Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

\~\~\~\~ В грудні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку № 15 - а по вул. Гордієнко (після зміни назви - Зарічна) в м. Вознесенську Миколаївської області, та ведення особистого підсобного господарства за цією адресою, загальною площею 0,0882 га. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.06.2015 року померла мати позивачів [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема, вищевказана земельна ділянка. Позивачі,\~як спадкоємці за законом прийняли спадщину в передбаченому законом порядку, частину її оформили. Проте, на даний час позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину на спірне нерухоме майно в нотаріальному порядку, в зв'язку з наявністю незастережних дописок в правовстановлюючому документі на земельну ділянку. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява, в якій останній просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Направив заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 25.06.2015 року в м. Вознесенську Миколаївської області померла\~ [PERSON] (а.с. 5).\~\~\~\~ Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема, земельна ділянка загальною площею 0,0882 га, яка була надана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою: вул. Гордієнко (після зміни назви Зарічна), 15 - а в м. Вознесенську Миколаївської області. Право власності спадкодавця на обумовлену земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданим виконкомом Вознесенської міської ради Миколаївської області 15.12.1993 року на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області за № 237 від 21.09.1993 року (а.с. 7-8, 40, 49-52). Недійсним державний акт не визнано. Позивачі, як спадкоємці за законом після смерті [PERSON], прийняли спадщину в передбаченому законом порядку, як вбачається з повідомлення Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області за № 1566/01-09 від 28.12.2016 року. Частково її оформили. 02.12.2016 року на ім'я останніх було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 15 - а по вул. Зарічній в м. Вознесенську Миколаївської області, які посвідчують право власності позивачів на вказане спадкове майно по 1/2 частці за кожним (а.с.14,15, 41,42). Проте,\~у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0882 га, нотаріусом було відмовлено, в зв'язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю містив незастережні виправлення, в зв'язку з чим не відповідав вимогам діючого законодавства. Разом з тим, отримати новий документ для позивачів в адміністративному порядку є неможливим з обєктивних причин, що в свою чергу є перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку та стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Відповідно до «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43\~(зі змінами), що була чинною до 23.08.2013 року (п.2.9), здійснення будь-яких виправлень в державний акт не допускалося. Але, з прийняттям та введенням в дію\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~докорінно змінився порядок оформлення права власності на земельні ділянки, зокрема таких повноважень позбавлені органи, що здійснювали підготовку, видачу оспорюваних державних актів та їх реєстрацію. Вказане свідчить про відсутність об'єктивної можливості приведення оспорюваного документу у відповідність до вимог закону. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень\~Цивільного кодексу України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, враховуючи наведене, вищевказана земельна ділянка є об'єктом спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. Матеріали справи вказують на те, що позивачі, як спадкоємці за законом, прийняли спадщину в передбаченому законом порядку. Інших спадкоємців, які мають право на спадщину, та прийняли її після смерті [PERSON], судом не виявлено. Таким чином, на підставі викладеного та з врахуванням\~\~неможливості оформлення позивачів у своїх спадкових правах у нотаріальному порядку, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, тому суд вважає, що їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом, по 1/2 частці за кожним.

Outcome: approved