Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2016 року. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через різні характери між ними постійно виникають сварки та скандали, внаслідок цього вони перестали поважати одне одного, припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Участі в матеріальному забезпеченні дитини відповідач не приймає. Оскільки донька не досягла 3 років, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн., щомісячно, з дня подання позову до досягнення дитиною трьох років та понесені судові витрати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2016 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с.8, 10). З довідки управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації вбачається, що позивачка перебуває на обліку в УСЗН та отримує допомогу у зв'язку з народженням дитини (а.с. 11). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 352,40 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 352,40 грн. та в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved