overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому МВ РАЦСу Хмельницького МРУЮ 14.03.2007 року, актовий запис за № 298. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач суду пояснив, що позов визнає, оскільки наміру поновити шлюбні стосунки не має, створив нову фактичну сім'ю з іншою жінкою. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Встановлено, що сторони проживають роздільно з 10.10.2010 року, спільного господарства не ведуть, при чому відповідач створив нову фактичну сім'ю з іншою жінкою, тому підстав для збереження шлюбу не вбачається і його необхідно розірвати. При цьому суд враховує, що надання сторонам строку на примирення у даній справі суперечило б моральним засадам суспільства та інтересам сторін, що мають істотне значення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її сина - [PERSON], що помер [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала, що [INFO] помер її син - [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої є позивач по справі. Позивач є спадкоємцем першої черги. Іншим спадкоємцем першої черги є [PERSON] Позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина у законом встановлений строк із-за переживань через його смерть. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] та батько [PERSON] Однак, у встановлений законом термін позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в зв'язку із чим пропустила шестимісячний строк. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Листом Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1487/01-16 від 25.09.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та було роз'яснено, що нею пропущений установлений законом 6-місячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. В зв'язку із цим, запропоновано звернутися до суду із даним позовом. Згідно зі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, які пов'язані з об'єктивними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій, тому вважає можливим визначити їй додатковий строк для подання такої заяви. Зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, з урахуванням відсутності заперечень, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: свідоцтвами; довідкою; листом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 року, який було зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 532. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Син знаходиться на її утриманні. Разом із цим він має нормальний стан здоров`я, працездатний, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про часткове задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 року, який було зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 532. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 10 липня 2014 року, видане Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського управління юстиції, актовий запис № 2048. Дитина проживає разом з позивачкою. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дітей, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 08 жовтня 2006 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 1838, шлюб у обох перший. Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, в кінці серпня 2014 року вони остаточно припинили подружні відносини, з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Причинами розпаду сім'ї були відсутність взаєморозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування відповідачем налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного, в останні роки між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач не бере належної участі у веденні домашнього господарства, ставиться до неї грубо та неуважно. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу і пояснив, що сім'я дійсно розпалась з тих причин, на які вказує позивачка, в серпні 2014 року вони припинили подружні стосунки, з того часу проживають окремо, на примирення не згоден, подальше збереження сім'ї та шлюбу буде суперечити його інтересам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в кінці серпня 2014 року припинили подружні відносини, з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Причинами розпаду сім'ї сторін були відсутність взаєморозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування відповідачем налагодження сімейних відносин, сварки внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Відповідач не бере належної участі у веденні домашнього господарства, ставиться до позивачки грубо та неуважно, на примирення сторони не згодні, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітню доньку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 грудня 2010 року у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 2127, шлюб у обох перший. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, в квітні 2014 року вони припинили подружні відносини, з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім'ї було те, що у них різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, у відповідача є інша жінка, з якою він підтримує фактичні шлюбні відносини. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу і пояснив, що сім'я дійсно розпалась з тих причин, на які вказує позивачка, з квітня 2014 року вони припинили подружні стосунки, з того часу вони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, на примирення не згоден, подальше збереження сім'ї та шлюбу буде суперечити його інтересам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в квітні 2014 року припинили подружні відносини, з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім'ї сторін було те, що у них різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. Крім того, у відповідача є інша жінка, з якою він підтримує фактичні шлюбні відносини, на примирення сторони не згодні, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21 січня 2006 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 56, шлюб у обох перший. Від шлюбу є малолітні діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем і після розірвання шлюбу залишиться проживати з ним. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, в грудні 2012 року вони припинили подружні відносини, з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім'ї було те, що вони не знаходять спільної позиції щодо вирішення будь-яких сімейних питань, через що між ними виникали непорозуміння, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають конфлікті ситуації, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в родині, вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, через що між ними втрачені почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу і пояснив, що сім'я дійсно розпалась з тих причин, на які вказує позивачка, з грудня 2012 року вони припинили подружні стосунки, з того часу проживають окремо, на примирення не згоден, подальше збереження сім'ї та шлюбу буде суперечити його інтересам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в грудні 2012 року припинили подружні відносини, з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім'ї сторін було те, що вони не знаходять спільної позиції щодо вирішення будь-яких сімейних питань, через що між ними виникали непорозуміння, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають конфлікті ситуації, вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, що призвело до втрати почуттів взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, на примирення сторони не згодні, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з батьком [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 04 вересня 2008 року в Білівській сільській раді, актовий запис №13. На даний час в суді перебуває справа про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач зовсім не цікавиться дитиною, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, пояснив, що ніколи не ухилявся від виконання батьківських обов'язків, утримував та виховував доньку. На даний час він не може сплачувати аліменти в такому розмірі, який просить позивачка, оскільки немає постійної роботи. За таких обставин просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2008 року, який зареєстрували в Білівській сільській раді Тернопільської області. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки, відповідач [PERSON] коштів на утримання доньки не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України як батько зобов'язаний утримувати дитиною до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або твердій сумі. Згідно з ч. 1. ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 цього Кодексу суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, який непрацює, є особою молодого віку, та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дочки [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дочка проходить навчання в Чортківському гуманітарно-педагогічному коледжі імені О.Барвінського, є студентом 4-го курсу державної форми навчання. Перебуває на її утриманні та вихованні. Її навчання потребує матеріальної допомоги. Позивачка [PERSON] покликаючись на положення ст.199 СК України вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки на період її навчання, тому покликаючись на викладене просить визначити розмір аліментів в її користь у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі до суду і до закінчення дочкою навчання. Відповідач [PERSON] не заперечує проти позову. Вислухавши сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №1447 виданої Чортківським гуманітарно-педагогічного коледжу від 06.10.2014 року, дочка сторін [PERSON] навчається у даному закладі, є студентом 4 курсу, денної форми навчання на державній основі. Термін навчання з 01.09.2011 року по 28.06.2015 р. Згідно довідки №984 від 17.10.2014 року, дочка сторін [PERSON].[INFO], проживає спільно з матір'ю [PERSON] в с. Гор.Вигнанка Чортківського району. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень ст.201 Сімейного кодексу України до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а саме відповідно до вимог ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи стан та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення шляхом визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання дочки, враховуючи, що такий розмір не буде суттєво погіршувати матеріальне становище відповідача.

Outcome: approved