Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 03.12.2019 [PERSON] звернулася з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , що зареєстрований 22.04.2006 виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання відповідачем алкогольними напоями. На даний час вони проживають окремо та примирення неможливе. За час шлюбу у них народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; Данило, [INFO] . З липня 2019 року відповідач не надає грошових коштів на утримання дітей. Просить стягувати на кожного з дітей аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач до суду спрямував заяву від 29.01.2020 про визнання позову. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 13.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. У підготовче засідання сторони не з`явились, до суду спрямували заяви про розгляд справи за їх відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до свідоцтва про шлюб, 22 квітня 2006 року Виконкомом Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 11). Зі свідоцтва про народження дітей вбачається, що сторони є батьками: [PERSON] , яка народилася [INFO] ; [PERSON] , який народився [INFO] ; [PERSON] , яка народилася [INFO] ; [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] . Відповідно до довідки ОСББ «Гідне життя -55-57» [PERSON] проживає без реєстрації з дітьми за адресою: [ADDRESS] ( а.с . 18). Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради. Норми права, які застосував суд Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановляє рішення у підготовчому судовому засіданні у випадку визнання відповідачем позову. За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою\~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, тобто на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Частиною третьою\~статті 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга\~статті 112 СК України). За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову ( ч. 1 ст. 191 УПК України). П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, сторони спільно не проживають, не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх заяви, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб належить розірвати. Між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання відповідачем дітей, а тому наявні підстави для стягнення аліментів за судовим рішенням. Зважаючи на\~визнання відповідачем\~позову,\~суд стягує\~аліменти на\~утримання дітей\~у розмірі,\~який просить\~позивачка,\~ на\~кожного з\~дітей 50\~%\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачем позову, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд повертає позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 384,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 384,20 грн витрат по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави 768, 4 грн за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved