Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лиманський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про скасування арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно постанови б/н від 14.05.2003 року та постанови б/н від 17.12.2008 року Комінтернівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції Одеської області накладено арешт на все майно боржника. Згідно вищезазначеної постанови, арешт накладено на майно боржника із забороною відчуження. Згідно листа Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №34-11128 від 03.10.2017 року постанову б/н від 14.05.2003 року та постанова б/н від 17.12.2008 року Комінтернівського РВ ДВС управління юстиції Одеської області, якою було накладено арешт на житловий будинок, немає можливості так як данні виконавчі провадження були знищені. Враховуючи викладене у ДВС немає можливості надати вищевказану постанову. В серпні 2018 року позивач надав уточнену позовну заяву, в якій просить скасувати арешт на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Красносілка, вул. Незалежності, б. 157 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 17.12.2008 року про арешт житлового будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та дату засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, надав о суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Лиманського районного відділу державного виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 4\~\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснено у п. 24\~Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] померла 17 грудня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ЖД №475904 виданого Комінтернівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, померлій на праві приватної власності належав будинок, розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Красносілка, вул. Незалежності, буд. 157. 14.05.2003 року та 17.12.2008 року Комінтернівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесені постанови №б/н про арешт майна боржника [PERSON]. Згідно листа Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №34-11128 від 03.10.2017 року постанову б/н від 14.05.2003 року та постанова б/н від 17.12.2008 року Комінтернівського РВ ДВС управління юстиції Одеської області, якою було накладено арешт на житловий будинок, немає можливості надати, так як данні виконавчі провадження були знищені. Враховуючи викладене у ДВС немає можливості надати вищевказану постанову. «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. Статтею 41\~Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно положень ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов'язковою для суду. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на все майно порушує право власності позивача. За таких обставинах, суд вважає, що уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Лиманський районний ВДВС ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту з майна підлягає задоволенню.

Outcome: approved