Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 10 497,42 грн. В ході розгляду справи позивачка уточнила свої позовні вимоги та 09.02.2018 року зменшила розмір пені по аліментам. Свої уточненні позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 04.03.2006 року, 22.05.2009 року шлюб був розірваний. Сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа №2/0528/386/20125 від 17.12.2012 року, виданого Краматорським міським судом, відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу) на малолітнього сина, [PERSON], [INFO], але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина. 27 березня 2014 року їх син, [PERSON], на підставі медичного висновку визнаний дитиною-інвалідок до 16 років, у зв'язку з захворюванням на цукровий діабет 1 типу. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20.06.2017 року відповідач позбавлений батьківських прав відносно сина. Відповідач весь час ухилявся і ухиляється від сплати аліментів, постійно приховує своє місце роботи. З цього приводу позивачка звернулася із заявою до поліції. Вироком Краматорського міського суду від 19.07.2017 року відповідач визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і йому призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Також з відповідача стягнута заподіяна позивачці матеріальна шкода у розмірі 15112,82 грн. і моральна шкода у розмірі 15000 грн. Відповідно до довідки, наданої державним виконавцем відділу ДВС Краматорського міського управління юстиції від 13.06.2017 року, сума заборгованості по аліментах з 07.05.2013 року по 31.03.2017 року становить 30 893,71 грн. Оскільки відповідач у лютому 2014 році переніс операцію на хребті і 29.10.2014 року став інвалідом 3 групи, позивач вважає, що період з лютого 2014 року по листопад 2014 року не може бути періодом умисного ухилення відповідачем сплати аліментів, так як відповідач був хворий і за цих обставин позивачка зменшила розмір позовних вимог. Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.06.2013 року по 31.03.2017 року у сумі 8 497,71 грн. У судовому засіданні позивачка підтримала свої уточнені вимоги та суду пояснила, що відповідач мав можливість сплачувати аліменти. У 2013 році відповідач був попереджений Краматорським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про кримінальну відповідальність у разі ухилення від сплати аліментів. відповідач весь час працює неофіційно, тому мав можливість сплачувати аліменти. Представник позивача у судовому засіданні підтримала уточненні вимоги та просила стягнути з відповідача пеню по аліментам за період з 01.06.2013 року по 31.03.2017 року у сумі 8 497,71 грн. Відповідач позовні вимоги не визнав, свої заперечення проти позовних вимог обґрунтував тим, що він у 2013 році отримав травму, після якої 2 роки він лікувався та не отримував доходів з 2013 року по 2015 рік. У жовтні 2014 року отримав 3 групу інвалідності та став отримувати пенсію по інвалідності. У 2016 році працевлаштувався офіційно та з грудня 2016 року сплачує аліменти. Вважає, що виконавчий лист повинен за місцем роботи його направити державний виконавець, виконавець направляв виконавчий лист на юридичну адресу підприємства, але фактична адреса підприємства інша. Тому вважає, що його вини в цьому не має, а вбачається вина Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Просив у позовних вимогах відмовити. Представник відповідача у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив у позові відмовити, оскільки вважає, що розрахунок пені є невірним, просив застосувати строк позовної давності до пені на підставі п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦПК України та вважає, що вини відповідача не має, а вбачається вина державного виконавця. Фактично заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв'язку з отриманням інвалідності. Ухвалою Краматорського міського суду від 30.11.2017 року залучено по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені по аліментам, в якості третьої особи Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Представник Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення сторін, перевірив надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини по даній справі регулюються Сімейним Кодексом України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006 року по 22.05.2009 року (а.с.7-8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 грудня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] було присуджено до стягнення аліменти на утримання цієї дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 05 січня 2007 року (а.с. 21). На підставі зазначеного рішення суду позивачем був отриманий виконавчий лист, який був пред'явлений до відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції для примусового виконання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 196 СК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідачу було відомо про рішення суду від 25.12.2006 року про стягнення з нього аліментів на утримання дитини на користь позивачки та про відкриття провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів. Відповідач сплачував аліменти до 2013 року щомісячно. Відповідач знав про наявність заборгованості по аліментам, що підтверджується і рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.05.2017 року, яким було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів (а.с. 52-53). