overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], - в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, недостатньо утримує доньку матеріально, дитина знаходиться на утриманні матері. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов в остаточному розмірі визнав, згоден сплачувати аліменти в сумі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов необхідно задовольнити. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Заявлені позивачем вимоги суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім'ї позивача від 7.10.2014 року, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.02.2014 року, копії котрих наявні в матеріалах справи, а також визнаються в повному обсязі відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], - в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття, та на її власне утримання - в сумі 200 грн. на місяць до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не утримує в достатньому розмірі її з донькою матеріально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов в остаточному розмірі визнав, згоден сплачувати аліменти в сумі 800 грн. на утримання дитини та 200 грн. на утримання дружини щомісячно до досягнення дитиною повноліття та трирічного віку відповідно. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов необхідно задовольнити. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, матір дитини здійснює догляд за донькою, не працює, самостійного доходу не має. Заявлені позивачем вимоги суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім'ї позивача від 8.04.2014 року, довідкою про розмір доходів відповідача від 8.10.2014 року, наявними в справі, а також визнаються в повному обсязі відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], - в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що дитина знаходиться на утриманні матері. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов в остаточному розмірі визнав, згоден сплачувати аліменти в сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов необхідно задовольнити. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Заявлені позивачем вимоги суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про шлюб сторін, довідкою про доходи позивача від 20.10.2014 року, довідкою з місця роботи позивача ТзОВ «ПАККО Холдинг» від 20.10.2014 року за вих. № 9661, довідкою ЖЕК № 7 від 23.10.2014 року, наявними в справі, а також визнаються в повному обсязі відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, посилаючись на положення ст.ст. 529,548,549 ЦК України /ред..1963 року/, просить визнати за нею право власності на [ADDRESS], яка була придбана нею в період шлюбу з [PERSON] за рахунок пайових внесків в ЖСК. До суду позивач не з'явилась, направивши заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідачі та треті особи до суду не з'явились. Проти задоволення позову не заперечують, справу просять розглянути у їх відсутність. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] протягом періоду з 31 жовтня 1973 року до дня його смерті - [INFO]. Під час шлюбу подружжя [PERSON] шляхом внесення пайових внесків отримали у власність кооперативну квартиру [ADDRESS] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за якою стали діти померлого (а.с. 7,8) та дружина - позивач у справі, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка у відповідності до положень ст.ст. 548, 549 ЦК України /ред..1963 року/. В спірній квартирі на час смерті [PERSON] і до теперішнього часу значаться зареєстрованими позивач та двоє його дітей, які відмовились від прийняття спадщини шляхом подання відповідних заяв до нотаріальної контори. Проводячи розгляд справи в межах заявлених позовних вимог, суд, визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, наголошує про наступне: Аналіз представлених доказів, з огляду на законодавчо закріплений принцип змагальності та рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дає суду підставу дійти висновку про те, що право спільної сумісної власності на квартиру виникло для подружжя із внесенням останнього пайового внеску за квартиру, з огляду на що, спірні правовідносини, тобто підстави набуття позивачем права власності на спірну квартиру, регулюються нормами ЦК України 1963 року, та КпШС України. . Відповідно до положень ст. 112 ЦК України ред. 1963 року, ст.22 КпШС України /ред. 1970 року/ майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно з правилами ч. 2, 3 ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Отже, за відсутності даних, що за життя [PERSON] оспорював юридичне право дружини на спірну квартиру, мав намір визнати її особистою власністю, або звертався з подібною заявою, є підставою дійти висновку про те, що спірна квартира належала подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 14 серпня 2008 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не підтримують подружні стосунки та спільного господарства не ведуть з січня 2014 року. Тому просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач до суду не з'явивсь, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 14 серпня 2008 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що сторони шлюбні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть з січня 2014 року. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, зберегти сім'ю не надається можливим, тому шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги мотивує тим, що з вересня 2013 року відповідач залишив спірну квартиру без поважних причин, квартирою не користується, не несе будь-які витрати по утриманню житла, проте зберігає за собою формальне право на житло, в зв'язку з чим вона, як власник несе додаткові майнові витрати. Просить усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, і визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою . До суду позивач не з'явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позову наполягає з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності її відповідної згоди, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що позивач є власником спірної квартири (а.с 8-10), в якій згідно із представленими даними в якості члена сім'ї наймача значиться зареєстрованим відповідач (а.с. 11). Як зазначає в позовній заяві [PERSON] відповідач не проживає в спірній квартирі з вересня 2013 року - згадана обставина свого спростування в судовому засіданні не знайшла. