Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовами до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та про визнання правочину недійсним, в подальшому уточнила позовні вимоги та просила визнати недійсними правочини, з моменту їх вчинення, та застосувати наслідки недійсності правочинів щодо відчуження наступних автомобілів: - автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, 2012 р.в., кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 19.01.2012: від 07.10.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]; від 14.11.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [ADDRESS]; - автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 р.в., кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 27.06.2007: від 06.06.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]; від 14.11.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]; - автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK, 2013 р.в., кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 04.09.2013: від 11.06.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]; від 14.11.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]. Виділити та визнати за [PERSON] право власності на: автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG УНИВЕРСАЛ, шасі [NUMBER], дизель, чорного кольору, 2012 року випуску; автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG УНІВЕРСАЛ, шасі [NUMBER], дизель, сірого кольору 2007 року випуску; холодильник Liebher CN 40 посудомийну машину BOSH;телевізор плазмовий LG;пральну машину CANDY повногабаритна; мікрохвильову піч;холодильник автомобільний;? суми депозитних вкладів, що становить - 2 175 000 грн.. Виділити та визнати за [PERSON], [PERSON], та [PERSON], як за правонаступниками померлого [PERSON], право власності на: автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK ПІКАП, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], дизель, сріблястого кольору, 2013 року випуску; автомобіль DAIHATSU SIRION ХЕТЧБЕК, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], сріблястого кольору, 2003 року випуску; автомобіль NISSAN PATROL GR WAG, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], чорного кольору, дизель, 1998 року випуску; причеп для перевезення моторного човна (довжиною від 5,5 м), ПГМФ 8902-К 0, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], 2004 року випуску;моторний човен PRINCECRAFT 2001 року випуску;холодильник Samsung RL44CSW; посудомийна машина AGT; пральну машину AGT повногабаритна;1/2суми депозитних вкладів, що становить - 2 212 610,05 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що з 25 квітня 1997 року позивач, [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва. З 19 травня 2014 року сім'я розпалася, подружжя разом не проживало, подружні стосунки не підтримували, спільне господарство не вели. 16.06.2014р. позивачем було подано позов до Оболонського районного суду м. Києва з вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2014 року у справі № 756/8366/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, задоволено частково позовні вимоги [PERSON], шлюб розірвано, стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16 червня 2014 року і до її повноліття. Вказувала на те що за період шлюбу було придбане майно , яке вона просила поділити та автомобілі бути продані без її згоди. [INFO] відповідач [PERSON] помер. Після смерті [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І. відкрито спадкову справу № 11/2014 . Заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], подано [PERSON] (донька позивачки та померлого), [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (мати померлого) і які є його правонаступниками, а отже і відповідачами по даній справі. До спадкової справи увійшло все рухоме та нерухоме майно, що належало померлому, та яке є предметом спору по даній справі і не було розподілено між колишнім подружжям за життя [PERSON]. Позивачка уточнила позовні вимоги , в судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, в подальшому просила розглядати справу в відсутність. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги в частині визнання недійсними правочини відчуження транспортного засобу марки VOLKSWAGEN модель TOUAREG, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] вважав безпідставними , вказуючи на те що , транспортний засіб був придбаний [PERSON] у [PERSON] 07 жовтня 2014 року за відплатним договором вже після розірвання шлюбу з [PERSON]. Позивач, крім власних заяв, не надала жодних належних та допустимих доказів, що під час вчинення правочину відчуження транспортного засобу у [PERSON] не було усної згоди Позивача на вчинення зазначеного правочину. Законодавством України не передбачено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна без письмової/усної згоди інших співвласників. Транспортний засіб був придбаний [PERSON] у [PERSON] 14 листопада 2014 року за відплатним договором відповідно до закону. На момент відчуження транспортний засіб належав [PERSON] на праві власності. Правочин відчуження, на підставі якого до [PERSON] перейшло право власності, не є нікчемним або не визнавався судом недійсним. Відповідачка [PERSON] просила розглядати справу в відсутність ( а.