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.05.2017 року встановлено, що інвалідність [PERSON], віднесена до 3 групи, не звільняє його від працевлаштування, а лише встановлює певні обмеження у праці. З наданої відповідачкою копії довідки ПП «Виробнича-торгівельна фірма АБІЗНЕС» вбачається, що [PERSON] у період з лютого 2016 року по січень 2017 року працював техніком з наладки та випробувань та мав стабільний заробіток в середньому в сумі 3000 грн. на місяць. Встановлення позивачу інвалідності свідчить про те, що він у період інвалідності 22.10.2015 року по 01.11.2016 року та з 23.02.2017 року отримував пенсію. Зазначене свідчить про те, що позивач намагається ввести суд в оману стосовно своїх доходів, пояснюючи про те, що з 2014 року він доходів не мав та існував за рахунок підтримки родичів. Заборгованість [PERSON] по аліментам, а також той факт, що останній вчасно повідомив державного виконавця про свої доходи (місце роботи, пенсію), підтверджується розрахунками державного виконавця та витягом з кримінального провадження, порушеного за злісне ухилення від сплати аліментів. Дане рішення набрало законної сили 15.05.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] під час виникнення заборгованості по аліментам отримував доходи, знав про відкрите виконавче провадження та про те, що йому щомісячно необхідно сплачувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до частини 3 статті 195 Сімейного Кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд виходить із наступного. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Як вбачається з довідки - розрахунку заборгованості по аліментам від 13.06.2017 року № 1413-8185/20544, наданого Краматорським міським відділом державної виконавчої служби (а.с.10) заборгованість відповідача по аліментам за період з 07.05.2013 року по 31.03.2017 року складає 29 811,45 грн. Виходячи з вказаної довідки за цей період [PERSON] сплатив аліменти тільки у грудні 2016 року та у січні 2017 року. Тому у відповідності до статті 196 СК України пеня за прострочення сплати аліментів складає: за травень 2013 року -144,74 грн. (603,1 х 1% х 24 днів), за червень 2013 року - 233,70 грн. (779 х 1% х 30 днів), за липень 2013 року - 249,70 грн. (805,5 х 1% х 31 день), за серпень 2013 року - 249,70 грн. (805,5 х 1% х 31 день), за вересень 2013 року - 241,65 грн. (805,5 х 1% х 30 день), за жовтень 2013 року 256,37 грн. (827х1%х31 днів); за листопад 2013 року 248,10 грн. (827х1%х30 днів); за грудень 2013 року 256,37 грн. (827х1%х31 день); Всього за 2013 рік - 1880,33 грн. за січень 2014 року 257,37 грн. (830,25х1%х31 день); за листопад 2014 року - 115,74 грн. (385,8х1%х30 днів); за грудень 2014 року - 119,59 грн. (385,8х1%х31 день); Всього за 2014 рік - 492,70 грн. за січень 2015 року - 119,59 грн. (385,8х1%х31 день); за лютий 2015 року - 108,02 грн. (385,8х1%х28 день); за березень 2015 року - 119,59 грн. (385,8х1%х31 день); за квітень 2015 року - 115,74 грн. (385,8х1%х30 днів); за травень 2015 року - 119,59 грн. (385,8 х 1% х 31 днів); за червень 2015 року - 115,74 грн. (385,8 х 1% х 30 днів), за липень 2015 року - 119,59 грн. (385,8 х 1% х 31 день), за серпень 2015 року - 119,59 грн. (385,8 х 1% х 31 день), за вересень 2015 року - 130,95грн. (436,50 х 1% х 30 днів), за жовтень 2015 року - 135,31 грн. (436,50х1%х31 днів); за листопад 2015 року - 130,95 грн. (436,50х1%х30 днів); за грудень 2015 року - 135,31 грн. (436,50х1%х31 день); Всього за 2015 рік - 1469,97 грн. за січень 2016 року - 135,31 грн. (436,50х1%х31 день); за лютий 2016 року - 244,60 грн. (843,47х1%х29 день); за березень 2016 року - 292,48 грн. (943,49х1%х31 день); за квітень 2016 року - 275,56 грн. (918,54х1%х30 днів); за травень 2016 року - 308,49 грн. (995,13,8 х 1% х 31 днів); за червень 2016 року - 290,99 грн. (969,97 х 1% х 30 днів), за липень 2016 року - 320,09 грн. (1032,56 х 1% х 31 день), за серпень 2016 року - 343,36 грн. (1107,63 х 1% х 31 день), за вересень 2016 року - 407,27 грн. (1357,58 х 1% х 30 днів), за жовтень 2016 року - 296,82 грн. (957,49х1%х31 днів); за листопад 2016 року - 247,47 грн. (824,92х1%х30 днів); Всього за 2016 рік - 3162,44 грн. за лютий 2017 року 375,20 грн. (1340 х 1% х 28 днів), за березень 2017 року 415,40грн. (1340 х 1% х 31 день). Всього за 2017 рік - 790,60 грн. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2013 року по 31.03.2017 року складає 7 796,04 грн. Таким чином, сума пені за несвоєчасну сплату аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 01.06.2013 року по 31.03.2017 року складає 7796,04 грн. Суд не бере до уваги твердження відповідача та його представника стосовно того, що заборгованість по аліментам виникла з вини державного виконавця, оскільки рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.05.2017 року встановлено, що заборгованість [PERSON] по аліментам, а також той факт, що останній вчасно повідомив державного виконавця про свої доходи (місце роботи, пенсію), підтверджується розрахунками державного виконавця та витягом з кримінального провадження, порушеного за злісне ухилення від сплати аліментів. Доказів, що заборгованість з плати аліментів виникла з незалежних від відповідача [PERSON] причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, відповідачем суду не надано. Суд також не бере до уваги твердження представника відповідача відносно застосування позовної давності в один рік до позовних вимог [PERSON] вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 20 СK України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Kодексу. У випадках, передбачених ч. 1 цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до ЦК України, якщо інше не передбачено цим Кодексом. За таких обставин, на правовідносини, які регулюються ст. 196 СK України, не поширюється дія норм ЦK України про позовну давність. Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2013 року по 31.03.2017 року у розмірі 7 796,04 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при звернені до суд позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial