Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

В вересні 2020 року позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача - [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 09.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаємопорозуміння, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а тому позивачка вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020 року у вказаній вище справі відкрито провадження та вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивачка 22.09.2020 через канцелярію Деснянського районного суду м. Києва подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача з постановленням по справі рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, на адресу суду подав заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами 09.08.2008 року було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а/з № 1043), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження (а/з № 2333) Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно пояснень викладених в позовній заяві, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені через відсутність взаємопорозуміння. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та відповідача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved