Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просив розглянути справу у їх відсутності, про що надали відповідні заяви. Позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі та участі позивача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на квартиру № 70 у житловому будинку № 68 по вул.. Соборна в м. Рені Одеської області; копія договору купівлі продажу № 3700 від 22.09.1998р.; копія свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулася до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачам [PERSON], [PERSON] на підставі договору купівлі продажу № 3700 від 22.09.1998. належить на праві власності квартира № 70 у житловому будинку № 68 по вул. Соборна в м. Рені. У січні 2005р. між позивачем та відповідачами була досягнута домовленість про купівлю продаж зазначеної квартири. Так, відповідачі продали позивачу вищевказану квартиру, передавши їй у володіння та користування фактично належну їм квартиру, отримавши за це грошову компенсацію. На момент фактичного укладення угоди про купівлю-продаж нерухомості, позивач не могла оформити її у письмовому вигляді та засвідчити нотаріально, оскільки правовстановлююча документація на відповідачів не була виготовлена. Таким чином, з 2005р. по теперішній час, позивач фактично, відкрито володіє квартирою № 70 у житловому будинку № 68 по вул. Соборна в м. Рені, стежить за її технічним станом, зберігає там свої речі. З 2005 р. відповідачі жодного разу не витребували у позивача майно, вимог щодо повернення квартири не висували, на неї не претендують. Позивач стверджує, що неодноразово зверталася до відповідачів, із проханням переоформити квартиру на неї належним чином, але відповідачі кожен раз запевняли її , що документи виготовлюються. На сьогоднішній день, позивач продовжує користуватися вищевказаним нерухомим майном, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується квартирою, утримує її та зберігає там свої речі. У звязку із вищевикладеними обставинами позивач вважає, що вона має всі підстави для визнання за нею право власності на квартиру № 70 у житловому будинку № 68 по вул. Соборна в м. Рені, оскільки вона правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим майном протягом 10 років, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за нею. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивача, у 2005 р. між нею та відповідачами була досягнута домовленість про купівлю-продаж квартири № 70 у житловому будинку № 68 по вул. Соборна в м. Рені. Відповідачі, як фактичні власники, не маючи на той час відповідних правовстановлюючих документів на нерухомість, продали позивачу вищевказану квартиру, передавши у володіння та користування фактично належний їм обєкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. На момент фактичного укладання угоди про купівлю-продаж нерухомості, позивач не могла оформити правочин у письмовому вигляді та засвідчити його нотаріально, оскільки правовстановлююча документація на відповідачів не була виготовлена. Таким чином, з 2005р. по теперішній час позивач добросовісно, безперервно та відкрито володіє вищевказаним нерухомим майном, утримує його та зберігає там свої речі. За весь час володіння позивачем вищевказаною квартирою, відповідачі не предявили до позивача жодних вимог про витребування нерухомості, не брали участі у її утриманні та не несли витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідачі [PERSON], [PERSON] не заперечували щодо фактів, вказаних у позові, визнали позовні вимоги в повному обсязі, про що надали відповідні заяви. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем квартирою № 70 у житловому будинку № 68 по вул. Соборна в м. Рені є добросовісним, правомірним, відкритим (позивач, вважаючи себе власником, користувалася квартирою, утримує її та зберігає там свої речі, та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що квартира цілком з законних підстав була передано у володіння та користування позивача [PERSON] внаслідок чого остання набула право власності на неї за набувальною давністю. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на вищевказаний обєкт нерухомості.

Outcome: approved