с.92 т.3). Відповідачі в судове засідання не з»явились, про час розгляду справи повідомлялись за відомими адресами. Про наявність спору в суді їм відомо. Судом визнано можливий розгляд в їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Ухвалою суду 4.11.2014р. відкрито провадження по справі. 20.01.2015р. провадження по справі було зупинено. 17.11.2015 р. провадження було відновлено. Судом було встановлено, що з 25 квітня 1997 року позивач, [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва, актовий запис № 452, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 5). Також встановлено, що 14.12.1997 року в шлюбі у сторін народилась дочка, - [PERSON] (відповідач 1), що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (т. І а.с. 45). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2014 року у справі № 756/8366/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовами до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та про визнання правочину недійсним, а відповідачем пред'явлено зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя, які в подальшому об'єднані в одне провадження (т.І а.с.36). [INFO] відповідач [PERSON] помер (т. II а.с. 129). Після смерті [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І. відкрито спадкову справу № 11/2014 (т. II а.с. 125). Заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], подано [PERSON] (донька позивачки та померлого), [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (мати померлого) і які є його правонаступниками. Судом встановлено, що в період шлюбу сторонами були придбані автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG УНИВЕРСАЛ, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], дизель, чорного кольору, 2012 року випуску; автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK ПІКАП, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], дизель, сріблястого кольору, 2013 року випуску з тюнінгом; автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG УНІВЕРСАЛ, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], дизель, сірого кольору 2007 року випуску; автомобіль DAIHATSU SIRION ХЕТЧБЕК, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], сріблястого кольору, 2003 року випуску; автомобіль NISSAN PATROL GR WAG, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], чорного кольору, дизель, 1998 року випуску; причеп для перевезення моторного човна (довжиною від 5,5 м), ПТМФ 8902-К 0, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], 2004 року випуску; моторний човен PRINCECRAFT 2001 року випуску. Встановлено, що були укладені правочини стосовно автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, 2012 р.в., кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 19.01.2012: від 07.10.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]; від 14.11.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [ADDRESS]. Стосовно автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 р.в., кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 27.06.2007: від 06.06.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]; від 14.11.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]. Стосовно автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK, 2013 р.в., кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 04.09.2013: від 11.06.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]; від 14.11.2014 - укладеного між [PERSON] та [PERSON], [INFO], [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 63 СК України визначає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ч. 1 ст. 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Ч. 2 ст. 65 СК України передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. - Стаття 369 ЦК України визначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.І). Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників (ч.2). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.1 ст.216 ЦК України). Відповідно до ч. ст. 68 Сімейного кодексу України розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Законодавством України не передбачено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з підстави його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна. Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. З врахуванням положень ст.