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Факт тривалого непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні та невиконання ним обов'язків по оплаті та утриманню житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а його формальна реєстрація у спірній квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою, з огляду на що, вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні нею права користування власністю та визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати його таким, який втратив право користування будинком № 113 по вул. Одеській в м. Миколаєві. В обґрунтування вимог посилалась на те, що відповідач в будинку не мешкає з травня 2013 року, його особистих речей в квартирі немає, в той же час, не сплачує комунальні послуги, посилаючись на обставини непроживання в спірному жилому приміщенні. У судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача згідно наданої заяви просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляд у справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять, письмові заперечення проти позову суду не надані. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником будинку № 113 по вул. Одеській в м. Миколаєві, що підтверджується договором дарування від 14.03.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1017, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач прописала відповідача в зазначеному будинку, оскільки на той момент останній перебував зареєстрованому шлюбі з її дочкою. Шлюб було розірвано на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.10.2013 року, що набрало законної сили 18.10.2013 року. Разом з тим, за спірною адресою [PERSON] не проживає з травня 2013 року, що підтверджується актом про непроживання, складеним у присутності сусідів 17.11.2013 року. В силу ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідача за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що він втратив право користування спірною квартирою. Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються матеріалами цивільної справи. За такого позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. На підставі вищевикладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2643 грн. 60 коп. Разом з тим, позивачу слід повернути надмірно сплачений судовий збір в розмірі 36 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона знаходилася у шлюбі із відповідачем, зареєстрованому 30.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 252. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що відповідач проживає разом з нею та дитиною, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином телефонограмою №1.23 за № 266 від 27 жовтня 2014 року, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Вивичивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач від сумісного шлюбу мають малолітнього сина- [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.3). Відповідач дитину не забезпечує, тому позивач має бажання отримувати аліменти на утримання дитини за виконавчим листом. В свою чергу, позивачем не надано доказів, достатніх для задоволення позову у повному обсязі, тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 14 жовтня 2014 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному об’ємі. Відповідач позовні вимоги визнав. Вислухав сторони дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2010 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, батьківство відповідач своє не оскаржував. Як встановлено у судовому засіданні станом на теперішній час сторони проживають окремо, малолітня дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обов’язку утримувати неповнолітню дитину. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Сторони по справі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте позивач 17 довтня 2014 року надала заяву про розгляд справи у її відсутність, а відповідач 26 листопада 2014 року звернувся до суду із такою заявою. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Таким чином, суд, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, ухвалив розглянути справу у відсутність сторін. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що від укладеного 02.10.2010 року між сторонами шлюбу, який було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області 01.10.2012 року, відповідач має дитину - неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить долучена до матеріалів справи копія відповідного рішення суду та копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Під час ухвалення рішення по справі, а також при визначенні розміру аліментів суд враховує, що, відповідач позовну заяву визнав в повному обсязі, інших утриманців не має, при цьому судом вбачається наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідає положенням ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд звільняє позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, та , на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

. В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON]. про позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Зазначені вимоги, підтримані позивачем в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач до суду не з'явився двічі, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи до суду не з'явися, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов вважає позов обґрунтованим, а наявність підстав для його задоволення доведеними. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, думку дитини, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] народилась [INFO]. Запис про батька дитини був зроблений у відповідності до положень ст.126 СК України. Після припинення сторонами спільного проживання дитина залишилась проживати з матір'ю, і за її поясненням батько з тих пір взагалі самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини. За поясненням [PERSON], що підтверджено в матеріалах справи письмовими доказами, в т.ч. інформацією шкільного закладу, протягом останніх років [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Протягом такого тривалого строку, в будь-який спосіб він ігнорує спілкування з дитиною, і не проявляє щонайменшої батьківської турботи про неї, хоч завжди має таку можливість. Має заборгованість по сплаті аліментів і протягом такого тривалого часу не вчинив будь-якої активної дії, щоб змінити ситуацію на краще, що є переконливим свідченням прояву його абсолютної байдужості до долі дитини. Згідно з наданим висновком, орган опіки та піклування м. Комсомольська, виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до доньки в зв'язку з ухиленням ним від обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, оцінивши всі зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що ухилення від виконання батьківських обов'язків з боку відповідача є актом його свідомої поведінки, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав та задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved