Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його, [PERSON] користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 50214,90 грн., суму відсотків за користування позикою у розмірі 3714 грн., а також судовий збір в сумі 580 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 15 вересня 2016 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики, за яким він надав [PERSON] грошові кошти у сумі 51343,50 грн., що еквівалентно 1950,00 доларів США (за курсом купівлі доларів 1 долар США дорівнює 26,3300 грн.). Договір позики був нотаріально посвідчений. Відповідно до умов договору позики відповідачка зобовязалася повернути суму позики до 15 листопада 2016 року зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 36,00% річних. В порушення умов договору позики відповідачка грошові кошти не повернула, а тому він звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав суду заяву про уточнення позовних вимог та просив стягнути з відповідачки суму боргу 27508 грн. 90 коп., оскільки частина боргу вже сплачена, просив розглядати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що уточнені позовні вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 27508 грн. 90 коп. визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Встановлено, що 15 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики, за яким відповідачка взяла у позивача в борг грошові кошти у розмірі 51343 грн. 50 коп., що еквівалентно 1950 доларів США (за курсом купівлі доларів США, який встановлений Національним Банком України на дату підписання договору 1 долар США 26,3300 грн.), та зобовязалася повернути борг до 15 листопада 2016 року зі сплатою 36,00% річних (а.с.9-11). Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 984. Вищевказаний договір позики підписаний відповідачкою [PERSON] отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, що свідчать про укладення такого договору відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України. Як слідує зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Крім того, відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргових документів у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Отже факт знаходження боргового документа оригіналу Договору позики у [PERSON] свідчить про невиконання із сторони [PERSON] своїх боргових зобов'язань. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості по договору позики із сторони [PERSON] перед [PERSON] На теперішній час [PERSON] частково виконала взяті на себе боргові зобовязання, повернула позивачу частину боргу, про що свідчить уточнення позивачем позовних вимог. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути суму боргу у розмірі 27\~508 грн. 90 грн., а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved