Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (надалі по тексту - Відповідач), в якому просив суд стягнути з останнього суму страхового відшкодування в розмірі - 61 337,14 грн., інфляційні втрати у розмірі - 1 854,54 грн., 3% річних у розмірі - 801,58 грн., а також судовий збір у розмірі - 640,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 03 березня 2017 року о 10 год. 30 хв. в с. Нововязівське Юріївського району Дніпропетровської області сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], який належить Позивачу зазнав механічних пошкоджень. Оскільки вказаний ТЗ був застрахований в ПрАТ «Європейський страховий союз» на підставі Договору добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів від 07.11.2016 року, Позивач 03.03.2017 року на адресу останнього надіслав повідомлення про факт настання події, що має ознаки страхового випадку. Згідно Звіту №50-D/30/5 автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] визнано конструктивно загиблим. В зв'язку з чим, листом Відповідача від 25.04.2017р. №б/н було повідомлено [PERSON], що відповідно до умов Договору страхове відшкодування за вищевказаною подією становить 61 337,14 грн. та буде виплачено в найближчий час, однак станом на сьогоднішній день кошти виплачені так і не були. В зв'язку з чим Позивач був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач у судове засіданні не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсудності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не подав, причини неявки суду не відомі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 07.11.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий союз» та [PERSON] було укладено Договір добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів №39/0012/16/ТЗ, умова якого відшкодування збитків, в межах страхової суми, що виникли протягом строку дії Договору страхування в разі повного КАСКО, ДТП, інших випадкових подій, протиправних дій третіх осіб, незаконного заволодіння передбачених Договором. Обєктом страхування за Договором є автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], належний Позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. (а.с. 5 - 9, 13 - 14). Відповідно до п. 1.9. Договору, страхова сума становить 180 000,00 грн., франшиза - 0,5% (окрім незаконного заволодіння - 10%). Судом встановлено, що 03.03.2017 року о 10 год. 30 хв. в с. Нововязівське Юріївського району Дніпропетровської області сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження, що підтверджується Довідкою виданою патрульною поліцією Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про пошкодження транспортних засобів (а.с. 12). 03.03.2017р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «Європейський страховий союз» з Повідомленням про факт настання події, що має ознаки страхового випадку. (а.с. 11). Листом №б/н від 25.04.2017р. Відповідач повідомив [PERSON] про те, що згідно Звіту №50-D/30/5 автомобіль визнано конструктивно загиблим, страхова сума втрачаючи попередні виплати становить 172 356,64 грн., при цьому ринкова вартість пошкодженого ТЗ згідно звіту №72-D/30/5 становить 94 519,50 грн. В зв'язку з чим, відповідно до умов Договору розмір прямого збитку визначається як різниця між дійсною вартістю ТЗ на момент ДТП (не більше страхової суми) та вартістю залишків ТЗ за вирахуванням франшизи, а тому становить 61 337,14 грн. Більш того, в зазначеному листі Відповідач зазначив, що страхове відшкодування буде перераховане найближчим часом на реквізити вказані Позивачем у заяві на відшкодування. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відповідно до ч.1 п.3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити виплату у строк встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 12.4. Договору, страховик протягом 10-ти робочих днів з дня отримання всіх необхідних та оформлених належним чином документів для визнання події страховим випадком та визначення розміру збитку, приймає рішення щодо виплати страхового відшкодування та складає страховий акт, який є формою прийняття рішення про виплату/відмову страхового відшкодування. Звертаючись до суду з цим позовом Позивач зазначив, що сума страхового відшкодування станом на сьогоднішній день Відповідачем виплачена не була. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завданого збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до правової позиції Верховного суду України згідно постанови №6-49цс 12 від 06.06.2012 року зазначено про те, що зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549 - 550 ЦК України, яка, з точки зору ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Приймаючи рішення щодо визначення збитків, що підлягає стягненню з ПрАТ «Європейський страховий союз», суд керується положеннями ст. 57 ЦПК України та бере до уваги приписи чинного законодавства України щодо відшкодування реальних збитків та вважає за можливе покласти в основу рішення суму у розмірі - 61 337,14 грн. Крім цього, враховуючи порушення Відповідачем строків виплати страхового відшкодування передбачених умовами Договору, суд перевіривши розрахунок наданий Позивачем вважає за можливе стягнути з ПрАТ «Європейський страховий союз» за період з 01.05.2017 року по 06.10.2017 року інфляційні втрати у розмірі 1 854,54 грн., 3% річних за період з 01.05.2017 року по 06.10.2017 року у розмірі 640,00 грн. Виходячи з цих обставин вимоги Позивача є обґрунтованими. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved