Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у судові засідання, які призначалися для проведення підготовчого розгляду справи, у судовий розгляд, будучи належним чином сповіщена, не явилася, про причину неявки суд не сповістила. У зв'язку із цим, [PERSON] про розгляд справи була повідомлена (неодноразово) в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання 31.01.2019р., 21.02.2019р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву щодо позову не надав. Відповідач - представник Ренійської районної державної нотаріальної контори позовні вимоги визнав, просив про розгляд справи без його участі. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивачки проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія рішення Ренійського районного суду від 01.09.2010р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2010р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO]; копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті чоловіка; копія позовної заяви [PERSON], поданої до Південно-Сахалінського міського суду; копія документу про надання виду на мешкання в РФ іноземного громадянина, оформленого на ім'я позивачки; копія паспорту громадянина України -позивачки; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], оформленого на ім'я [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON], діюча через свого представника - [PERSON], звернулася до суду із відповідними позовними вимогами, зазначивши, що вона є матір'ю нині померлого [PERSON] За життя [PERSON] належав житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS]. [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями після смерті [PERSON] були його дружина - [PERSON] та матір - позивачка у справі. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її було б неможливо у зв'язку із тим, що в неї були відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідачка [PERSON] у встановлений законом строк (15.12.2006р.) звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, після чого їй нотаріусом було видано свідоцтво № [NUMBER] від 01.06.2010р. про право на спадщину за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], а саме на житловий будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці розміром 0,0457 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Маючи наміри розпорядитися належним майном, 17.10.2009р. [PERSON], без оформлення належних правовстановлюючих документів на нерухомість, продала вищевказаний житловий будинок [PERSON] Рішенням Ренійського районного суду від 01.09.2010р. було задоволено позовні вимоги [PERSON], а саме: визнано [PERSON] добросовісним набувачем житлового будинку садибного типу [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок садибного типу [ADDRESS]. Останні роки перед смертю [PERSON] позивачка (його матір) мешкала разом із ним, допомагала синові, як матір. Факт спільного мешкання позивачки із [PERSON] до його смерті підтверджується доводами позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житлом, якими зазначено, що з вересня 2004р. до [PERSON] приїхала її свекруха, вона оселилася у них із чоловіком із метою подальшого спільного мешкання із ними. Позивачка отримала вид на мешкання у РФ, 02.10.2002р. була зареєстрована у квартирі [PERSON] Восени 2007р., тобто вже після смерті сина, [PERSON] поїхала на Україну, більше до РФ вона не поверталася. У нинішній час за документацією на нерухомість житловий будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON], він на підставі рішення суду від 01.09.2010р. є його власником. Однак, як з'ясувалося, позивачка також прийняла спадщину після смерті сина, внаслідок чого має право на Ѕ частину спірної нерухомості. Право на іншу Ѕ частину житлового будинку за [PERSON] вона не оспорює. У зв'язку із тим, що на спадщину вже було видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом і воно було оформлено тільки на [PERSON], позивачка звернулася до суду за визнанням за нею права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку після смерті її сина. Одночасно позивачка просить внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 01.06.2010р. Ренійською районною державною нотаріальною конторою по спадковій справі №23/07 та зареєстроване в реєстрі під №1553, в частині складу спадщини, в якому зазначити, що спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Разом із тим, пред'являючи позовні вимоги про витребування майна, позивачка (діючи через представника) у тексті позовної заяви зазначила, що у неї в даний час немає необхідності пред'являти такі вимоги, таким чином на вимогах про витребування відповідної частини нерухомого майна вона не наполягає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, позивачка у справі, поруч із [PERSON], є спадкоємицею першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті сина у неї були відсутні правовстановлюючі документи на спадкову нерухомість. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості, оскільки інший спадкоємець вже оформив своє спадкове право одноособово (отримав свідоцтво про прийняття спадщини за законом), крім того, [PERSON] встигла розпорядитися спадковим майном, продавши його [PERSON], який в даний час є діючим власником спірного житлового будинку. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних документів на нерухомість, збирання необхідних для прийняття спадщини документів, отже їй не байдужа «доля» будинку та ін. ). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем (у РФ разом із ним та його родиною) на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї. Ці обставини підтверджені належними доказами, які містяться у матеріалах цивільної справи. Позивачка вважає, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було порушено її право на спадкування після смерті її сина. У відповідності до ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, при видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не були враховані інтереси та права іншого спадкоємця (позивачки), який, як було встановлено під час розгляду справи, прийняв спадщину за законом в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України. Оскільки позивачка та [PERSON] в даний час мешкають в різних державах, дуже рідко спілкуються, отримання згоди [PERSON], яка прийняла спадщину та оформила її (навіть встигла вже розпорядитися спадковим майном), на внесення змін до свідоцтва про прийняття спадщини є неможливим. Тому це питання повинно вирішуватися в судовому порядку. За ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати чи відсутності документа , який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб'єктом набуття права власності на частину нерухомості з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, у зв'язку із чим слід внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане [PERSON]

Outcome: approved