Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

В грудні 2020 року представник позивача звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача надміру виплачену житлову субсидію в сумі 5 690,28 грн. та судовий збір в розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позову вказував, що 23.11.2015 року відповідач звернулась до позивача з заявою про призначення житлової субсидії, разом з якою подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. З жовтня 2015 року на підставі наданих документів відповідачу призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послугу. З 01.05.2018 року суттєво змінено умови надання житлових субсидій, якими передбачено, що під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи зі складу домогосподарства у разі коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. 29.07.2020 року відповідачем подано заяву про перерахунок субсидії у зв`язку з неповідомленням про обставини, що мали значення для визначення права на отримання субсидії, тобто не повідомлено про доходи члена сім`ї (чоловіка), доходи якого мали бути враховані при розрахунку субсидії з 01.07.2018 року. 28.07.2020 року управлінням проведено розрахунок суми надміру перерахованої житлової субсидії у розмірі 12 655,50 грн. 16.12.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 16.04.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 01.07.2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій останній, з посиланням на зміни в законодавстві та проведений перерахунок, просить стягнути з відповідача 5 690,28 грн. та судовий збір. 18.08.2021 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшли заперечення на позовну заяву. Вказано, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] , звертаючись за призначенням субсидії та після законодавчої зміни умов її нарахування, мала на меті навмисно приховати дані про її чоловіка. Субсидія розрахована автоматично без додаткових звернень [PERSON] , а тому змінились не обставини, пов`язані із членами домогосподарства, котрі впливають на розмір та право на одержання житлової субсидії, а порядок призначення субсидії. Позивач не перевірив матеріально-побутові умови домогосподарства відповідача та не встановив факт проживання або не проживання в житловому приміщенні її чоловіка, не отримав інформацію з ДРАЦС чи ГІРФО щодо місця реєстрації її чоловіка. З посиланням на статтю 1215 ЦК України просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 21.10.2021 року представник позивача засобами електронного зв`язку подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, в якому позов (з урахуванням уточненої ціни) підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, у запереченні на позов заявлено прохання про розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 23.11.2015 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради з заявою № 202589 про призначення житлової субсидії, разом з якою подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, де зазначила зареєстрованою лише себе. У відповідності до вимог Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 (в редакції чинній на момент кожного розрахунку), Управлінням призначено та проведено в автоматичному режимі розрахунок субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг щомісячно, що підтверджується копіями рішень позивача про призначення субсидії від: 23.06.2018 року, 16.08.2018 року, 17.08.2018 року, 15.11.2018 року, 21.11.2018 року, 20.12.2018 року, 23.01.2019 року, 14.02.2019 року, 17.04.2019 року, 26.06.2019 року. З 01.05.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, внаслідок чого змінено умови надання житлових субсидій. 03.07.2020 року [PERSON] надала до УСЗН копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.10.2016 року. Актом від 03.07.2020 року працівники позивача зафіксували, що [PERSON] запропоновано подати заяву для здійснення перерахунку раніше призначеної субсидії, однак остання відмовилась. Відповідно до копії рішення позивача про призначення субсидії від 26.06.2020 року відповідачу припинено виплату субсидії з 01.05.2020 року. На підставі заяви відповідача, 28.07.2020 року позивачем здійснено розрахунок суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії [PERSON] за період з 05.2018 року по 04.2020 року у розмірі 12 655,50 грн. Управлінням соціального захисту населення на адресу [PERSON] направлено повідомлення про повернення надміру наданої суми житлової субсидії УСЗН № 8692 від 31.07.2020 року та № 15051 від 28.10.2020 року, а також листи № 8701 від 31.07.2020 року та № 15111 від 29.10.2020 року з попередженням про необхідність повернення коштів. В матеріалах справи міститься лист відповідача на адресу позивача з зазначенням про відсутність правових підстав для стягнення з неї надміру наданої житлової субсидії. Актом від 07.12.2020 року працівники позивача зафіксували, що [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає, направлені повідомлення на її адресу повернулись за закінченням терміну зберігання. У відповідності зі змінами в законодавстві, позивачем 03.06.2021 року проведено відповідачу перерахунок наявного боргу та зменшено його суму до 5 690,28 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в справі матеріалами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Механізм та умови надання населенню житлових субсидій визначаються Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Пунктом 4 Положення передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках). У відповідності до пункту 9 Положення, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 01.05.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, внаслідок чого змінено умови надання житлових субсидій. Так, п. 9 Положення про порядок призначення житлових субсидій (в редакції постанови КМУ від 27.04.2018 року № 329) передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому, соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Відповідно до п. 16 Положення (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018р. № 329) громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення. У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація. Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08.04.2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15.09.2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] , звертаючись за призначенням субсидії та після законодавчої зміни умов її нарахування, мала на меті навмисно приховати дані про чоловіка. З копії свідоцтва про одруження вбачається, що в зареєстрованому шлюбі вона перебуває з 07.10.2016 року, тобто на дату зміни порядку нарахування субсидії - 01.05.2018 року, склад родини отримувача субсидії не змінився, змінився лише порядок нарахування субсидії, а отже недобросовісність з боку набувача не доведена. Отже, враховуючи необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою субсидії може призвести до покладення на відповідача надмірного тягаря. Схожий висновок міститься у правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 328/1056/19 (провадження № 61-496св20). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку за необхідне в задоволенні позову відмовити. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed