Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

В заяві до суду позивач [PERSON] вказала, що 16.11.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від шлюбу народила дитину [PERSON], [INFO]. Перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач з часу народження дитини проживає окремо в іншій області, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, адже працевлаштований та отримує заробітну плату. У зв'язку із доглядом дитини позивач не може працевлаштуватись, а відтак не має доходу на своє утримання. А тому звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі ? частки всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення, у яких вказав, що позов не визнає повністю, оскільки не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, так як ніде не працює, у нього відсутній заробіток, сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу. Просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного. 16.11.2013 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Вони ж є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Дитина знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Балківської сільської ради Барського району Вінницької області № 1281 від 10.11.2014 року. Позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка знаходиться на її утриманні. У зв'язку із доглядом дитини позивач не може працевлаштуватись, а відтак не має доходу на своє утримання. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу суду відповідачем надані не були. Проте судом встановлено, що відповідач добровільно не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Суд приймає до уваги пояснення відповідача про неможливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки враховується матеріальне становище, у тому числі і його аліментні зобов'язання щодо утримання дітей, однак це не звільняє його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, враховуючи відсутність у відповідача постійного місця роботи, його нерегулярний мінливий дохід та матеріальний стан, наявність у нього інших утриманців, суд приходить до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно. На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial