га, що знаходиться в с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області, розташовану на землях Великоолександрівської сільської ради (а.с.8-9). В серпні 2019 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А.П. з наміром посвідчити від свого імені договори дарування житлового будинку [ADDRESS] , та земельної ділянки, загальною площею 0,24 га, що знаходиться в с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області. Проте, нотаріус повідомив, що посвідчення договорів дарування є неможливим. Оскільки, прізвище, зазначене в правовстановлюючих документах, не збігається із прізвищем особи, зазначеним в його паспорті (а.с.12). Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлено, що в зазначених вище договорах купівлі-продажу нерухомого майна від 15 липня 2003 року та від 31 липня 2003 року прізвище заявника вказано як « [PERSON] ». Тоді як його прізвище не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті громадянина України, виданого на його ім`я « [PERSON] ». З довідки, виданої т.в.о. Бориспільського районного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 15 серпня 2019 року вбачається, що заявник здійснив обмін паспорта громадянина України у зв`язку з уточненням прізвища та 06 липня 2010 року отримав паспорт громадянина України на ім`я « [PERSON] » (а.с.13). Та обставина, що « [PERSON] є однією і тією самою особою підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15), копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.16), копією паспорта громадянина України (а.с.17-19), виданих ім`я заявника. Згідно з ч.1 ст.259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Суд вважає, що з метою усунення обставини, яка перешкоджає заявнику в повній мірі використовувати правомочності власника житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,24 га, що знаходиться в с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області, належить встановити факт належності [PERSON] договорів купівлі-продажу від 15 липня та 31 липня 2003 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved