Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав суду заперечення на позовну заяву, де просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Потім надав до суду заяву, в якій просив суд, задовольнити часткового позовні вимоги позивача та винести рішення, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання сина, з 01.04.2014р. до досягнення сином [PERSON] повноліття, а не з моменту подачі позову (12.02.2014р.), оскільки він добровільно сплатив аліменти на користь свої дружини з березня по червень. Загальна сума добровільно сплачених аліментів складає 2405 грн. Також просив суд розглянути справу у його відсутності. Позивач, [PERSON], не з'явилась у судове засідання, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON]; копія довідки ЖКС Ренійської міської ради про склад сім'ї від 16.01.2014р. № 78; копія наказу ДУ «Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» № 429/1 - ОС/МР від 29.10.2013р.; копія трудової книжки [PERSON]; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копії квитанції про сплату аліментів; лист-відповідь Ренійського РС ГУ ДМС України в Одеській області за вх. № 1457 від 06.03.2014р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], із яким поки що знаходиться у шлюбі і який є батьком дитини. Стосунки між ними погіршились, тому сторони фактично припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. З моменту розпаду родини, відповідач своєму сину [PERSON], належним чином матеріальну допомогу не надає. Відповідач є фізично здоровою людиною, може працювати та виплачувати аліменти. Позивач у нинішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, інших доходів не має, а державна допомога, що сплачується на дитину, є недостатньою для утримання сина, його виховання. Таким чином, позивач та малолітній син потребують матеріальної допомоги відповідача, яку позивач і просить стягнути в розмірі: на [PERSON], [INFO] - 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення повноліття сином, тобто до [INFO], та на себе, як на матір, в розмірі ? частини з усіх видів його доходу, починаючи від дня пред'явлення позову до [INFO] Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та на себе, як матір, на період знаходження у відпустці по догляду за сином [PERSON], підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Відповідно до положень сімейного законодавства України, визначаючи розмір аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність непрацездатних членів сім`ї, інші істотні обставини. Згідно ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 84 СК України встановлено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як було з'ясовано у судовому засіданні, відповідач [PERSON] в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу позивачу на утримання їх сумісної дитини, з березня 2014р. по червень місяць 2014р., про що свідчать копії квитанції, які містяться в матеріалах справи. Загальна сума добровільно сплачених аліментів на утримання дитини складає 2405 грн. З урахуванням відповідних розрахунків, суд вважає, що можливо стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини не з дня пред'явлення позову до суду, а з 12.04.2014р. Таким чином, суд, враховуючі обставини справи, матеріальне положення сторін (позивач не має змоги працювати, не має додаткових доходів; відповідач працює, є фізично-здоровою людиною, додаткових витрат на утримання родини не несе), та інтереси малолітньої дитини, присуджує аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2014р. до [INFO] тобто до досягнення повноліття сином [PERSON]. Крім того, суд, присуджує стягнення аліментів на утримання позивача, як на матір дитини, в розмірі ? частини з усіх видів його доходу, починаючи від дня пред'явлення позову до [INFO], тобто до досягнення сином [PERSON] трьох років.

Outcome: partial