ст. 330 та 388 Цивільного кодексу України. Власники автомобілів є добросовісними набувачами , оскільки інше Позивачем не доведено, а згідно ч.2 ст. 369 Цивільного кодексу України при укладенні одним із співвласників договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою інших співвласників (презумпція згоди). Укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те. що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя . Отже, на момент вчинення правочинів відчуження транспортних засобів розпорядження майном, що перебувало в спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON], вже регулювалося виключно нормами Цивільного кодексу України, яким не передбачено надання саме письмової згоди іншого співвласника, оскільки, зазначений правочин не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення та/або державної реєстрації. Позивач, крім власних заяв, не надала жодних належних та допустимих доказів, що під час вчинення правочину відчуження транспортного засобу у [PERSON] не було усної згоди Позивача на вчинення зазначеного правочину. При таких обставинах позовні вимоги про визнання правочинів, щодо відчуження автомобілів недійсними є безпідставними та задоволенню не підлягають. Позивачка в обгрунтування позовних вимог посилається , що період шлюбу, на ім'я [PERSON] було відкрито депозитні рахунки у ПАТ «Український Професійний Банк», на яких знаходились кошти: - у сумі 2 272 500,00 грн. без урахування нарахованих банком відсотків. Дана обставина підтверджується договором між [PERSON] та банком від 27.11.2008 № 78503, а також банківською квитанцією про внесення коштів від 27.11.2008 № 6223332 (т. І а.с. 47-49); - у сумі 313 000 дол. США, що еквівалентно - 2 152 720,10 грн. на момент укладення договору, без урахування нарахованих банком відсотків. Дана обставина підтверджується договором між [PERSON] та банком від 01.12.2008 № 78634, а також банківською квитанцією № 6256299 (т. І а.с. 50-52). Загальна сума грошових коштів становила - 4 425 220,10 грн.. В подальшому ці кошти були внесені на інший депозитний рахунок у ПАТ «Український Професійний Банк», згідно договору банківського вкладу «Стандарт плюс» № 266136 від 20.02.2014р., дата повернення - 23.02.2015р. на якому знаходились кошти в сумі 4 350 000 грн. Вклад було внесено через касу банку, що підтверджується квитанцією № 266136 від 20.02.2014р. В судовому засіданні встановлено , що згідно довідок станом на 18.11.2014 р. будь-яких вкладних депозитних рахунків в ПАТ «УПБ» відкритих на ім»я [PERSON] не має ( а.с. 93, 94 т.1). При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо поділу депозитних вкладів є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Щодо позовних вимог про поділ майна, а саме холодильника Liebher CN 4003 посудомийної машини BOSH; телевізора LG; пральної машини CANDY повногабаритна; мікрохвильової печі; холодильника автомобільного; холодильника Samsung RL44CSW; посудомийної машини AGT; пральної машини AGT повногабаритна, суд приходить що позивачкою не надано належних та допустимих доказів придбання майна та наявності його в натурі, тому є безпідставними та не підлягають задоволенню. Судом встановлено та підтверджується довідкою з Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 09.12.2016р. № 31/26-16331, що за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби (т. II а.с. 205-206, т.1 а.с.52): автомобіль DAIHATSU SIRION ХЕТЧБЕК, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], сріблястого кольору, 2003 року випуску, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 13.03.2007р.; причеп для перевезення моторного човна (довжиною від 5,5 м), ПГМФ 8902-К 0, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], 2004 року випуску, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 15.09.2004р.. також встановлено наявність моторного човна PRINCECRAFT 2001 року випуску. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При таких обставинах суд приходить до висновку про визнання за позивачкою права власності на ? частину автомобіля DAIHATSU SIRION ХЕТЧБЕК, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], сріблястого кольору, 2003 року випуску, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 13.03.2007р.. причепа для перевезення моторного човна (довжиною від 5,5 м), ПГМФ 8902-К 0, номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], 2004 року випуску, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 15.09.2004р., моторного човна PRINCECRAFT 2001 року випуску. Щодо позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями померлого [PERSON]. Частиною 1 ст. 1278 Цивільного кодексу України встановлено рівність часток в спадщині кожного із спадкоємців, окрім випадків, коли спадкодавець, склавши заповіт, сам не розподілив спадщину між ними. Однак, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на її поділ, в зручних для себе частках, який відбувається виключно за їх взаємною згодою. Згідно ст. 1267 Цивільного кодексу України спадкоємці, за угодою між собою можуть змінити розмір частки у спадщині кожного з них. Так, якщо спадщина складається з рухомого майна, зміна розміру частки в спадщині може відбуватись за усною угодою між спадкоємцями, відносно спадщини у вигляді нерухомого майна, транспортних засобів, цінних паперів, часток у статутних капіталах господарських товариств, тощо законодавством передбачено обов'язковість письмового укладення даної угоди та її нотаріального посвідчення. Крім того стаття 1278 Цивільного кодексу України передбачає право кожного із спадкоємців на виділ його частки спадщини в натурі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (Ст.15 ЦК України). Позивачка не є спадкоємцем [PERSON], тому позбавлена права ставити питання про поділ спадкового майна між спадкоємцями. При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам , за оголошення в пресі в розмірі 680 грн. з кожного.

Outcome: partial