Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просять суд, визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позивач додатково пояснила суду, що відповідач постійно проживає в Російській Федерації. ЇЇ реєстрація у квартирі позивача перешкоджає останній у повній мірі користуватися її квартирою. Суд заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що стверджується договором найму житлового приміщення в будинках місцевих рад №696 від 04 вересня 1959 року. Як вбачається з Довідки №43586 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.06.2017 року виданої Регіональним центром надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (заявник), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук), [PERSON] (правнук), [PERSON] (донька), [PERSON] (онука). Як вбачається з актів складених мешканцями будинку [ADDRESS] від 16.01.2017 року, 06.02.2017 року, 31.03.2017 року, 11.04.2017 року, 23.05.2017 року та 12.06.2017 року засвідчених начальником ЖКП «Галицьке» [PERSON], [PERSON] з 2012 року фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] При огляді квартири особистих речей [PERSON] не виявлено. Як зазначено в позовній заяві, відповідач з 2012 року за адресою: [ADDRESS] не проживає і не з'являється, оскільки виїхала на постійне місце проживання, в м. Анапа Російської Федерації. Позивач не може в повній мірі володіти, користуватися своєю квартирою, реєстрація відповідача позбавляє її права отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, та є для неї фактично додатковим тягарем, оскільки призводить до необхідності оплати платежів, які розраховуються по кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Відповідно до ч.3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що основним квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS] є позивач, а відповідач в ній тільки зареєстрована та не проживає протягом останніх п'яти років, її речі у вищевказаній квартирі відсутні, комунальних послуг вона не сплачує, тому, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити повністю та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по справі по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved