Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Починаючи з вересня 2013 року і по теперішній час [PERSON] і [PERSON] не проживають у вказаному вище житловому приміщенні, оскільки виїхали на постійне місце проживання до с. Атерк Мардакертського району Нагірно-Карабахського Автономного Округу республіки Азербайджан. Вказаний факт також посвідчується довідкою виданою Крутоярівською сільською радою Кегичівського району Харківської області. Відповідачі не проживають у даному будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їхніх особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вони не цікавляться. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 27 травня 2020 року судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідачів. Ухвалою суду від 29 травня 2020 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 червня 2020 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення, судові витрати просить залишити за нею. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виклики у судові засідання жодного разу не отримали. Відповідно до поштової відмітки відправлення повернуті без вручення, причина «не проживає». Виклики були направлені за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача. Іншої адреси суду не повідомлено. Про причини неявки відповідачі не повідомили, заяв від них, а також відзиви не надійшли. Відповідно до п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 21 липня 2020 року постановлено ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.3). Згідно з виписки з домової книги [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в с. Крутоярівка, Кегичівського району Харківської області, з 28 травня 1991 року, 19 липня 2010 року відповідно (а.с.5-8). Згідно з довідкою виданою Розсохуватською сільською радою Кегичівського району Харківської області [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою : [ADDRESS] , але за даною адресою не проживають з вересня 2013 року. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 386 ЦК України власнику надається можливість звернення з позовом про вчинення певних дій для запобігання порушенню свого права власності, що може мати місце у майбутньому. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачі не проживають у будинку за указаною вище адресою, а знаходження відповідачів на реєстрації у будинку, належній позивачу, перешкоджає здійсненню у повній мірі права розпорядження цим майном, позов підлягає задоволенню. Отже, суд вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідно що вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявила, що вимоги про розподіл чи відшкодування судових витрат не заявляє та залишає їх за собою, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved